13.05.2016 Єдиний унікальний номер 205/2093/16-к
Провадження №1-кп/205/266/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого у ФОП ОСОБА_7 адміністратором- водієм, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , 17 грудня 2015 року близько 17.00 години перебував на вулиці Білецького у Ленінському (Новокойдацькому) районі м. Дніпропетровська біля свого домоволодіння, в якому він постійно мешкає, а саме за номером 1. В цей час до нього на автомобілі під`їхав раніше йому знайомий ОСОБА_9 . Під час зустрічі, між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виникла сварка, в результаті якої, останній, висловлював на адресу ОСОБА_6 погрози про завдання фізичного болю та тілесних ушкоджень, висловлюючи при цьому також погрози життю. В ході сварки у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 взяв у праву руку заточку та замахнувшись наніс один удар вказаною викруткою по тілу ОСОБА_6 , тим самим спричинив останньому тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи №5706е від 23.12.2015 року: рани розташованої по передньо-підпаховій лінії ліворуч майже у краю реберної дуги, саднин розташованих по тильній поверхні правої кисті та по передній поверхні лівого колінного суглобу які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

ОСОБА_6 , в цей час, помилково вважаючи, що ОСОБА_9 посягає на його життя та здоров`я, усвідомлюючи, що відносно нього вчиняються суспільно-небезпечні дії, проте невірно їх оцінюючи і не усвідомлюючи помилковості свого припущення щодо намірів ОСОБА_9 , намагаючись захиститися від посягання на його життя та здоров`я, у зв`язку із чим, застосовуючи заходи необхідної оборони, діючи в умовах відповідного реального посягання зі сторони останнього, перевищуючи межі необхідної оборони, тобто діючи за явної невідповідності завданої йому діями потерпілого шкоди, в ході боротьби із ОСОБА_9 , заволодів заточкою, та, діючи умисно, перевищуючи межі необхідної оборони умисно наніс ОСОБА_9 , не менш як 4 удари вказаною заточкою в область тулубу ОСОБА_9 , а саме в область грудної клітини, де розташовані життєво-важливі органи.

В результаті дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи №2578/19-е, у вигляді: по задній поверхні тулуба на 4 см ліворуч від умовно середино їх лінії тіла та на 15 см нижче від потиличного бугра розташована рана №1, видовженої форми розмірами 0,5 на 1 см. По задній поверхні тулуба садно на 9 см ліворуч від умовно - серединної лінії тіла та на 13 см нижче потиличного бугра, невизначеної форми, без чітких меж, буро коричневого кольору нижче рівня оточуючих тканин, розмірами 1,5 на 1,4 см, у правій величній ділянці на 9 см праворуч від умовно - серединної лінії тіла та на 9 см вище від кута нижньої щелепи праворуч розташована рана №2, з аналогічними характеристиками, розмірами 0,7 на 0,1 см, на передній поверхні грудної клітини, на 2 см ліворуч від умовно серединної лінії тіла на 6 см вище краю реберної дуги, рана №3, з вищевказаними характеристиками видовженої форми, розмірами 0,7 на 0,2 см, від рани відходить лінійне садно, буро - коричневого кольору, нижче рівня оточуючих тканин, яке йде у напрямку до правого плечового суглобу, розмірами 16 на 0,1 см. На передній поверхні грудної клітини на 4,5 см праворуч від умовно - серединної лінії тіла та на 11 см вище краю реберної дуги розташована рана №4, з аналогічними характеристиками, розмірами 0,7 на 0,2 см. На тильній поверхні правої кисті, в проекції зап`ясткового суглобу, рана вищевказаних характеристик, видовженої форми, розмірами 1 на 0,1 см, навколо рани ділянка осадження, невизначеної форми, переривчастого характеру, без чітких меж буро коричневого кольору, нижче рівня оточуючих тканин, розмірами 3 на 3 см. На тильній поверхні правої кисті, в проекції 1- ого пальця, садно з вологим буро - червоним дном нижче рівня оточуючих тканин, розмірами 0,5 на 0,5 см. По зовнішній поверхні 2 - ого пальця правої кисті, між фалангами, ділянка осадження видовженої форми, з відшаруванням поверхневого епідермісу, розміром 1,2 на 3 см. Виявлені при дослідженні трупа ушкодження у вигляді ран №1,4 на тулубі, що виникли при житті, незадовго до настання смерті носять характер колотих ран і заподіяні колючим предметом (предметами), із шириною протягом поринулої частини більш вірогідно, овальної чи округлої форми в поперечному перетині, не більш 5,8 мм, відносяться до категорії Тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті. Тілесні ушкодження у вигляді ран №2,3, ран на правій кисті, саден на тулубі та кисті, що виникли при житті, незадовго до настання смерті, носять характер колотих ран і заподіяні колючим предметом (предметами), та тупим твердим предметом (предметами), відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень і у причинному зв`язку із настанням смерті не знаходяться. Смерть потерпілого ОСОБА_9 настала від колотих ран грудної клітини з ушкодженням легені та серця, які ускладнились гострою крововтратою.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ст. 118 КК України як такі, що виразилися умисному вбивстві, при перевищенні меж необхідної оборони.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_6 , свою провину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся, та суду пояснив, що дійсно він при викладених в цьому вироку обставинах, помилково вважаючи, що ОСОБА_9 посягає на його життя наніс останньому тілесні ушкодження, які спричинили його смерть.

