ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/680/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2016 р.
Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0007130 від 28.06.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого, від повідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
28 червня 2016 року приблизно о 15 годині 45 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова 6/1 побачив на лавці малолітнього ОСОБА_6 , в руках якого був мобільний телефон марки «Леново С650» вартістю 1550 гривень, і у зв`язку з цим в обвинуваченого виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.

З метою реалізації умислу спрямованого на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ОСОБА_3 підійшов впритул до ОСОБА_6 та шляхом ривка, вихопив з рук останнього вказаний мобільний телефон. Після чого, ОСОБА_3 з викраденим телефон з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілому шкоди на загальну суму 1550 гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим повністю та суду показав, що у вказаний в обвинуваченні час 28 червня 2016 року він на лавці, що на вулиці Драгоманова в м. Києві, неподалік аптеки побачив малолітнього хлопця, який тримав у руках мобільний телефон. У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, він вихопив в нього телефон «Леново С650» та побіг, однак в подальшому був затриманий невідомим йому громадянином. Свій вчинок вважає негідним і у зв`язку з цим просить вибачення у матері та потерпілого. Протиправність своєї поведінки усвідомлює та просить суд його суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, ним не оспорюються, а також є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений, законний представник та потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу) та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання зі змінами і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо малолітнього.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, які кримінальний закон відносить до злочинів середньої тяжкості, обставину, яка пом`якшує покарання, обставину, що його обтяжує, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 раніше не судимий, відповідно до ст. 89 КК України, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, формально характеризується за місцем реєстрації, не працює.

Призначакючи покарання обвинуваченому, суд, керується вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, підвищеної суспільної небезпеки скоєного злочину проти власності, враховуючи особу потерпілого, даних про особу обвинуваченого - не працював на час вчинення злочину, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності в тому числі й за вчинення злочинів проти власності, суд призначає ОСОБА_3 покарання у виді арешту в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України, вважаючи таке покарання необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили належить залишити без змін у виді домашнього арешту.

Питання речових доказів, суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Початок строку відбування покарання відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: мобільний телефон «Леново С650» переданий на зберігання ОСОБА_5 залишити у її власності.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін домашній арешт.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: