Дата документу Справа № 335/7444/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/7444/15-к Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 11-кп/778/496/16 ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.185 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконфренції з приміщення СІЗО-10,

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Орджонікідзевького районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, який має середню технічну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, який має на утриманні непрацездатну матір ОСОБА_10 , 1928 року народження, раніше судимий:

-13 серпня 2003 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; 13 липня 2006 року невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 15 днів замінений на обмеження волі;

-29 лютого 2012 року за ч. 1 ст. 309 КК України ю 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-04 липня 2012 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 15 жовтня 2014 року звільнений умовно-достроково на 11 місяців 27 днів;

-18 травня 2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 2 років позбавлення волі;

-10 серпня 2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

-13 серпня 2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Апеляційного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 р. вирок суду першої інстанції скасовано в частині призначеного покарання, та призначено покарання із застосуванням ст. 71 КК України у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі,

визнаний винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі за вироками Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 4 липня 2012 року та Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2015 pоку, призначено покарання у виді 2 років 1 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 серпня 2015 року, та покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 p., остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 років 4 місяців позбавлення волі.

Вироком постановлено в строк остаточно призначеного ОСОБА_8 покарання зарахувати покарання, частково відбуте ОСОБА_8 за попередніми вироками, строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 3 липня 2015 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертизи № 1686 від 28.07.2015р. у розмірі 306 грн. 90 коп.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційних скаргах:

- прокурор, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає, що при призначенні остаточного покарання судом безпідставно застосовані положення ст. 71 КК України, оскільки вироком Апеляційного суду Запорізької області від 30.11.2015 вже враховано покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2015 року. У зв`язку з чим просить вирок змінити, включивши з його резолютивної частини посилання суду на призначення ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків відповідно до вимог ст. 71 КК України;

- засуджений ОСОБА_8 , також не заперечуючи доведеність вини та кваліфікацію дій, просить строк покарання рахувати з 28 червня 2015 року, оскільки з цієї дати він утримувався в СІЗО.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

20 травня 2015 р. приблизно у період часу з 16:00 год. до 16:20 год. ОСОБА_8 , знаходячись в маршрутному таксі № 80 в районі зупинки громадського транспорту «бул. Шевченко» в м. Запоріжжя, діючи повторно, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, в салоні маршрутного таксі підійшов до потерпілого ОСОБА_11 , у якого таємно викрав, а саме витягнув з правої задньої кишені джинсів останнього мобільний телефон «НТС Desire 310 UKR», залишкова вартість якого становить 1 799,50 гривень. В мобільному телефоні знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 20,00 гривень, на рахунку якої находились грошові кошти 50,00 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1 869,50 гривень.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та вважав безпідставними вимоги апеляційної скарги обвинуваченого; обвинуваченого, який не заперечував проти проведення судового провадження у режимі відео конференції та підтримав свою апеляційну скаргу; захисника, який вважав доводи апеляційної скарги прокурора обґрунтованими, а питання щодо початку строку відбування покарання при розгляді справи судом першої інстанції не були досліджені; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах; надавши обвинуваченому останнє слово; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а підстав для задоволення апеляції обвинуваченого відсутні.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого злочину є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, в зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у скоєні злочину та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 185 КК України в апеляційних скаргах не оспорюється.

Призначаючи покарання обвинуваченому за ч.2 ст. 185 КК України, суд першої інстанції врахував: ступень тяжкості вчиненого, відсутність тяжких наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, здійснює догляд за матір`ю похилого віку. Щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, суд першої інстанції визнав за обставину, що пом`якшує покарання, і обґрунтовано призначив покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та обрав остаточне покарання ОСОБА_8 , яке відповідає за своїм видом та розміром, критерію справедливості.

Між тим, частиною 4 ст. 70 КК України передбачено, що коли після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в і в іншому злочині, який вчинено до постановлення попереднього вироку, при призначенні покарання застосовуються правила, визначені в ч 1-3 ст. 70 КК України.

|

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 скоїв під час умовно-дострокового звільнення від частини покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 4 липня 2012 pоку, тобто покарання повністю не відбув, після постановлення Комунарським районним судом м. Запоріжжя вироку від 18 травня 2015 р. та до постановлення вироку Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 10 серпня 2015 року, та до постановлення вироку Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 13 серпня 2015 року, скасованого вироком Апеляційного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року.

Проте, судом першої інстанції не враховано, що останнім вироком відносно ОСОБА_8 є вирок Апеляційного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року, яким призначено покарання на підставі ч.1 ст. 71 КК України та частково вже приєднана невідбута частина покарання, призначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2015 року, яким призначено остаточне покарання з урахуванням вироку від 4 липня 2012 року, на що обґрунтовано звернув увагу в апеляційній скарзі прокурор.

За таких обставин, остаточне покарання обвинувачено має бути призначено за правилами, передбаченими ч.4 ст. 70 КК України в строк якого належить частково зарахувати невідбуте покарання за попереднім вироком Апеляційного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року.

Частиною 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 лиcтопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В межах даного кримінального провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирався. Ухвалою суду Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 8 вересня 2015 р. ОСОБА_8 залишено у слідчому ізоляторі до обрання вироком законної сили. Вироком від 23 грудня 2015 року постановлено рахувати ОСОБА_8 строк відбування з 3 липня 2015 року, тобто з часу обрання запобіжного заходу на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2015 року (а.с. 76-78).

Даних про фактичне тримання обвинуваченого під вартою з 28 червня 2015 року матеріали кримінального провадження не містять, як і не місять даних про зміну або скасування ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2015 року, якою обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги обвинуваченого задоволенню не підлягають

Таким чином, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою як запобіжний захід обчислюється з 03 липня 2015 року та закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

З огляду на викладене, керуючись вимогами ч. 5 ст. 72 КК України, колегія суддів вважає, що в строк відбування покарання обвинуваченим зарахувати строк тримання під вартою з 03 липня 2015 року по 28 березня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього увезення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора задовольнити, апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевького районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2015 року відносно ОСОБА_8 в частині призначення покарання змінити, виключити із резолютивної частини вироку посилання суду на призначення покарання за ст. 71 КК України, вважати, що ОСОБА_8 призначено покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання частково зарахувати невідбуте покарання за попереднім вироком Апеляційного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року та остаточно призначити за сукупністю злочинів покарання 2 (два) роки 4 (чотири) місяці позбавлення волі, строк якого рахувати з 3 липня 2015 року.

В іншій частині вирок залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 час попереднього ув`язнення з 03 липня 2015 року по 28 березня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього увезення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: 1 2 3