печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8378/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі осіб, що звернулися до суду, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого прокуратури Київської області ОСОБА_5 від 18.02.2016 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000423,-

В С Т А Н О В И В :
25.02.2016 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із скаргою на постанову слідчого прокуратури Київської області ОСОБА_5 від 18.02.2016 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000423.

У поданій скарзі заявники просять суд скасувати вказану постанову від 18.02.2016 та зобов`язати слідчого прокуратури Київської області ОСОБА_5 визнати потерпілими у кримінальному провадженні, посилаючись на завдану їм кримінальним правопорушенням шкоду.

Присутні у судовому засіданні особи, що подали скаргу, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили задовольнити скаргу з наведених у ній підставах у повному обсязі.

Слідчий прокуратури Київської області ОСОБА_5 , чия бездіяльність є предметом розгляду слідчого судді, у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її безпідставність, вказуючи, що під час досудового розслідування встановлено відсутність завдання будь-якої шкоди як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 .

Вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази, заслухавши обґрунтування осіб, що звернулися із скаргою, заперечення слідчого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Обґрунтовуючи скаргу, заявники вказали, що вважають постанову від 18.02.2016 незаконною та невмотивованою, оскільки слідчим не виконано ухвалу від 21.01.2015 у провадженні № 757/719/15-к, а саме не внесені всі відомості про злочин з заяви в порядку ст. 214 КПК України, не виконано та не прийнято до уваги ухвалу від 16.12.2015 у провадженні № 757/46346/15-к; у клопотанні від 26.11.2015 заявники просили внести всі відомості до ЄРДР з своєї заяви, в тому числі вказати їх у статусі потерпілих, зазначивши, що у заяві про злочин ними надано докази спричиненої їм шкоди, в тому числі це підтверджується викликом швидкої допомоги, але слідчим ці факти не спростовані, а рішення про відмову у визнанні потерпілими ніяк не вмотивоване. Також заявники вказали у скарзі, що слідчий не допитав ОСОБА_3 , не намагався з`ясувати наявність спричиненої моральної шкоди шляхом призначення психологічної експертизи. У скарзі вказано, що слідчий вже розглянув клопотання від 26.11.2015 та прийняв постанову про відмову у його задоволенні від 30.11.2015, яка була скасована слідчим суддею ОСОБА_6 .

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Встановлено, що другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Київської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000423 від 14.09.2015, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

27.11.2015 до прокуратури Київської області надійшло клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо низки питань, які виникають під час досудового розслідування, зокрема визнання їх потерпілими у вказаному кримінальному провадженні. За результатами розгляду вказаного клопотання постановою від 30.11.2015 в задоволенні вказаного клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відмовлено.

З матеріалів, долучених до скарги, вбачається, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.02.2016 постанова слідчого від 30.11.2015 скасовано та зобов`язано слідчого вирішити клопотання заявників ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 26.11.2015 у відповідності до положень ст. ст. 55, 220 КПК України.

В оскаржуваній постанові від 18.02.2016 слідчим вказано, що із змісту заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , допиту ОСОБА_7 та вказаного клопотання, відомостей щодо спричинення заявникам шкоди не встановлено. На пропозицію слідчого надати у розпорядження слідчого управління прокуратури Київської області матеріали, що підтверджують спричинення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 шкоди, будь-яких матеріалів чи повідомлень не надійшло. Також, проведеними під час досудового розслідування слідчими та процесуальними діями, а саме: допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , висновками службових перевірок УДАІ ГУМВС України в Київській області і ВІОС УКЗ ГУМВС України в Київській області та відповідними матеріалами до них жодних відомостей щодо спричинення заявникам шкоди не встановлено.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Проте заявник особа, що повідомила про кримінальне правопорушення не може бути залученою у якості потерпілої особи, якщо їй не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Факт завдання шкоди підлягає встановленню та доведенню.

Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди і, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Разом з тим, обов`язок доказування обставин, на які посилається заявник, покладається саме на нього.

Як вбачається з постанови від 18.02.2016 про відмову у визнанні потерпілими у кримінальному провадженні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , яка є предметом оскарження, обґрунтування висновку про відмову у визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні № 0000423 полягає у тому, що під час досудового розслідування не встановлено нанесення шкоди заявникам, а також ними не надано доказів на підтвердження власних тверджень.

Посилаючись на невмотивованість постанови від 18.02.2016, особами, що подано скаргу, суду надано суду копії своїх скарг та ухвалених судових рішень за результатами їхнього розгляду, з яких не вбачається зв`язку між отриманням шкоди заявниками та обставинами кримінального правопорушення, які встановлюються під час досудового розслідування.

Копії судових рішень, що додані до скарги, та на які посилаються заявники, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2015 за результатом розгляду скарги бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2015 за результатом розгляду скарги на постанову від 30.11.2015 про закриття кримінального провадження № 0000423, не містять у своєму змісті встановленого факту нанесення ОСОБА_3 або ОСОБА_4 моральної, фізичної чи майнової шкоди, у зв`язку із можливим вчиненням кримінального правопорушення.

З огляду на вищевказане, вбачається, що заявниками не надано та у матеріалах скарги не містяться доказів фізичної, матеріальної або моральної шкоди, отриманих внаслідок саме кримінального правопорушення, що є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000423.

Керуючись ст. ст. 5558, 303304, 307, 309, КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого прокуратури Київської області ОСОБА_5 від 18.02.2016 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000423 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1