Справа № 286/882/16-к
У Х В А Л А
06 квітня 2016 року м. Овруч
Слідчий суддя Овруцького районного суду в Житомирській області ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання ст. слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про арешт майна , -
ВСТАНОВИВ :
Старший слідчий СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням та просить накласти арешт на автомобіль марки «FORD TRANSIT» д.н. НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та на мотопомпу з шлангом, шланги (пожежні рукава) у кількості 3 шт., металеві труби (тички) у кількості 8 штук, сачки в кількості 2 шт., які належать на праві приватної власності ОСОБА_8 , мотивуючи тим, що 02.04.2016 близько 4 год. 30 хв., поблизу с. Сирниця Овруцького району, в 29 кварталі Сирницького лісництва ДП «Словечанське ЛГ», ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 за допомогою мотопомпи, шляхом вимивання землі, намагалися здійснити незаконне видобування бурштину, але були затримані працівниками поліції Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області та свої наміри не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі.
02.04.2016 поблизу с. Сирниця Овруцького району, в 29 кварталі Сирницького лісництва ДП «Словечанське ЛГ», під час огляду місця події працівниками поліції Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області були виявлені і вилучені автомобіль марки «FORD TRANSIT» д.н. НОМЕР_1 , належний згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_4 , а також мотопомпа з шлангом; три шланги довжиною по 20 м, 8-м металевих труб та два сачка, які належать ОСОБА_8 згідно його пояснень.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за допомогою автомобіля марки «FORD TRANSIT» д.н. НОМЕР_1 , перевезли вказане обладнання до 29 кварталу Сирницького лісництва ДП «Словечанське ЛГ», за допомогою якого мали намір здійснити протиправну діяльність, пов`язану з незаконним добування корисних копалин сирцю бурштину.
З огляду на викладене, все вищезазначене майно є знаряддям готування до вчинення злочину доказом замаху на незаконний видобуток бурштину та підлягає арешту відповідно до ст. 170 КПК України. Метою доцільності вказаного арешту є як забезпечення кримінального провадження та подальшого його судового розгляду, можливої конфіскації, так і унеможливлення знищення, пошкодження, іншим чином розпорядження майном, а також вчинення в подальшому аналогічних злочинів.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та уточнив прізвище власника майна - ОСОБА_8 , зазначивши, що його вірне прізвище « ОСОБА_12 ». Заміна слідчого у кримінальному провадженні підтверджується витягом з нього.
Власники майна та адвокат в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечили.
Заслухавши думки учасників та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, слідчий суддя встановив наступне.
При накладенні арешту повинні враховуватись одночасно його мета і підстави (ст.170 КПК України) та інші передбачені законом обставини (ст.173 КПК України).
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
В ст. 173 КПК України законодавець закріпив, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Оцінюючи наявність підстав для накладення арешту, передбачених ст.173 КПК України, слідчий суддя звертає увагу на наступне.
Копії протоколу огляду місця події від 02.04.2016, постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 02.04.2016 і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 свідчать про вилучення під час огляду та визнання речовими доказами автомобіля марки «FORD TRANSIT» д.н. НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та мотопомпи з шлангом, шлангів (пожежні рукава) у кількості 3 шт., металевих труб (тички) у кількості 8 штук, сачків в кількості 2 шт., які належать на праві приватної власності ОСОБА_13 .
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину не визнав, зазначивши, що він їхав тільки як перевізник речей. ОСОБА_13 вину свою визнав.
Однак, будь-яких інших доказів, які б вказували на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна, слідчому судді не надано, а тому відсутні правові підстави для його накладення.
Керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ст. слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя

ОСОБА_1