печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
У провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії.

У вимогах даної скарги особа, що подала скаргу ОСОБА_2 просить вчинити ряд певних дій, а саме: у відповідності до п. 3 ст. 308 КПК України притягнути слідчого до відповідальності, зобов`язати належним чином розслідувати його скаргу від 09.09.2015, змінити кваліфікацію злочину у кримінальному провадженні № 0072122, просить зобов`язати встановити осіб у кримінальному провадженні та допитати їх, визнати ОСОБА_2 потерпілим.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

У ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 19 ст. 3 КПК України, сторонами кримінального провадження є - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 308 КПК України, службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Разом з тим, вимоги ОСОБА_2 щодо притягнення до кримінальної відповідальності слідчого, зводяться до порушення процесуального порядку звернення із відповідною скаргою, як того вимагають положення ст. 308 КПК України.

Окрім того, особа, що подала скаргу не надав жодних доказів на підтвердження процесуального статусу у кримінальному провадженні, що відповідно до ст. 308 КПК України, не є уповноваженою особою на подання такого роду скарг.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_2 подав скаргу, що не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Одночасно роз`яснюється, що положеннями ч. 2 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які не розглядаються під час досудового розслідування, під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314316 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1