Справа № 344/9172/16-к
Провадження № 1-кс/344/3102/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника відділу розслідування ДТП СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 29/04/2016 р. -

ВСТАНОВИВ:

в скарзі вказано, що слідчим закрито кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за обставин ДТП, внаслідок якого загинув батько скаржника. Потерпіла заперечує наявність знаку, що б визначав порядок руху на спірному перехресті, зазначає, що слідчим не визначено силу удару в ДТП, не задоволена способом оцінки обставини перевищення ОСОБА_5 швидкості, стану його сп`яніння. Тому потерпіла просила скасувати оскаржувану постанову і направити справу слідчому для зміни здійсненої ним оцінки доказів.

В судовому засіданні потерпіла підтримала скаргу з підстав, що в ній зазначені.

В судовому засіданні слідчий категорично заперечив скаргу з тих підстав, що ним вжито усіх заходів, необхідних для розслідування вказаного кримінального провадження, самостійно призначено необхідні експертизи, за заявами потерпілої призначено додаткову та повторну експертизи, які повністю підтвердили висновки первинної експертизи. Будь-яких суперечностей між експертизами немає. Досудове слідство проведено прозоро і відкрито для потерпілої, її повідомлено про усі слідчі дії, забезпечено її присутність на них, надано можливість подати клопотання, заперечення. Після проведення усіх слідчих дій, потерпілою та її представником не надано жодних заперечень. Про закриття провадження повідомлено і потерпілу, і її адвоката. Після направлення копії постанови про закриття провадження слідчий особисто по телефону з`ясував обставину отримання копії постанови юридичним консультантом, адвокатом потерпілої, яка підтвердила отримання постанови.

Також слідчий надав пояснення про те, що постанову складено на основі висновків трьох експертиз за ініціативи потерпілої сторони. Висновки експертиз виключають порушення ОСОБА_5 правил дорожнього руху, виконання ним усіх дій для уникнення ДТП, у спосіб, що передбачений ПДР, не можливість для водія уникнути ДТП за обставин порушення ПДР ОСОБА_6 , неможливість уникнути ДТП за вказаних фактичних обставин будь-яким водієм, в тому числі за умов руху транспорту на швидкості 60 км/год. і не перебування в стані сп`яніння. Вид і ступінь тілесних ушкоджень обумовлюється особливостями контакту поверхонь автомобіля з тілом потерпілого. Встановлення сили удару потерпілого не входить до об`єктивної сторони злочину.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 17/11/2015 р. на перехресті вулиць, де мало місце ДТП в смузі руху ОСОБА_6 розміщено знак, який зобов`язував ОСОБА_7 надати перевагу в русі автомобілю ОСОБА_5 , тому в постанові про закриття провадження зазначено, що ДТП вчинено з вини ОСОБА_6 .

Відповідно до фототаблиці №19 водій застосував екстрене гальмування до місця зіткнення.

Відповідно до протоколу огляду цифрового носія від 10/12/2015 р. перед перетином смуги, в якій рухався ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дивиться в протилежну від його напрямку руху сторону, виїхав на смугу руху автомобіля, без зупинки велосипеда, реагувати на автомобіль ОСОБА_5 у спосіб відвернення керма велосипеда ОСОБА_6 розпочав тільки після безпосереднього виїзду на його смугу руху і в той час, коли автомобіль з`явився на перехресті доріг.

Відповідно до висновку експерта від 18/12/2015 р. гальмова система та рульове керування знаходились в робочому стані.

Відповідно до висновку експерта від 22/12/2015 р. швидкість автомобіля складала від 78 до 81 км/год.

23/12/2015 р. проведено слідчий експеримент.

Відповідно до висновку експерта від 28/12/2015 р. в даній ситуації водій повинен був керуватися вимогами п. 12.4, 12.3 ПДР та повинен був рухатись зі швидкістю 60 км/год. та з моменту появи велосипедиста негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Велосипедист ОСОБА_6 повинен був керуватись п. 6.7., 10.1, 10.2, 16.11 ПДР, повинен був дати дорогу автомобілю ОСОБА_5 і продовжити рух тільки після проїзду автомобіля. Водій автомобіля не мав технічної можливості попередити ДТП шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування внаслідок дій велосипедиста. Невідповідність дій ОСОБА_6 перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП та її наслідками.

28/01/2016 р. адвокат потерпілої просила слідчого призначити повторну експертизу та поставити перед нею бажані на власний розсуд адвоката запитання.

01/02/2016 р. клопотання задоволено повністю та призначено експертизу за бажаними адвокатом запитаннями.

Відповідно до висновку від 22/02/2016 р. водій автомобіля не мав технічної можливості попередити ДТП шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування внаслідок дій велосипедиста. Невідповідність дій ОСОБА_6 перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП та її наслідками.

12/03/2016 р. адвокат скаржника подала клопотання про призначення повторної експертизи за бажаними нею питаннями.

15/03/2016 р. клопотання задоволено слідчим в повному обсязі.

Відповідно до висновку від 19/04/2016 р. водій автомобіля не мав технічної можливості попередити ДТП шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування внаслідок дій велосипедиста. Невідповідність дій ОСОБА_6 перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП та її наслідками.

29/04/2016 р. слідчий закрив кримінальне провадження та зазначив в постанові усі фактичні обставини та правові підстави своїх дій.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

Мотивувальна частина постанови містить відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів.

Питання закриття кримінального провадження або внесення і його підтримання в суді є виключною компетенцією представника державного обвинувачення. Тому не погодження скаржника із висновками державного обвинувачення не є підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження, оскільки усі дії, які необхідно було вчинити для перевірки та спростування припущень скаржника досудовим слідством здійснено.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так само в постанові Верховного Суду України від 23 червня 2015 року №802/3531/14-а вказано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.78 у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з… питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

До компетенції слідчого судді належить перевірка чи діяв слідчий свавільно, без належного обґрунтування своїх дій.

Отже даному суду не належить компетенція щодо оцінки доказів для встановлення складу злочину чи наявності правових підстав для вирішення цивільно-правового спору сторін. Досудовим слідством однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно обґрунтовано відповідними доказами, засоби доказування, що передбачені законом для встановлення спірних фактичних обставин досудовим слідством вичерпані.

При цьому відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Іванов проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Відповідно до ст. 22 КПК України повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором.

Отже виключно прокурором могло бути ухвалено рішення про внесення спірних епізодів до обвинувального акту та передання його до суду.

В свою чергу в ст. 343 КК України встановлено кримінальну відповідальність за вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися прийняття незаконного рішення.

За вказаних обставин досудовим слідством вжито усі необхідні дії для спростування обставин із заяви про вчинення злочину.

Слідчий задовольнив усі клопотання потерпілої та її представника, інших клопотань потерпіла та її представник не заявляли; за їх клопотаннями проведено дві додаткові експертизи за усіма бажаними ними запитаннями.

Відповідно до п. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже потерпілій не гарантовано право на повернення кримінального провадження слідчому для переоцінки ним фактичних обставин у спосіб, що бажаний потерпілим.

Відповідно до зазначеного та на підставі ст. 7 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 00000266, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1