АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/1960/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/461/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула 05 липня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2016 року за № 0000703, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України,

українця, з середньо-спеціальною освітою, одружений, на утриманні якого

перебуває неповнолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

не працює, раніше судимий - 04.08.2015 року Криворізьким районним судом

Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком

на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений

з випробуванням строком на 1 рік, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_6

захисники, адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду першої інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та викладених у вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2016 року, ОСОБА_6 07.03.2016 року приблизно о 14 год. 00 хв., маючи умисел на незаконне придбання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, прийшовши до ділянки місцевості, а саме, до зупинки громадського транспорту «Піонер», де в приміщенні продовольчого магазину «Власта», що розташований за адресою: вул. Кремлівська, 1, в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, з метою придбання наркотичного засобу опію ацетильованого, через відділення банкомату ПК «ПриватБанк» на рахунковий номер НОМЕР_1 , переслав грошові кошти в розмірі 240 грн., після чого на сім-карту мобільного оператору «Київстар», а саме № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 , прийшло смс-повідомлення з інформацією про місцезнаходження наркотичного засобу опію ацетильованого, в кількості приблизно 2,0 мл.

В той же день, приблизно о 14 год. 35 хв., прийшовши до ділянки місцевості, розташованої поряд з Криворізькою міською лікарнею № 9, по вул. Женевська, 6, в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, де під підвіконням ОСОБА_6 забрав медичний шприц об`ємом 2,0 мл., що містив рідину коричневого кольору в кількості приблизно 2,5 мл., яка за зовнішніми специфічними ознаками має властивості наркотичного засобу опію ацетильованого. Після чого ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, помістив придбаний медичний шприц об`ємом 2,0 мл., що містив речовину коричневого кольору в кількості приблизно 2,5 мл. наркотичного засобу - опію ацетильованого, до внутрішньої лівої нагрудної кишені своєї спортивної куртки чорного кольору, та в подальшому незаконно зберігав собі як наркотик для власного вживання без мети збуту.

В той же день, 07.03.2016 року о 15 год. 15 хв. співробітниками Жовтневого ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області в лісосмузі поряд з КЗШ № 86, розташованою за адресою: вул. Тухачевського, 11 А, в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, на підставі ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію», був зупинений та встановлений ОСОБА_6 , у якого в ході поверхневого огляду у внутрішній лівій нагрудній кишені спортивної куртки чорного кольору, в яку він був одягнений, було виявлено медичний шприц об`ємом 2,0 мл. з рідиною коричневого кольору в кількості приблизно 2,5 мл., та під час огляду місця події було вилучено медичний шприц об`ємом 2,0 мл., з рідиною коричневого кольору в кількості 2,2440 г., що згідно висновку експерта № 2/8.6-134 від 14.03.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0725 г., який ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту.

Вищезазначені дії обвинуваченого ОСОБА_6 були кваліфіковані у межах досудового розслідування за ч. 1 ст. 309 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, з чим погодився суд першої інстанції в оскаржуваному вироку.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2015 року, і остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

Вирішено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 880 грн. 40 коп.

Речові докази: медичний шприц об`ємом 2,0 мл. з опієм 0,3559 г., який зберігається в камері зберігання речових доказів Жовтневого ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції № 0698 від 07.03.2016 року - вирішено знищити, ДВД-диск з відеозаписом огляду місця події від 07.03.2016 року, СД-диск з фіксуванням слідчого експерименту від 22.03.2016 року, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження вирішено залишити в матеріалах провадження.

