АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/2617/15-к Номер провадження 11-кп/786/498/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст.296 КК України З.С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 , прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області, потерпілого ОСОБА_8 на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Понорниця Коропського району Чернігівської області, громадянин України, освіта вища, працює кухарем нічого клубу „Фаворит у ФОП ОСОБА_10 , одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.296 КК України на 3 роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 2 134, 56 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 8 000, 00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим в тому, що 13.04.2015 року, близько 04.00 год., разом з особою, судове провадження щодо якої зупинено у зв`язку з її розшуком, та невстановленими слідством особами, перебуваючи у громадському місці, поблизу бару „Арлекін, що розташований по вул.Воскресінській, 3, у м.Миргород, діючи відкрито для інших членів суспільства, зневажаючи встановлені та прийняті правила поведінки, норми моралі, із особливою зухвалістю, пов`язаною з неповагою до особи та людської гідності, безпідставно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій та відпочинок громадян, а також дотримання правил поведінки у побуті, почали бійку з особами, які стояли на тротуарі поблизу бару „Арлекін, серед яких був ОСОБА_8 , який почав бігти від них по вул.Воскресінській до перехрестя з вул.Кашинського, намагаючись уникнути конфлікту та бійки. Наздогнавши ОСОБА_8 на площадці напроти центрального входу до автовокзалу по вул.Воскресінській в м.Миргород, ОСОБА_9 спільно із зазначеними особами, маючи перевагу над потерпілим, розпочали наносити удари кулаками рук, ногами та невстановленими предметами по тілу та голові ОСОБА_8 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді травматичного вивиху правого плеча, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних забійних ран, саден, синців голови, тулубу, кінцівок, які у подальшому ускладнились посттравматичною невралгією 1-ї гілки 5 пари черепно-мозкових нервів справа з чутливими розладами та субдельно-подібно-підакроміального бурсита та ротаторної манжетки з дегенеративними змінами, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу для здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду першої інстанції скасувати, а цивільний позов потерпілого залишити без розгляду, оскільки судом не враховано відсутності в його діях складу кримінального правопорушення. Вказане мотивував тим, що він лише допомагав повернути викрадений у ОСОБА_11 телефон, внаслідок чого між ним та потерпілим зав`язалася бійка, ініціатором якої став сам ОСОБА_8 . Окрім того, матеріали за заявами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за фактом нанесення їм тілесних ушкоджень безпідставно виділено в окреме провадження в якому не проведено жодної слідчої дії, а свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 до кримінальної відповідальності не притягнуто, хоча фактично вони були організаторами бійки. Що стосується цивільного позову, то судом не встановлено нанесення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, постановивши при цьому новий вирок, яким дії ОСОБА_9 кваліфікувати за ч.4 ст.296 КК України та засудити останнього на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Зазначає, що суд першої інстанції перекваліфіковуючи дії ОСОБА_9 з ч.4 на ч.2 ст.296 КК України, не врахував показання потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_18 щодо завдання обвинуваченим ударів предметом, схожим на биту. Разом з тим, судом при призначенні покарання обвинуваченому не взято до уваги особливої зухвалості в його діях, яка виразилась у киданні в обличчя потерпілого каміння, пилу та піску, що і призвело до призначення ОСОБА_9 м`якого покарання.
Потерпілий в принесеній апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 засудити за ч.2 ст.296 КК України на 3 роки обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, оскільки судом не в достатній мірі враховано тяжкості вчиненого кримінально правопорушення та його суспільної небезпечності. Водночас, прийняте судом рішення негативно впливає на досягнення мети кримінального покарання, не сприяє виправленню обвинуваченого, запобіганню вчинення ним нових злочинів та не відповідає вимогам п.2 ст.65 КК України.
Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_19 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених та заперечили проти задоволення апеляційних скарг прокурора та потерпілого, потерпілого ОСОБА_8 на підтримання доводів поданої ним апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу прокурора, що підтримував державне обвинувачення в суді першої інстанції не підтримав, вказавши, що судом вірно перекваліфіковано дії обвинуваченого на з ч.4 на ч.2 ст.296 КК України, оскільки в ході судового слідства не було належними та допустимими доказами доведено, що ОСОБА_9 під час вчинення хуліганства мав при собі предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , прокурора та потерпілого задоволенню не підлягають з таких підстав.

Суд обґрунтовано визнав ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні цього злочину за встановлених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам справи і підтверджується доказами, зібраними і перевіреними в передбаченому законом порядку.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що його вина не ґрунтується на доказах, позбавлені підстав і спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 даних ними в ході судового слідства, даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, даними висновку судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_8 , даними протоколу огляду речей від 25.04.2015 р. та даними висновку експерта №206 від 19.05.2015 року.

