АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

представника власника майна ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «СТАНДАРТ ФІНАНС ГРУПП» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київської області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 , та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому ТОВ «СТАНДАРТ ФІНАНС ГРУПП» у ПАТ «Креді Агріколь Банк» та зупинено видаткові операції по даному рахунку.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що матеріали кримінального провадження містять достатньо даних, які дають підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

На рішення суду представник ТОВ «СТАНДАРТ ФІНАНС ГРУПП» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту. Так апелянт посилається на відсутність підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки посадовим особам ТОВ «СТАНДАРТ ФІНАНС ГРУПП» не повідомлено про підозру, а грошові кошти, на які накладено арешт не містять ознак ст. 98 КПК України, тобто речових доказів. Проте, дані обставини, на думку апелянта залишилися поза увагою суду. Крім того, представник вказує і на те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки останнім не надано належних даних на обґрунтування своїх вимог. Також, апелянт вважає, що накладаючи арешт на грошові кошти товариства слідчим суддею не враховані і наслідки такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом з апеляційною скаргою представник подав і клопотання про поновлення пропущеного строку, в якому зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена без виклику особи, яка його оскаржує.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_5 , який підтримав подану апеляційну скаргу і просив їх задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи клопотання про поновлення пропущеного строку, колегія суддів вважає наступне.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно відбувся без повідомлення особи, яка подали скаргу, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про поважність причин пропуску строку, у зв`язку з чим вважає за необхідне поновити його.

Що стосується посилань апелянта на незаконність ухвали слідчого судді, якою задоволено клопотання слідчого, то на думку колегії суддів вони є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався.
Так, Головним управлінням СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000035, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України та за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого, протягом 2015-2016 років невстановленими досудовим слідством особами з метою прикриття незаконної діяльності повторно створено низку фіктивних підприємств, а саме: ТОВ «Хельмі», ТОВ «Олаві», ТОВ «Право-Делюкс», ТОВ «Детект Інвест», ТОВ «Чікен Торг Груп» та ТОВ «Мясоторг». Після того, посадовими особами ряду підприємств вигодонабувачів у продовж 2015-2016 років перераховано на рахунки вищевказаних підприємств понад 500 млн. грн. за товарно-матеріальні цінності. В подальшому, з рахунків означених вище підприємств всі грошові кошти було перераховано в якості оплати векселів, повернення фінансової допомоги, а також на рахунки підставних фізичних осіб, з метою їх подальшого обготівкування. В ході розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що вищевказані невстановлені особи, які створили з метою прикриття незаконної діяльності зазначені вище підприємства причетні до створення та діяльності ряду підприємств за допомогою реквізитів яких здійснюються протиправні фінансові операції. До числа таких підприємств відноситься і ТОВ «СТАНДАРТ ФІНАС ГРУПП».

В рамках даного провадження слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому ТОВ «СТАНДАРТ ФІНАС ГРУПП» у ПАТ «Креді Агріколь Банк».

Дослідивши доводи клопотання слідчого та перевіривши надані матеріали, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане в клопотанні майно.

Так, ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Також, п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у м Києві та Київській області ОСОБА_7 від 04 травня 2016 року вказані грошові кошти визнано речовими доказами.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Також є безпідставними і доводи апеляційної скарги представника з приводу того, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги, за викладених в ній обставин про незаконність ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника ТОВ «СТАНДАРТ ФІНАНС ГРУПП» ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2016 року, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київської області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 , та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому ТОВ «СТАНДАРТ ФІНАНС ГРУПП» у ПАТ «Креді Агріколь Банк» та зупинено видаткові операції по даному рахунку, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «СТАНДАРТ ФІНАНС ГРУПП» ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не

підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2070/2016 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанціїОСОБА_10
Доповідач ОСОБА_1