У Х В А Л А
Справа № 184/1970/16-к
Номер провадження 1-в/184/378/16

24.11.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ОВЦ-79 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров подання адміністрації ОВЦ №79 та спостережної комісії виконкому про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт відносно засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новолазарівка Казанківського району Миколаївської області, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не заміжньої, не працюючої, яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2016 року ОСОБА_5 засуджена вироком Казанківського районного суду Миколаївської області за ч.1 ст.122 КК України до 1 року обмеження волі.
Адміністрація Орджонікідзевського виправного центру № 79 і спостережна комісія виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області звернулись до суду з поданням про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт відносно ОСОБА_5 на підставі ст.82 КК України та вказують на те, що вона сумлінним ставленням до праці та зразковою поведінкою стала на шлях виправлення, за час відбування покарання характеризується задовільно, заохочень та стягнень не має, сумлінно ставиться до праці, виконує господарські роботи по установі та здійснює прибирання у відділенні, у взаємодії з іншими засудженими не конфліктна, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, до виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться сумлінно, а тому заслуговує на розгляд питання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт.

В судовому засіданні представник ОВЦ підтримала подання та просила його задовольнити.

ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала проти подання та просила замінити не відбуту частину покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання ОВЦ-79 та спостережної комісії, посилаючись на те, що засуджена заохочень за сумлінну поведінку та стягнень не має, а тому не довела своє виправлення.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши подання представника ОВЦ-79 та спостережної комісії виконкому Покровської міської ради, думку прокурора, прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні 23 лютого 2016 року ОСОБА_5 засуджена вироком Казанківського районного суду Миколаївської області за ч.1 ст.122 КК України до 1 року обмеження волі. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 06 травня 2016 року вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 23.02.2016 року залишений без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом не відбутої частини покарання.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Станом на 24.11.2016 року не відбутий строк покарання засудженої ОСОБА_5 складає 6 місяців 23 днів, тобто вона відбула третину строку з призначеного покарання у виді обмеження волі призначеного їй покарання.

З пояснень засудженої та представника установи відбування покарання та відповідно до матеріалів особової справи засудженої та наданої характеристики, ОСОБА_5 по прибуттю до Орджонікідзевського ВЦ №79 була працевлаштована до бригади №32 підприємства власного виробництва, швачкою. За виробничої необхідності була переведена до бригади №39 контрагентського об`єкту «Нікопольського заводу феросплавів», робочою. Сумлінно ставиться до праці. Виконує господарські роботи по установі та здійснює прибирання у відділенні. За час відбування покарання характеризується задовільно, заохочень та стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться сумлінно. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Бере участь у роботі самодіяльної організації, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».

В судовому засіданні встановлено, що згідно вироку Казанківського районного суду Миколаївської області від 23.02.2016 року з ОСОБА_5 стягнуто суму у розмірі 3144 грн. 86 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та суму у розмірі 30000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином. Згідно довідки бухгалтерії ОВЦ №79 станом на 01.11.2016 року за засудженою ОСОБА_5 виконавчі документи не значаться.

Так, підставою заміни не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Суд також зазначає, що сумлінна поведінка та ставлення до праці, як і виконання вимог адміністрації установи, є обов`язком кожного засудженого, а основною причиною для застосування ст.82 КК України щодо засудженого є саме доведення його виправлення.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 фактично відбула лише третину строку покарання із покарання призначеного, тому, на тверде переконання суду, мета виправлення засудженої за такий короткий строк не досягнута.

Суд звертає увагу на той факт, що засуджена ОСОБА_5 за весь час відбування покарання не має жодного заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, згідно характеристики адміністрації установи характеризується задовільно.

При цьому, Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст.82 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що засуджена не довела своє виправлення, не досягла такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, її поведінка не може свідчити про її виправлення, а тому у задоволенні подання Орджонікідзевського виправного центру №79 та спостережної комісії виконкому необхідно відмовити.

Керуючись ст.82 КК України, ст.ст. 371, 372, 376, 392, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання Орджонікідзевського виправного центру №79 та спостережної комісії виконкому про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт на підставі ст. 82 КК України відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1