Так, допитаний в ході судового слідства потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що в ніч з 12 на 13.04.2015 року йому зателефонували друзі та попрохали допомоги, як лікаря, оскільки біля бару «Арлекін» в м.Миргороді побили їх знайомого ОСОБА_21 . Під час руху на місце він зателефонував у швидку допомогу та до міліції. Під`їхавши до бару «Арлекін», він підійшов до ОСОБА_21 з дружиною та допоміг ОСОБА_22 підійти до його автомобіля, щоб оглянути останнього, однак дружина ОСОБА_23 повела його до автобуса на якому вони приїхали до м.Миргород. В цей час під`їхав автомобіль «Мітсубіші Паджеро» з якого вийшли четверо та підійшовши до його знайомих запитали з ким можна розмовляти. В цей же час з іншої сторони під`їхав автомобіль «Шкода», з якого вийшли ще четверо осіб, серед яких були ОСОБА_11 та ОСОБА_9 та побігли до них. ОСОБА_11 схопив ОСОБА_14 за куртку та наніс йому два удари в обличчя, ОСОБА_24 вивернувся, наніс ОСОБА_25 один удар та почав тікати. Він також почав бігти, однак через кілька метрів зупинився, оскільки в нього боліла нога внаслідок запалення корінця нерва тазобедренного суглобу, його збили з ніг, ОСОБА_11 , який не наздогнав ОСОБА_24 повернувся до потерпілого та стрибнув зверху обома колінами та наносив удари ногами по тілу. Обвинувачений ОСОБА_9 наносив йому 4 чи 5 ударів по ногам дерев`яним предметом. До побиття були причетні ще дві особи, яких він, як і інших, що його били, раніше не знав, а упізнав вже під час досудового розслідування. Загалом удари йому наносилися протягом 4 хвилин, при цьому свідомості він не втрачав.

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 та ОСОБА_18 підтвердили суду, що ОСОБА_8 приїхав до бару «Арлекін» в м.Миргород для надання медичної допомоги ОСОБА_21 , якого побили незнайомі особи. В подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_11 та інші невідомі їм особи завдавали удари ОСОБА_8 в тому числі і стороннім предметом.

За даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, потерпілий ОСОБА_8 , свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_14 серед пред`явлених фотознімків вказали на фото ОСОБА_9 , як особи, яка 13.04.2015 року поблизу бару «Арлекін» та автостанції в м.Миргород, наносила удари ОСОБА_8 .

Відповідно до даних висновку судово-медичної експертизи №1073 від 11.08.2015 р., у потерпілого ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді травматичного вивиху правого плеча, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних забійних ран, саден, синців голови, тулубу, кінцівок, які в подальшому ускладнилися посттравматичною невралгією 1-ї гілки 5 пари черепно-мозкових нервів справа з чутливими розладами та субдельно-подібно-підакроміального бурсита та синовії та сухожилку довгої головки біцепса правого плечового суглобу з порушенням структури ротаторної манжетки з дегенеративними змінами, які могли утворитися від дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук, стиснуті в кулак, нога людини у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо у строк та при обставинах, вказаних в постанові слідчого та потерпілим, кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Вказані тілесні ушкодження були спричинені від багатократної дії травмуючи факторів, які діяли з достатньою для їх утворення силою.

За даними протоколу огляду від 25.04.2015 р. оглянуто дві частини металевого ліхтаря чорного кольору, довжиною 22 см. та 21 см., виявлених на місці пригоди 13.04.2015 р., на одній з яких виявлена пляма речовини бурого кольору. Відповідно висновку експертизи №206 від 19.05.2015 р. на одній з частин металевого ліхтаря, знайдених на місці побиття ОСОБА_8 , знайдена кров особи чоловічої статі, де виявлений антиген Н, що не виключає походження даної крові від ОСОБА_8 .

Ствердження обвинуваченого ОСОБА_9 в апеляційній скарзі про те, що саме потерпілий ОСОБА_8 був ініціатором бійки, в ході якої потерпілий першим наніс удар битою спочатку по голові ОСОБА_11 , а потім і обвинуваченому в плече об`єктивно не підтверджено відповідними доказами. Водночас, такі показання обвинуваченого ретельно перевірялися судом першої інстанції в ході судового слідства та не знайшли свого підтвердження про що суд, належним чином мотивувавши, зазначив у вироку.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, наведені у вироку суду докази на підтвердження вини обвинуваченого належним чином перевірені судом, узгоджуються між собою, добуті без будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства, тому апеляційна скарга обвинуваченого є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Вірно, у відповідності до вимог Закону, суд першої інстанції, з урахуванням доведення вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, вирішив питання про відшкодування потерпілому завданої злочином матеріальної та моральної шкоди, а тому і в цій частині апеляційна скарга обвинуваченого є безпідставною.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_9 за ч.2 ст.296 КК України суд першої інстанції вірно, з огляду наданих сторонами провадження доказів та з урахуванням роз`яснень, викладених в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» дійшов висновку про відсутність такої кваліфікуючої ознаки як вчинення хуліганства із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, оскільки жоден з допитаних в ході судового слідства свідків та потерпілий не вказали про наявність в руках обвинуваченого яких-небудь предметів, коли він вийшов з автомобіля та наближався до потерпілого та інших осіб, а в даному випадку мало місце нанесення обвинуваченим потерпілому ударів предметом, підібраним на місці злочину.

За таких обставин, безпідставною є і апеляційна скарга прокурора в частині необхідності кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч.4 ст.296 КК України.

Безпідставними є і апеляційні скарги прокурора та потерпілого щодо м`якості призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 вироком суду покарання.

Так, покарання обвинуваченому призначено із врахуванням тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, характеру та ступеню суспільної небезпечності, даних про особу обвинуваченого, а тому відповідає вимогам ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, вирок суду є законним і обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 березня 2016 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_8 та прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4