Справа № 741/1416/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/369/2016
Категорія - ст 121 ч. 2 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000177, за апеляційними скаргами прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2016 року по кримінальному провадженню, щодо,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з загальною повною середньою освітою, який ніде не працює, не утриманні нікого не має, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_8

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Носівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, призначено карання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.

Обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою негайно із зали суду з утриманням в Чернігівському СІЗО управління Державної пенітенціарної служби Україні в Чернігівській області.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 300 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_7 300 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 76 110 грн. відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 491 (чотириста дев`яносто одну) грн. 04 коп.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Як встановив суд 26 квітня 2015 року близько 3 години ОСОБА_11 перебував у стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля бару, який розташований по АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_12 в ході сварки, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, умисно завдав ОСОБА_12 неодноразові удари руками в область шиї та тулуба, заподіявши тілесні ушкодження, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи ексгумованого трупа, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 188 від 2 жовтня 2015 року причиною смерті потерпілого ОСОБА_12 стала закрита тупа травма органів шиї з ушкодженням шокогенної зони судинно нервового пучка сино-каротидної зони, розвитком явищ травматичного шоку та порушення регулювання артеріального тиску і кровообігу на фоні алкогольного сп`яніння.

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора, в якій він не оспорюючи кваліфікацію дій засудженого та доведеність його вини вважав вирок районного суду таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення з ухваленням нового, яким призначити покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Мотивує, що судом не надано належної оцінки тому факту, що кримінальне правопорушення вчинено в стані алкогольного сп`яніння, безпідставно взято до уваги пом`якшуючи обставини: активне сприяння розкриттю злочину та відсутність судимостей. Не враховано особу потерпілого ОСОБА_12 , поведінку обвинуваченого після вчинення злочину і в суді, не розкаявся, не вжив заходи до відшкодування заподіяної шкоди. ОСОБА_8 свою вину визнав частково та наполягав, що в його діях наявні ознаки необхідної оборони, що не може розцінюватись, як активне сприяння розкриттю злочину.

Також, до апеляційного суду надійшли аналогічні за замістом апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , в яких не оспорюючи кваліфікацію дій засудженого та доведеність його вини вважав вирок районного суду таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення просить вирок суду скасувати з ухваленням нового, яким призначити покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано, наявність у загиблого малолітньої дитини, яка перебувала на його утриманні, самі потерпілі перебували на його утриманні, обвинувачений не усвідомив суспільної небезпеки вчиненого, наслідки, що настали, не вибачився. Не враховано, що обвинувачений раніше неодноразово приймав участь у бійках.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок районного суду змінити, а саме змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_8 з ч. 2 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України.

Вказує, що ОСОБА_12 було вчинено суспільно небезпечне посягання на здоров`я ОСОБА_8 , що виразилось у нанесенні останньому удару в область обличчя, без будь-яких причин, що дало ОСОБА_8 можливість перебування в стані необхідної оборони. Висновок експерта № 95 від 27.04.2015 року підтверджує наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 , що могли виникнути при самозахисті. Також, жоден свідок не вказував про нанесення обвинуваченим ОСОБА_8 удару ОСОБА_12 в шию. Також, в матеріалах провадження відсутні докази, що ОСОБА_8 наніс удар ОСОБА_12 в шию. Показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відрізняються між собою, що є сумнівним в їх правдивості та свідчать про приховування певних обставин важливих для з`ясування істини по справі. Протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_15 підтверджується раптовість нападу з боку потерпілого та не готовність до його відбиття. Вказані докази та інші матеріали провадження підтверджують, що дії ОСОБА_8 підлягають кваліфікації за ст. 124 КК України, оскільки він перебував в стані необхідної оборони.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Від представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 надійшли заперечення на апеляційну скаргу захисника обвинуваченого у яких зазначено, що викладені у скарзі доводи є необґрунтованими, відсутні ознаки необхідної оборони з боку обвинуваченого по відношенню до загиблого та його дій з перевищенням допустимих меж. Отже підстави змінювати правову кваліфікацію дій відсутні.

