Справа № 559/1842/16-к
Номер провадження 1-кс/559/391/2016
УХВАЛА
про накладення арешту на майно
"29" серпня 2016 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

серетар ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000893 від 20 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:
Клопотання обгрунтовується наступними доводами. 19.08.2016 о 17 год. 25 хв., невстановлена особа, під приводом продажу бджолиного воску, шляхом обману незаконно заволоділа грошима в сумі 110 тисяч гривень, належними ОСОБА_4 , які дружина останнього перерахувала через термінал «Ощадбанку» в м.Почаїв Тернопільської області на рахунок НОМЕР_1 .

Відомості про дане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000893 від «20» серпня 2016 року, за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було встановлено, що ОСОБА_4 займається пасікою. На сайті «Пасіка-Біз» він виложив рекламне оголошення щодо продажу та купівлі бджолиного воску, де зазначив свій номер мобільного зв`язку. Йому зателефонував чоловік, який представився ОСОБА_5 , під час розмови він дізнався, що останній з м.Долинська Кіровоградської області, який запропонував купити в нього 1030 кг. бджолиного воску за ціною 110 грн. за 1 кг., на що він погодився. Домовились, що продавець відправить товар перевізником « ОСОБА_6 » в АДРЕСА_1 , який мав бути доставлений 19.08.2016. Тоді ж, 19.08.2016, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_5 і повідомив, що товар доставлено і він може його забрати. Тож, ОСОБА_4 того ж дня приїхав в м. Дубно по зазначеній вище адресі, де побачив, що дійсно товар знаходиться на місці, однак забрати його не зміг, так як на нього стоїть «заборона». ОСОБА_4 зателефонував до ОСОБА_7 і запитав, чому не знята заборона, адже він хоче подивитись на товар, а тоді перерахувати гроші і забрати товар. На що власник сказав, щоб ОСОБА_4 спочатку перерахував гроші в повному обсязі в сумі 110 000 грн. Після цього, дружина ОСОБА_4 ОСОБА_8 через термінал в «Ощадбанку» перерахувала на вказаний ОСОБА_7 рахунок № НОМЕР_1 гроші в сумі 110 000 грн. Після перерахунку коштів, ОСОБА_4 телефонував до Новомлинця, щоб той зняв заборону, але телефон його вже був вимкнений і він не зміг забрати товар. Як виявилось, що ОСОБА_7 не є власником товару, а посередником, який гроші в сумі приблизно 2000 грн. перерахував справжньому власникові, від якого ОСОБА_4 дізнався, за те, щоб він переслав товар так званому посереднику, а той в свою чергу переслав товар ОСОБА_4 , що справжній власник і зробив. Гроші посередник мав отримати і перерахувати дійсному власнику, а той зняти заборону на товар, але не зробив цього через неотримання грошей. Дійсного власника ОСОБА_4 дізнався з наклейок на товарі. Дійсним власником бджолиного воску виявився його відправник це ОСОБА_9 , який на даний час гроші за товар не отримав і як відомо з його показань сума, яку він мав отримати мала становити 125 тисяч гривень, а не 110 тисяч гривень, яку скорегував при домовленості з ОСОБА_4 посередник у продажі бджолиного воску.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що гроші в сумі 110 тисяч гривень мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти особи, користуватися та розпоряджатися певним її майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, а також те, що згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді грошей щодо яких є достатні підстави вважати, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність арешту банківської картки № НОМЕР_1 та коштів, що можуть перебувати на рахунку власника даної картки в сумі 110 тисяч гривень, які набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення і є об`єктом злочину та 15 тисяч гривень для забезпечення заявленого в майбутньому цивільного позову ОСОБА_9 . Загальна зазначена сума 125 тисяч гривень є співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Повноваження слідчого звертатися до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій випливає з його обов`язку застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування. З огляду на викладені доводи слідчий просить:

Накласти арешт на банківську картку № НОМЕР_1 та кошти, що можуть перебувати на рахунку власника даної картки в сумі 110 тисяч гривень та всі інші кошти на вказаному рахунку, які набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення і є об`єктом злочину, які є об`єктом злочину до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

В судове засідання ні слідчий ні володілець майна не з`явились, хоча викликались до суду у телефонному режимі.

Розглянувши клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до змісту ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчим наведено достатньо обгрунтовані підстави для арешту майна яке ним зазначається, оскільки кримінальне провадження стосується предмету діяльності саме розпорядження коштами з участю цієї банківської карки на яку перераховувались грошові кошти. Ця картка і кошти можу в майбутньому бути використані як речові докази так і повернуті належним власникам. Арешт майна на думку суду є розумним та співрозмірним із завданою шкодою.

З огляду на це клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:
Накласти арешт на банківську картку № НОМЕР_1 та кошти, що можуть перебувати на рахунку власника даної картки в сумі 110 тисяч гривень та всі інші кошти на вказаному рахунку, які набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення і є об`єктом злочину, які є об`єктом злочину до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Виконання ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 , або уповноважену нею за письмовим дорученням особу.

Копію ухвали направити ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_9 ( АДРЕСА_3 .)

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня постановлення ухвали, а особою що не була присутня при розгляді клопотання протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: