Провадження № 1-кп/520/45/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.04.2016 року Київський районний суд м. Одеси
у складі : головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7

розглянувши в приміщенні суду у підготовчому судовому обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004628 від 12.11.2014 року за обвинуваченням:
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,українця, уродженця м.Одеса, не одруженого,з вищою освітою,не працюючого,зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, в скоєнні злочину передбаченому ч.2 ст190 КК України.

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України,українця, уродженця м.Одеса, не одруженого,з середньо спеціальною освітою,не працюючого,зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше не судимого, в скоєнні злочину передбаченому ч.2 ст190 КК України.

Вивчивши клопотання обвинувачених про повернення обвинувального акта прокурору.
В с т а н о в и в :

В провадження Київського районного суду м.Одеси поступило кримінальне провадження № 0004628 від 12.11.2014 року за обвинуваченням: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить суд призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_7 просить суд призначити справу до розгляду судом.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та захисники адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечують проти призначення обвинувального акта до судового розгляду, заявили суду клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, з метою приведення його у відповідність до вимог чинного законодавства України передбаченого нормами КПК України. Мотивують подане клопотання тим, що досудовим слідством були допущені такі порушення чинного законодавства України при яких неможливо призначити дане кримінальне провадження до розгляду судом по суті.

Суд дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку сторін по справі, перевіривши обвинувальний акт з додатками на відповідність вимогам КПК України, дослідивши клопотання захисника та обвинуваченого заявлене суду, приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками не відповідає вимогам чинного законодавства - вимогам КПК України, так як досудове слідство допустило істотні порушення вимог чинного законодавства України які унеможливлюють призначення судом справи до її розгляду, тому при наявності встановлених судом по справі істотних порушень норм КПК України, суд вважає неможливим дане кримінальне провадження призначити до розгляду судом. На підставі чого, при викладених обставинах, суд вважає необхідним, обвинувальний акт з додатками повернути прокурору з наступних підстав.
П. 3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення як повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
В обвинувальному акті, після викладення фактичних обставин справи, фактично відсутнє формування обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, оскільки обвинувачення це твердження про вчинення певною особою, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку,встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням,яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування,відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам,передбаченим у ст.291 КПК України.
Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити:
- виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими;
- правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті(частини статті)закону України про кримінальну відповідальність;
- формулювання обвинувачення.
З обвинувального акту видно, що відносно ОСОБА_8 і ОСОБА_9 викладені анкетні дані про особи, встановлені при досудовому розслідуванні фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюються ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та правова кваліфікація кримінального правопорушення. Однак, такі відомості згідно до положення ст.277 КПК України, містять зміст повідомлення про підозру, тому при таких обставинах обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_9 за таким процесуальним рішенням мають статус підозрюваних осіб.
Европейський суд з прав людини(далі Суд) у справі » Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив,що у тексті п. »а`п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню`обвинувачення» особі,стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігрівати вирішальну роль під час кримінальної справи,оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явлення йому обвинувачення(див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії»,№978/82,п.79). Крім того, Суд нагадує,що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної,детальної інформації щодо пред`явлення особі обвинувачення та відповідно,про правову кваліфікацію,яку суд може дати відповідним фактам,є важливою передумовою забезпечення справедливого судового рішення (див.: рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії»,№23969/94,п.58; рішення від 20квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98,п.34.
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини»,п.47).
Суд,враховуючи,що в даному обвинувальному акті,після викладення фактичних обставин справи, в дійсності відсутнє формулювання обвинувачення як це передбачено законом і в розумінні п.13 ч.1ст.3 КПК України. Згідно вимог чинного законодавства ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Тому при таких встановлених обставинах суд приходить до висновку,що наявні обставини які перешкоджають судовому розгляду обвинувального акта щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .
На підставі чого судом встановлено,що обвинувачення ОСОБА_8 і ОСОБА_9 висунуте не було у встановленому законом порядку,оскільки викладене в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_8 і ОСОБА_9 викладене
всупереч вимогам п.5ч.2ст.291 КПК України і не містится в самому обвинувальному акті (а.с.4-7).
Крім зазначених не достатків обвинувального акта, з тексту обвинувального акта вбачається, що слідчий вказуючи на правову кваліфікацію інкримінованого обвинуваченим ОСОБА_8 і ОСОБА_9 кримінального правопорушення, заздалегідь, без вироку суду, що набрав законної сили,вказує,що обвинувачені скоїли інкриміноване їм кримінальне правопорушення,що є безпідставним та неприпустимим. При складання слідчим обвинувального акта , з урахуванням принципу визначеному ст.17 КПК України можливо в обвинувальному акті вказувати тільки на те, що особа обвинувачується у вчиненні певного кримінального правопорушення.
Тому посилання слідчого в обвинувальному акті на те,що обвинувачені особи скоїли кримінальне правопорушення- є порушенням слідчим принципу презумпції невинуватості осіб та порушення принципу забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження,передбаченої ст..17 КПК України,яка витікає зі статей 62,129 п.3 Конституції України,п.2 ст.11Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права основоположних свобод від 1950 року,за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину(кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню,доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду,що набрав законної сили.
Наведені підстави свідчать про невідповідність обвинувального акта вимогам положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
В зв`язку з чим, як вважає суд, досудовим слідством було порушено право обвинувачених на їх захист.
Згідно до вимог чинного законодавства України судом в стадії підготовчого судового засідання встановлені істотні порушення вимог норм КПК України та кримінального законодавства України і тому на підставі ч.1 ст.412 КПК України суд приходить до висновку про те,що вказані істотні порушення чинного законодавства України будуть перешкоджати суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення по даній справі.
Також у реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про вручення потерпілому ОСОБА_7 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, в тому числі про права цивільного позивача, чим досудовим слідством порушені права потерпілого.

Прокурором в суді не спростовані допущені слідчим істотні порушення норм чинного КПК України.

Суд вважає, що наведені порушені права обвинуваченого на стадії досудового розслідування повинні бути усунуті органом досудового розслідування, а не судом, оскільки чинним КПК України не передбачена така компетенція суду чи обов`язок суду, на стадії судового провадження вчиняти дії, які вчиняються досудовим слідством в стадії досудового розслідування, які входять в обов`язок посадових осіб при досудовому слідстві .
Крім того, під час поновлення досудовим слідством порушеного права на захист обвинуваченого досудовому слідству необхідно усунути всі встановлені судами порушення чинного законодавства, в тому числі і допущені в обвинувальному акті.
За змістом процесуального закону, передусім, ст.291 КПК України, вимогам закону повинен відповідати не лише обвинувальний акт, а й додані до нього обов`язкові документи, оскільки це сприяє розгляду кримінального провадження протягом розумного строку та виконанню завдань процесуального кодексу, встановлених ст.2 КПК України.
Реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до обвинувального акта, складений слідчим без додержання вимог, встановлених ст.109 КПК України, так як в реєстрі не зазначені без виключень всі процесуальні дії і не всі прийняті слідчим процесуальні рішення які були проведені і прийняті під час досудового розслідування.
Суд приходить до висновку, що вказані порушення чинного законодавства України, які не виявив прокурор при затвердженні обвинувального акта і при направленні справи в суд для розгляду судом являються істотною перешкодою для призначення зазначеного кримінального провадження до судового розгляду, тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення викладених вище порушень чинного законодавства України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3,18 ч.3 ст.42,206, 314-317, 369-372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору - задовольнити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004628 від 12.11.2014 року за обвинуваченням : ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за обвинувачених у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України - для усунення недоліків обвинувального акта повернути прокурору прокуратури Одеської місцевої прокуратури № 1 Одеської області.

Зобов`язати прокурора прокуратури Одеської місцевої прокуратури № 1 Одеської області усунути недоліки зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України залишити без змін вважати продовженим - в виді застави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Головуючий ОСОБА_1