Справа № 386/693/15-к
Провадження № 1-кп/386/44/16
УХВАЛА
12 вересня 2016 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
адвоката-захисника ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Голованівськ обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/386/44/16, зареєстрованому в ЄРДР за №000156 29.03.2015 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Красногірка Голованівського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не військовозобов`язаного, утриманців та пільг не має,не депутата, судимого
- 26.12.2014 року Голованівським районним судом по ч.2 ст.185 , ч.1 ст. 304 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст. 185 КК України
В С Т А Н О В И В:
31.03 .2016 року з Голованівського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 296 , ч. 2 ст. 185 КК України , внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000156 29 .03.2015 року.
Згідно довідки про автоматичний розподіл справи між суддями справу передано в провадження судді ОСОБА_1 .
09.06.2015 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру.
28.03.2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.
30.03.2016 року ОСОБА_4 отримав копію обвинувального акта, а також копію реєстру матеріалів досудового розслідування.
Ухвалою суду обвинувальний акт призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Прокурор Голованівського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 заявила клопотання про призначення обвинувального акта відносно ОСОБА_4 до судового розгляду. Вважає , що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.. 291 КПК України, кримінальне провадження підсудне Голованівському районному суду , підстав для його закриття чи повернення обвинувального акта прокурору немає. Просить призначити обвинувальний акт до судового розгляду в установленому законом порядку, в судове засідання викликати обвинуваченого, захисника, потерілих, свідків .

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , заявила клопотання про повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_4 прокурору для доопрацювання., оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 1 ст. 296 , ч. 2 ст. 185 КК України , не відповідає вимогам ст. 291 КПК України . Фактичні обставини кримінального правопорушення не дають можливості визначити кому саме заподіяна матеріальна шкода , так-як потерпілі, вказані в обвинувальному акті, не є власниками пошкоджених транспортних засобів.

В зміненому обвинувальному акті від 30.03.2016 року як і в попередньому вказано , що ОСОБА_4 своїми неправомірними діями завдав механічні пошкодження автомобілю марки « GREAT WALL », який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу перебуває у власності ОСОБА_10 і знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_6 ,автомобілю марки «SC 1022BB23D » , що перебуває у власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_11 , але знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_6 , автомобілю марки « SUBARU LEGACY OUTBACK », власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_12 , але знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_6 , автомобілю марки « ЗАЗ 1102 » , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу перебуває у власності ОСОБА_13 , був куплений ОСОБА_14 , який помер, але знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_8 .

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом .

Така форма власності -фактичні власники законом не передбачена.

Відповідно до п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також само-хідних машин» транспортні засоби, що належать декільком фізичним або юридичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі його письмової заяви.
Згідно п. 7 Постанови власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання), митного оформлення або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Таким чином, особа набуває права приватної власності на транспортний засіб лише після належної державної реєстрації цього права.
В обвинувальному акті не вказано, чому визнані потерпілими по кримінальному провадженню особи, які не є власниками, а власники транспортних засобів потерпілими не визнані.
Всі вищевказані обставини вказують на те, що при складанні обвинувального акта положення ст.. 291 КПК України виконані лише формально.

Просить повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 та реєстр матеріалів досудового розслідування процесуальному прокурору Голованівського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури, який затвердив обвинувальний акт .
Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав, заперечив проти призначення обвинувального акта до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт необхідно повернути прокурору .

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 висловили думку про можливість призначення обвинувального акта до судового розгляду.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілих, дослідивши обвинувальний акт , додані до нього реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки обвинуваченого суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 185 КК України ,підлягає поверненню прокурору, що затверджував обвинувальний акт з наступних підстав:
Згідно ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право, крім іншого , повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, або призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність , формулювання обвинувачення та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

До обвинувального акта додається:

1) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

2) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування;

3) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.