В обґрунтування вимог своїх апеляційних скарг обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що він, як юридично необізнана особа, під психологічним тиском співробітників поліції, був вимушений дати свою згоду на вимогу слідчого, відмовившись від послуг захисника, та підписав усі процесуальні документи, які йому були надані, без будь-якого їх вивчення. Апелянт стверджує, що слідчим, в порушення вимог ст. 290 КПК України, не були пред`явлені усі матеріали кримінального провадження, а був лише наданий протокол, який був ним підписаний на вимогу слідчого без ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. На думку обвинуваченого в матеріалах кримінального провадження відсутні характеризуючі його особу документи, крім довідки від лікаря-нарколога та лікаря-психіатра. Окрім цього апелянт зазначає, що він як юридично необізнана особа повною мірою не усвідомлював наслідки розгляду провадження за ч. 3 ст. 349 КПК України, а на даний час не визнає себе винуватим і вважає, що доказів його винуватості матеріали провадження не містять.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження прокурор заперечував проти апеляційної скарги та вважав вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, обвинувачений та його захисники підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно технічного запису судового засідання, журналу судового засідання та вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження повністю визнав себе винним у скоєному кримінальному правопорушенні і не оспорював фактичні обставини провадження та кваліфікацію його дій.

Із наявної в матеріалах провадження заяви (а.к.п. 17) вбачається, що ОСОБА_6 були роз`яснені положення та наслідки застосування ст. 349 КПК України, зокрема, і те, що в разі не дослідження судом доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, і останній дав свою згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому, судом було з`ясовано, чи правильно він розуміє зміст обставин провадження, чи не має сумнівів в добровільності його позиції.

Після роз`яснення судом обвинуваченому ОСОБА_6 положень ч. 3 ст. 349 КПК України, він відповідно до вимог ч. 4 ст. 349 КПК України був допитаний та дав показання щодо обставин скоєного ним кримінального правопорушення, визнавши свою вину в повному обсязі.

Як на думку колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, допитав обвинуваченого, і за згодою всіх учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувалися, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

У зв`язку з чим доводи обвинуваченого, викладені у його апеляційної скарзі, щодо неправомірного застосування при розгляді провадження положень ч. 3 ст. 349 КК України та відсутності належних доказів на підтвердження встановлених в ході досудового розслідування обставин, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не підлягають розгляду.

Крім того, на думку колегії суддів, в ході досудового розслідування та судового розгляду були неухильно дотримані права обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачені чинним законодавством, зокрема право на захист та право на розгляд кримінального провадження мовою, якою володіє обвинувачений.

Так, перевіркою матеріалів провадження та прослуховуванням технічного запису судового засідання встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 був ознайомлений зі своїми правами, про що надав розписку (а.к.п. 11), та в ході підготовчого судового засідання та судового розгляду судом були роз`ясненні його права, крім іншого, і право скористатися послугами захисника, у разі відсутності можливості самостійно забезпечити його участь у судовому провадженні. При цьому, обвинувачений пояснював, що права йому зрозумілі у повному обсязі та в послугах захисника він не потребує, а відповідно до ст. 52 КПК України участь захисника в даному кримінальному провадженні не є обов`язковою.

Крім того слід зазначити. що обвинувачений ОСОБА_6 не знаходився під вартою, і у разі потреби міг самостійно скористатися послугами захисника.

На спростування доводів апеляції ОСОБА_6 щодо нерозуміння української мови, на якій проводилось судове провадження, то ці доводи обвинуваченого колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки обвинувачений народився в м. Кривому Розі, постійно проживає на території України та є її громадянином, є освіченою особою та має середньо-спеціальну освіту, згідно технічного запису судового засідання вільно володіє українською мовою і надавав пояснення під час судового провадження на українській мові. Слід зазначити, що обвинувачений раніше неодноразово судимий на території України і відповідно до вироків всі справи розглядалися за відсутності перекладача.

Суд першої інстанції, з дотриманням вимог ст. 65 КК України, взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню, а саме ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеристику особи обвинуваченого, зазначені у вироку всі пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, і на думку колегії суддів, призначив покарання в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а остаточне покарання обрав із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, з відбуванням його в кримінально-виконавчій установі закритого типу, яке є справедливим за видом та розміром, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

На думку колегії суддів, під час досудового розслідування та судового розгляду істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не допущено.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2016 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2016 року за № 0000703, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4