Заслухавши доповідача, потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги, просили вирок районного суду, скасувати з ухваленням нового, яким призначити покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі строком на 10 років, прокурора, який також просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, адвоката ОСОБА_9 , який вважав вирок районного суду незаконним та необґрунтованим, просив його змінити, а саме змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_8 з ч. 2 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України, пояснення обвинуваченого, який стверджував, що оборонявся від нападу потерпілого, а тому просив вирок змінити. перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, сам обвинувачений в суді першої інстанції показував, що вину він визнає частково, бо не бажав потерпілому смерті. 25 квітня 2015 року він був на весіллі, вживав алкогольні напої. Близько 3 години 26 квітня 2015 року він стояв на вулиці біля бару, до нього підійшов ОСОБА_16 , попросив сигарету та штовхнув. Він штовхнув ОСОБА_17 , який ударив його кулаком. Після цього між ними зав`язалася бійка, в ході якої ОСОБА_11 став завдавати удари кулаками, намагався вдарити в голову. Він (обвинувачений) був в стані алкогольного сп`яніння, не втримався на ногах, упав на землю. ОСОБА_16 сидів на ньому зверху, наносив удари. Він від нього оборонявся. ОСОБА_18 забрав ОСОБА_19 ..

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_7 у суді першої інстанції пояснювали, що загиблий потерпілий є їх сином. Очевидцями подій вони не були. 26 квітня 2015 року о 12 годині вони приїхали в с. Червоні Партизани. Від ОСОБА_20 , яка перебувала в нетверезому стані, довідався, що близько 5 години його сина в будинок привів ОСОБА_21 . ОСОБА_22 знаходився в кімнаті будинку. На тілі сина малися тілесні ушкодження.

Показаннями свідка ОСОБА_23 яка під час судового провадження в суді першої інстанції пояснила, що ОСОБА_16 дружив з ОСОБА_24 приходив з ним до ОСОБА_25 . В квітні 2015 року на другий день Пасхи син приводив ОСОБА_17 до них в будинок, щоб ОСОБА_26 переночував. 26 квітня 2015 року ОСОБА_25 прийшов додому в стані сильного алкогольного сп`яніння, заснув, не поїхав на вінчання, хоч був старшим дружкою. Пізніше ОСОБА_25 їй розповів, що біля бару ОСОБА_22 задирався до нього, спровокував штовханину, після чого між ними сталася бійка.

Показаннями свідка ОСОБА_27 , які він давав в суді першої інстанції, який під час судового провадження пояснив, о 26 квітня 2015 року до 3 години він перебував у барі, бачив там молодих людей, серед них були ОСОБА_11 та ОСОБА_28 . Пізніше він бачив, що між ОСОБА_25 та ОСОБА_22 почалася штовханина, бійка, боротьба. Хлопці попадали на землю, качалися.

Показаннями свідка ОСОБА_29 , який під час судового провадження в районному суді пояснив, що 26 квітня 2015 року близько 3 години він перебував у барі, коли вийшов з нього, то бачив процес бійки між ОСОБА_30 та ОСОБА_31 . Люди розтягли їх. ОСОБА_18 повів ОСОБА_17 додому, а ОСОБА_25 залишився біля бару.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , які він давав в суді першої інстанції, що 26 квітня 2015 року зранку його покликала ОСОБА_20 , яка перебувала в стані сп`яніння, пояснила, що хлопцю погано. ОСОБА_16 лежав на долівці, був теплий. Він робив покійному штучне дихання, допоміг покласти на диван. Пізніше приходила медична сестра, сказала, що ОСОБА_16 помер.

Показаннями свідка ОСОБА_14 яка в районному суді пояснювала, що в березні 2015 року її син ОСОБА_32 познайомився з ОСОБА_31 .. В селі, разом пішли на весілля. З весілля ОСОБА_32 привів ОСОБА_22 після 5 години, передів сорочку та пішов з дому. ОСОБА_16 був у стані сп`яніння, мав синяк, збиту кисть правої руки. ОСОБА_26 говорив з жінкою по телефону, ходив по городу. Потім знову дзвонив та комусь погрожував, обіцяв втопити в болоті. Під час сніданку вона, ОСОБА_13 та ОСОБА_16 розпили пляшку горілки. Женя ліг відпочивати. Коли вона повернулася в будинок, то ОСОБА_16 лежав на ліжку на лівому боці, був повернутий до груби, на його телефон йшли дзвінки, телефонував батько. ОСОБА_26 трубки не брав. Коли підійшла до ОСОБА_17 , то виявила, що той не подає ознак життя. Вона покликала ОСОБА_33 , медсестру. ОСОБА_26 був мертвий.

