АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1365/16 Справа № 205/2055/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання,-

встановила:
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання з врахуванням правил ч. 5 ст. 72 КК України за вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2002 року.
В обґрунтування ухвали суддя першої інстанції зазначив, що зарахування попереднього ув`язнення і його розрахунок у відповідному співвідношенні, у тому числі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, застосовується до осіб, яких засуджено до строкового покарання, та інших видів покарань, зазначених в ч. 1 ст. 72 КК України, серед яких покарання у виді довічного позбавлення волі не зазначено, у зв`язку з чим відмовив в задоволенні клопотання засудженого.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу як необґрунтовану у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року за № 838-VIII, та постановити нову ухвалу, якою у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2002 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, відмовляючи у зарахуванні засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, неправильно розтлумачив положення статті 72 КК України та зміст Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», які не передбачають жодних обмежень для застосування його положень тільки на осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, а і поширюються на осіб, засуджених до довічного позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши надані матеріали за скаргою та матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Пунктом 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року передбачено, що він підлягає застосуванню до всіх осіб, щодо яких на момент набрання цим Законом чинності набрав чинності обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання захисника, оскільки правила, закріплені у ст. 72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відносяться. Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.
Доводи засудженого щодо відсутності обмежень у застосуванні ст.72 КК України до засуджених до довічного позбавлення волі на думку колегії суддів не відповідають змісту цієї норми, оскільки у ч. 5 ст. 72 КК України зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення відбувається у разі засудження до позбавлення волі. У разі ж призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування відбувається шляхом переведення визначеного відповідно до пункту 1 цієї частини строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті, вимоги якої також не поширюються на осіб, засуджених до довічного позбавлення волі.
З урахуванням викладеного, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , а тому ухвала Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2016 року щодо останнього підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 405,407, 419 КПК України, колегія суддів,-
ухвалила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

_____________ __________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3