Так , суттєвим недоліком обвинувального акта є його неконкретність та невизначеність щодо осіб , яким завдано матеріальну шкоду .
Згідно вимог ст. 127 КПК України саме потерпілому відшкодовується шкода , завдана кримінальним правопорушенням .
Ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової або моральної шкоди, має право до початку судового розгляду кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого .
Цивільний позов може бути заявлено і під час досудового розслідування .
З обвинувального акта слідує , що з 7 автомобілів , пошкоджених ОСОБА_4 , 1 автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_7 на підставі довіреності , засвідченої нотаріусом, 2 перебували у власності ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є власниками інших 4-х пошкоджених автомобілів на підставі свідоцтва про реєстрацію, але потерпілими визнані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як фактичні користувачі.
Оскільки така форма власності законом не передбачена, а в обвинувальному акті не зазначено на якій правовій підставі вони користувалися транспортними засобами і чому саме вони визнані потерпілими , суд не зможе визначитись хто з них має право звертатися до суду з цивільним позовом і чиї вимоги , в разі ухвалення вироку , необхідно задовольняти .
Так , під час підготовчого судового засідання, яке проводилась під головуванням судді ОСОБА_16 , до суду було подано 2 цивільні позови про відшкодування збитків, а саме, від ОСОБА_6 на суму 38 491,20 грн за пошкоджений автомобіль «GREAT WALL» , на суму 4820 грн, який належить ОСОБА_10 , але потерпілим визнано ОСОБА_6 та від ОСОБА_11 про відшкодування збитків на суму 5785 ,20 грн. за пошкоджений автомобіль «SC1022BB23D» д/н НОМЕР_1 який належить саме йому , але потерпілим по даному автомобілю визнаний також ОСОБА_6 , тобто збитки ОСОБА_17 згідно обвинувального акта не заподіяно і підстави для визнання його цивільним позивачем відсутні .
26.11.2015 року суд , повертаючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 процесуальному прокурору для усунення недоліків, вказував на зазначені істотні порушення вимог чинного законодавства.
На необхідності усунення вказаних недоліків наполягав і апеляційний суд Кіровоградської області , визнав їх очевидними і такими , що потребують проведення відповідних процесуальних дій , які можуть виконати лише слідчі , але в процесі досудового розслідування вказані недоліки не усунуто, ухвали Голованівського районного суду від 26.11.2015 року та апеляційного суду Кіровоградської області від 28.01.2016 року не виконані , власники транспортних засобів потерпілими не визнані, а особи , визнані потерпілими , не є власниками транспортних засобів.
Згідно приписів ст. 334 ЦК України для виникнення права власності на майно необхідно щоб між позивачем майна та його відчужувачем був укладений договір , що відповідає вимогам закону.
Відповідно до вимог ст.346 ЦК України право власності на майно припиняється, крім іншого, в разі відчуження власником свого майна , відмови власника від права власності .
З обвинувального акта вбачається , що ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , в даний час є власниками пошкоджених автомобілів і своє майно особам, визнаними потерпілими, не передавали, оскільки договори купівлі-продажу, дарування, міни, тощо не укладали .
За таких обставин саме вони, як власники транспортних засобів , згідно ст 1166, 1167 ЦК України , мають право на відшкодування шкоди , завданої їх майну та моральної шкоди .
В ст. 55 КПК України зазначено , що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, майнової та фізичної шкоди .
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати , що заява , повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою , якій не завдано шкоди , слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий або прокурор має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою.
За відсутності згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального правопорушення як свідок .
З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що з заявами вчинення правопорушення звертались ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , власники транспортних засобів ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_18 з аналогічними заявами про вчинення правопорушення та заподіяння шкоди та з заявами про визнання їх потерпілими не звертались.
Допити вказаних осіб в якості свідків , як зазначено в реєстрі, свідчить про те, заяв про визнання потерпілими вони не писали, заподіяння їм шкоди не підтверджують.
Обвинувачений ОСОБА_4 ,не маючи детальної інформації щодо кількості потерпілих та цивільних позивачів , не зможе належним чином підготуватися до захисту , якщо по одному і тому ж пошкодженому автомобілю позови заявлятимуть по 2 особи .
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та /або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення , у вчиненні якого обвинувачується особа .
В ч. 2 ст. 338 КПК України зазначено, що при необхідності змінити обвинувачення прокурор складає обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення та викладає обгрунтування прийнятого рішення .
З реєстру матеріалів досудового розслідування слідує, що 28.03.2016 року ОСОБА_4 , було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, тобто обвинувальний акт було змінено, але обґрунтування прийнятого рішення в обвинувальному акті відсутнє, що також є істотним порушенням вимог чинного законодавства .
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Аналогічна позиція зазначена в рішенні від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскін проти Австрії» .

Зазначені істотні порушення норм кримінального процесуального закону неможливо усунути під час судового розгляду, оскільки вони є очевидними на стадії підготовчого провадження і потребують проведення відповідних процесуальних дій, які можуть виконати лише слідчі.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 296, ч. 2 ст. 185 КК України та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам ст. ст.109,291 КПК України, а тому на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягають поверненню прокурору для виправлення їх змісту та форми згідно з вимогами закону .
Під час підготовчого судового засідання учасники кримінального провадження з клопотаннями про обрання або зміну обвинуваченому міри запобіжного заходу до суду не звертались .

Керуючись ст. ст.109,291,314, 315, 316, 331,371,372 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 1-кп/386/44/16, зареєстрованому в ЄРДР за №000156 29.03.2015 року відносно
ОСОБА_4 задовольнити.

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 1-кп/386/44/16 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 296, ч. 2 ст. 185 КК України , внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000156 29.03.2015 року повернути прокурору Голованівського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури, який затвердив обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі недоліків відповідно до вимог КПК України.

Копію цієї ухвали негайно вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору, потерпілим.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1