Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
10 травня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Сумським слідчим ізолятором Управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області апеляційну скаргу ОСОБА_5 , засудженого вироком Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року за п.13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст.296, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі, на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 08 квітня 2016 року за участю: прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 08 квітня 2016 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, призначеного вироком Охтирського міського суду Сумської області від 7 лютого 1990 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 , покликаючись на положення ч. 1 ст. 5 КК України щодо поліпшення становища особи і зворотну дію закону про кримінальну відповідальність у часі, що поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, в тому числі, і на нього, як особу, котра має не зняту судимість, що вплинуло на призначення нового покарання саме за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, і на його думку, обумовлює неповноту відбуття покарання, просить скасувати ухвалу та зарахувати в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення за вироком Охтирського міського суду Сумської області від 07.02.1990 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_5 на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважає ухвалу суду законною і просить залишити її без змін, перевіривши матеріали судового провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, яким внесено зміни в ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок.
Відповідно до п. 2 розділу II Прикінцевих положень вищезазначеного Закону цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок та покарання за яким не відбуте повністю.
З матеріалів судового провадження слідує, що ОСОБА_5 вироком Охтирського міського суду Сумської області від 07 лютого 1990 року був засуджений за ст. 94 КК України (1960 р.) на дванадцять років позбавлення волі і відбував покарання у Катеринівській ВК № 46 УДПтС України в Рівненській області з 9 квітня 1990 року по 13 листопада 2001 року, будучи звільненим з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 13 листопада 2001 року ( а. с. 5, 12), що особисто підтвердив сам ОСОБА_5 і при апеляційному розгляді його скарги.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно відмовив засудженому ОСОБА_5 в зарахуванні строку його попереднього увязнення в строк відбуття покарання, призначеного вироком Охтирського міського суду Сумської області від 07 лютого 1990 року, оскільки покарання за даним вироком ОСОБА_5 відбуте повністю.

Твердження апелянта щодо необхідності зарахування в строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення за вироком суду від 07.02.1990 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, виходячи з наявності непогашеної судимості, а, отже, й неповноти, на його думку, відбуття покарання, що потягло засудження за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, не заслуговують на увагу,оскільки суперечать положенням ч. 5 ст. 72 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 08 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3