Потерпіла ОСОБА_10 до зали суду не з`явилася, посилаючись на зайнятість на роботі, прохала суд проводити розгляд справи за її відсутності в присутності її представника адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 349 КПК України, з метою дослідження обставин справи та визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню, під час судового розгляду, було визнано недоцільним допит свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у зв`язку з повним визнанням обвинуваченим ОСОБА_6 своєї провини.

Провина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні зазначеного правопорушення також підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

-Протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 17.12.2015 року, згідно якого об`єктом огляду є ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , близько дома №1 де було виявлено труп громадянина ОСОБА_9 /аркуш провадження 9-17/;

-Протоколом огляду від 17.12.2015 року, згідно якого, предметом огляду є спортивні брюки темно-синього кольору, чоловічі та футболка чоловіча, які одягнені на гр. ОСОБА_6 та добровільно видані ним /аркуш провадження 18/;

-Висновком судово-психіатричної експертизи за №25 від 11.02.2016 року, згідно якої ОСОБА_6 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає /аркуш провадження 94-98/;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 06.02.2016 року з диском та стенограмою до нього, згідно якого було відтворено події, які мали місце 17.12.2015 року /аркуш провадження 100-106/;

-Висновком судово-медичної експертизи №5706е від 22.12.2015 року, згідно якої, тілесні ушкодження, що були отримані ОСОБА_6 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки /аркуш провадження 109-110/;

-Висновком судово-імунологічної експертизи №66 від 12.01.2016 року, згідно якої на вилученій у ОСОБА_6 футболці було виявлено сліди крові, які можуть належати потерпілому ОСОБА_9 та ОСОБА_6 /аркуш провадження 123-126/;

-Висновком судово-імунологічної експертизи №65 від 06.01.2016 року, згідно якої на змивах рук ОСОБА_6 було виявлено сліди крові та потові виділення, які належать ОСОБА_6 та не виключає можливості домішки крові і поту в цих слідах від потерпілого ОСОБА_9 /аркуш провадження 130-133/

-Висновком судово-медичної експертизи №2578/19-Е від 19.01.2016 року, згідно якого було встановлено характер тілесних ушкоджень, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті та легких тілесних ушкоджень, які не знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті /аркуш провадження 162-163/;

-Висновком судово-медико-криміналістичної експертизи №170МК від 25.02.2016 року, згідно якої пошкодження на шматках шкіри з задньої поверхні грудної клітини ліворуч і з передньої поверхні грудної клітини праворуч від трупа ОСОБА_9 могли бути заподіяні представленою на експертизу заточкою /аркуш провадження 166-171/;

-Постановою про визнання речових доказів та передачею їх на відповідальне зберігання /аркуш провадження 190-192/постановою про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 10.03.2016 року, згідно якої кримінальне провадження із ч. 1 ст. 115 КК України було перекваліфіковано на ст. 118 КК України /аркуш провадження 125/

Оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтвердилась під час судового слідства, та його умисні дії, які виразилися в умисному вбивстві при перевищенні меж необхідно самооборони за ст. 118 КК України кваліфіковано вірно.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується виключно позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною пом`якшуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_10 ..

Обставин обтяжуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

По справі є процесуальні витрати, а саме кошти витрачені на залучення експерта під час досудового розслідування за проведення експертизи волокон та волокнистих матеріалів у сумі 614 гривень 40 копійок.

Суд вважає що зазначена сума процесуальних витрат підлягає стягненню з обвинуваченого, відповідно до ст. 124 КПК України.

В судовому засіданні цивільним позивачем ОСОБА_15 було заявлено до ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у сумі 300 000 гривень.

Суд заслухавши думку учасників судового провадження, вважає цивільний позов таким що підлягає частковому задоволенню, оскільки заявлена сума моральної шкоди у розмірі 300 000 гривень суд вважає необґрунтовано завищеною та недоведеною у повному обсязі, а з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, характеру скоєного правопорушення, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітню дитину та запобігання навмисного введення ОСОБА_6 в скрутне матеріальне положення, суд вважає суму 30 000 гривень достатньою та такою що повною мірою відповідає понесеним моральним стражданням, які були доведені цивільним позивачем в ході судового розгляду.

Потерпілою ОСОБА_10 та її представником адвокатом ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду цивільний позов заявлено не було, а відтак, відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства проте із здійсненням нагляду з боку органів кримінально-виконавчої системи, у зв`язку з чим, враховуючи думку прокурора який у судових дебатах прохав суд призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі та з застосуванням положень ст. 75 КК України, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, за застосуванням ст. 75 КК України, тобто без реального відбування покарання та покладенням обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 118 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк в один рік.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне мешкання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця мешкання або праці; періодично являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у сумі 614 гривень 40 копійок в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_15 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Речовий доказ, яким визнані зіскоб РБК, змиви правої та лівої руки ОСОБА_6 , зрізи нігтьових пластин правої та лівої руки ОСОБА_9 , нігтьові зрізи правої та лівої руки ОСОБА_6 , зразки крові ОСОБА_6 , викрутка якою були спричинені ушкодження ОСОБА_9 , кофта білого кольору із слідами РБК в яку був одягнутий потерпілий ОСОБА_9 , футболка у ОСОБА_6 , спортивні брюки ОСОБА_6 , пальто чорного кольору, яке належить ОСОБА_6 , які знаходиться в камері схову Ленінського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області / аркуш провадження 190-191,192/, - знищити.

Речові докази, якими визнано ксерокопії матеріалів справи №1709-15 від 19.12.2015 року, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження /аркуш провадження 203, 204-208/ - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Суддя: ОСОБА_1
Копія вірна: Суддя
Секретар -