Показаннями свідка ОСОБА_34 який в районному суді пояснив, що в березні 2015 року він познайомився з ОСОБА_35 . На свято Пасхи ОСОБА_26 заїхав до нього, вони пили горілку, гуляли, ночував ОСОБА_26 у ОСОБА_36 . 25 квітня 2015 року о 14 годині він ( ОСОБА_18 ) прийшов на весільний двір разом із ОСОБА_37 , вживав там горілку, пізніше поїхав гуляти в бар. Там він заснув за столом. Коли прокинувся та вийшов з бару, то побачив бійку. ОСОБА_11 був знизу, а ОСОБА_16 сидів зверху на ньому. Він стягнув ОСОБА_38 з обвинуваченого, відвів у бік, а потім привів до себе додому. ОСОБА_16 залишився у нього дома, а він знову пішов у бар. Під час бійки і ОСОБА_11 і ОСОБА_16 були дуже п`яні. В результаті бійки хлопці отримали ушкодження. У ОСОБА_8 був розбитий ніс, підбите око. У ОСОБА_17 боліла права рука, був синяк під оком.

Протоколом огляду трупа від 26 квітня 2015 року (матеріали кримінального провадження а.с. 99-106), з якого вбачається, що в будинку АДРЕСА_3 виявлено труп ОСОБА_39 , який знаходиться в горизонтальному положенні на спині, голова група була з упором тім`яною частиною в подушку. Верхні кінцівки зігнуті в ліктьових суглобах.

Протоколом огляду місця події від 27 квітня 2015 року (матеріали кримінального провадження а.с. 125-127). з якого вбачається, що біля бару, який розташований в АДРЕСА_2 на відстані 1-5 м від танку виявлено пляму схоже на засохлу кров, у приміщенні бару на стійці виявлено білу стрічку з написом «Почесний свідок», весільну квітку синього кольору.

Протоколом огляду місця події від 29 квітня 2015 року (матеріали кримінального провадження а.с. 130-131), з якого вбачається, що в приміщенні Червонопартизанської сільської ради у громадянки ОСОБА_40 з поліетиленового пакету вилучено чоловічу сорочку з плямами бурого кольору. ОСОБА_40 повідомила, що сорочка належить ОСОБА_8 ..

Протоколом слідчого експерименту від 27 квітня 2015 року (матеріали інального провадження а.с. 144-1-'-і 8) та ілюстративні таблиці до нього з яких вбачається, що ОСОБА_8 добровільно розповів про заподіяння ним хаотичних ударів кулаками лівої та правої рук в область голови потерпілому ОСОБА_41 ОСОБА_15 пояснював, що намагався влучити в область голови ОСОБА_19 . Після втрати рівноваги ( ОСОБА_11 ) упав на асфальтне покриття, ОСОБА_16 сів на нього зверху та продовжував наносити удари. Майже відразу до них підскочив ОСОБА_18 та стягнув із нього ОСОБА_19 ..

Висновком експерта № 95 від 04 травня 2015 року (матеріали кримінального провадження а.с. 167-169), з якого вбачається, що у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді садна волосяної частини голови, синців та саден ділянки обличчя, могли виникнути в наслідок дії тупих предметів по механізму комбінації удару та тертя. Ушкодження садна третього пальця правої кисті, садна п`ятого пальця правої кисті, садна основи другого пальця лівої кисті, синця та саден ділянки правого ліктьового суглобу могли виникнути в результаті нанесення останнім ударів руками об тверду верхню (тіло, обличчя, голова людини), а також при самозахисті ОСОБА_8 виявлений комплекс тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 відноситься до категорії легкого ступеня тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Висновком судово-психіатричпої експертизи № 366 від 09 червня 2015 року матеріали кримінального провадження а.с. 170-174), з якого вбачається, що у ОСОБА_42 розладів психічної діяльності на даний час і на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється не знайдено, тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на даний час правильно сприймати обставини, що мають значення для справи та давати про них правильні свідчення, тому примусові заходи медичного характеру йому не показані.

Висновком судово-психіатричної експертизи № 367 від 09 червня 2015 року матеріали кримінального провадження а.с. 175-177). з якого вбачається, що у ОСОБА_8 клінічних ознак психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності не виявлено, тому відповідне лікування йому не показано.

