Справа № 158/2127/16-к
Провадження № 1-кп/0158/120/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2016 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
В С Т А Н О В И В :
03.07.2016 року близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на проїжджій частині в смт. Цумань, Ківерцівського району Волинської області, неподалік відділення «ПриватБанк», що по вул. Грушевського, 7, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень працівнику лісової охорони, усвідомлюючи, що в службовому автомобілі марки «Рено Дастер», д.н.з. « НОМЕР_1 », знаходиться правоохоронець начальник відділу охорони та захисту лісу ДП «Цуманське ЛГ» ОСОБА_4 , який в той час виконував свої службові обов`язки, а саме патрулював по маршруту смт. Цумань с. Сильне с. Карпилівка с. Башлики с. Кадище смт. Цумань згідно графіку чергування інженерно-технічного складу лісового відділу та лісничих ДП «Цуманське ЛГ» на липень 2016 року, затвердженого директором ДП «Цуманське ЛГ», та журналу виїзду рейдових груп на охорону та патрулювання лісових та мисливських угідь, через привідчинене вікно лівих передніх дверцят автомобіля, умисно наніс працівнику лісової охорони ОСОБА_4 удар долонею правої руки по голові в результаті чого потерпілому спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою мяких тканин лівої скроневої ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №98 від 20.07.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Потерпілим ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 в його користь майнову шкоду, а саме 991,99 грн. витрат на лікування, а також 100 000, 00 грн. моральної шкоди.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та дав пояснення щодо обставин його вчинення, які відповідають обвинувальному акту. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати. Заявлений цивільний позов в частині майнової шкоди визнав повністю та відшкодував у судовому засіданні заявлену потерпілим ОСОБА_4 суму в розмірі 991,99 грн., а у відшкодуванні моральної шкоди поклався на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні, просив задовольнити заявлений цивільний позов частково, вказавши, що в частині стягнення майнової шкоди претензій немає, оскільки остання відшкодована повністю, а в частині моральної шкоди просив задоволити повністю, щодо міри покарання поклався на розсуд суду.
З урахуванням того, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини справи доведеними наявними у справі доказами.
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо.
Разом з тим, суд враховує обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.
Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує його задовільну характеристики по місцю проживання, інформацію про стан здоров`я, та те що до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, а також думку потерпілого ОСОБА_4 , який не наполягав на суворій мірі покарання, вказуючи що претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає, оскільки останній відшкодував їх.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , в межах санкції статті за якою він обвинувачується, у виді обмеження волі, при цьому, на підставі ст. 75 КК України звільняє останього від відбуття призначеного покарання у виді обмеження волі із випробуванням, із покладенням на нього обов`язків згідно ст. 76 КК України.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншим особам.
Документально підтверджені процесуальні виплати на залучення експертів в загальній сумі 2288 (дві тисячі вісімдесят вісім) грн. 56 коп. за проведення: судової інженерно-транспортної експертизи 1760 (одна тисяча сімсот шістдесят) грн. 80 коп. та автотаварознавчої експертизи 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 76 коп., відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 в дохід держави.
Як вбачається із ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити, оскільки останнім було відшкодовано ОСОБА_4 суму в розмірі 991,99 грн.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, вказує, що під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Пункт 9 даної Постанови Пленуму Верховного Суду України вказує, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Визначаючи розмір морального відшкодування, суд виходить із принципів розумності, виваженості та враховуючи характер і тривалість страждань потерпілого, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на 2 (два) роки.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.
В іншій частині вимог цивільного позову відмовити.
Речові докази у справі:
- автомобіль марки «Рено Дастер», д.н.з. « НОМЕР_2 » - повернути ОСОБА_4 .
- DVD-R диск - залишити в матеріалах кримінального провадження;
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 2288 (дві тисячі вісімдесят вісім) грн. 56 коп. процесуальних витрат за проведення судових експертиз.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Ківерцівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1