Висновком судово-медичної експертизи № 976 від 05 червня 2015 року (матеріали кримінального провадження а.с. 187-188), з якого вбачається, що у поданих фрагментах шкіри шиї від трупа ОСОБА_12 відмічаються ділянки поверхневих та глибоких саден з реактивних змін з окремими ознаками прижиттєвості, у вигляді базофілії волокон дерми, набряку підшкірно-жирової клітковини. Крововиливи у жировій клітковині каротидного синусу, без реактивних змін. Дрібно-вогнищеві крововиливи у товщі речовини стовбуру мозку та м`яких мозкових оболонках мозочка. Слабко виражена дистрофія нейронів. Помірний набряк речовини головного мозку.

Протоколом огляду трупа, пов`язаний з ексгумацією від 31 липня 2015 року матеріали кримінального провадження а.с. 197-203) з якого вбачається, що з участю удово-медичних експертів було проведено ексгумацію трупа громадянина ОСОБА_12 , який похований 27 квітня 2015 року.

Висновком експерта № 188 від 02 жовтня 2015 року (матеріали кримінального провадження а.с. 207-214), з якого вбачається, що причиною смерті ОСОБА_12 стала закрита тупа травма органів шиї з ушкодженням шокогенної зони - судинно-нервового пучка синокаротидної зони розвитком явищ травматичного шоку та порушення регулювання артеріального тиску і кровообігу на фоні алкогольного сп`яніння. Після тримання тілесних ушкоджень, до моменту втрати свідомості внаслідок розвитку травматичного шоку та розладів кровообігу, потерпілий міг виконувати цілеспрямовані дії розмовляти, ходити).

Висновком судово-медичної експертизи №110 від 18 червня 2015 року (матеріали кримінального провадження а.с. 243-246) з якого вбачається, що при дослідженні слідів на сорочці та брюках, які вилучені у потерпілого ОСОБА_43 виявлена кров людини, в якій при серологічному дослідженні виявлене, наступне: на брюках виявлений антиген-В. який не виключено, міг походити від особи з групою крові В з ізогемаглютинінами анти-А і походження її від підозрюваного ОСОБА_8 не виключається при наявності у нього джерела зовнішньої кровотечі.

Давши оцінку зазначеним доказам, місцевий суд обґрунтовано визнав показання потерпілих та допитаних свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_27 , достовірними. При цьому суд правильно зазначив, що доводи ОСОБА_8 , що його, по суті безпричинно бив потерпілий, а він від нього оборонявся не є переконливими, суперечать зібраним доказам і спростовуються даними висновків судово медичних експертиз про характер та локалізацію тілесних ушкоджень.

Відповідно до диспозиції ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

У справі не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що у момент вчинення злочину ОСОБА_8 перебував у такому стані. Судом установлено, що нападу як такого на обвинуваченого не було, конфлікт виник між ним та потерпілим із за нікчемного приводу. Суспільно небезпечного посягання зі сторони ОСОБА_12 не було. Він штовхнув ОСОБА_17 , який ударив його кулаком. Після цього між ними зав`язалася бійка. Наявність зазначених у експертизі тілесних ушкоджень у потерпілого, їх кількість, локалізація, свідчить про умисний характер дій зі сторони ОСОБА_8 , удари в область голови та по тілу наносилися з великою силою, короткий проміжок часу, що виключає нанесення їх з метою самозахисту Як вбачається з матеріалів справи ці удари були вирішальними і трагічними для потерпілого.

За викладених обставин доводи наведені у апеляції засудженого та його адвоката на обґрунтування того, що ОСОБА_8 у момент вчинення злочину захищався від нападу, є безпідставним. Посилання адвоката обвинуваченого у апеляційній скарзі на неправдивість показань свідків є також безпідставним. Покази допитаних свідків на протязі усього слідства є послідовними, підтверджуються іншими доказами і даних про те, що вони могли обмовити засудженого немає.

Отже вирок суду ґрунтується на достатніх і достовірних даних. Дії засудженого судом правильно кваліфіковані за ст. 121 ч. 2 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості та суспільну небезпечність вчиненого ним кримінального правопорушення, навмисну форму вини, особу винуватого, часткове визнання вини, відносини, які склалися між обвинуваченим та потерпілим, характеристику обвинуваченого за місцем проживання, його вік, стан здоров`я, сімейне положення, поведінку потерпілого, яка передувала вчиненню злочину, обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції враховані всі обставини, на які посилаються прокурор та потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_7 в своїх апеляційних скаргах, а тому, вони не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2016 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4