У Х В А Л А
Справа № 126/2591/16-к

Провадження № 1-кс/126/493/2016

25 жовтня 2016 року м. Бершадь

Слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Бершадь провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора при розгляді заяви щодо неповернення вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ :
До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_4 , в якій вона просить визнати бездіяльність прокурора Бершадського району Вінницької області по розгляді її заяви про повернення тимчасово вилученого майна в результаті обшуку від 07.10.2016 року - незаконною; припинити тимчасове вилучення майна телефон марки Samsung Galaxy S4, що вилучений у неї, ОСОБА_4 , на підставі протоколу обшуку від 04.10.2016р.; повернути належний її власнику ОСОБА_4 телефон марки Samsung Galaxy S4, y її приватне володіння; зобов`язати прокурора Бершадського району Вінницької області забезпечити виконання ухвали суду про повернення належного їй майна.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 04.10.2016 року в час з 18.00 до 19.07 годин у неї дома за адресою АДРЕСА_1 працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 у справі № 126/2591/16-к проведено обшук та вилучено належний їй на праві власності мобільний телефон марки Samsung Galaxy S4.

У зв`язку з тим, що станом на 07.10.2016 року минуло 48 годин з моменту вилучення вказаного телефону, вона у відповідності до вимог абзацу 2 частини 5 статті 171 КПК України звернулася з письмовою заявою до прокурора Бершадського району Вінницької області з проханням повернути телефон на підставі приписів статті 169 КПК України.

Однак, в супереч статті 220 КПК України, прокурор в установлений законом строк її заяву не розглянув, відповіді не надав та не повідомив про подання до суду клопотання про арешт майна.

В наслідок бездіяльності прокурора порушується її право власності, непорушність якого гарантовано статтею 41 Конституції України та статтею 321 ЦК України, більше того вона позбавлена єдиного засобу телефонного зв`язку, що істотно обмежує її громадянські права.

Крім того, згідно ухвали Бершадського районного суду Вінницької області від 30.09.2016 року «Про обшук», в резолютивній частині вказано вилучити телефон ОСОБА_5 , а не телефон ОСОБА_4 , що свідчить про незаконність даного вилучення.

Частина 2 статті 113 КПК України передбачає, будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явилась, однак надала через канцелярію суду письмове клопотання про розгляд скарги без її участі, в якому вказала, що до 25.10.2016 року прокурором так і не було надано відповіді на її заяву від 07.10.2016 року та не повідомлено про подання до суду клопотання про арешт майна, що позбавляє її можливості надати ґрунтовні заперечення. Крім того, в ухвалі слідчого судді про обшук від 30.09.2016 року вказано, що підставою для обшуку є рапорт оперуповноваженого про необхідність пошуку у її домогосподарстві дубинок, балаклав та камуфляжного одягу, а не телефону. Не обґрунтовано належності телефону ОСОБА_5 , оскільки вона проживає з ним в одному будинку та даний телефон належить їй.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги, оскільки на заяву ОСОБА_4 від 07.10.2016 року щодо повернення мобільного телефону, 21.10.2016 року було надано відповідь за №53-5897вих-16 за підписом першого заступника керівника Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_6 . Строки розгляду даної заяви вважає не порушеними оскільки вони визначену місячним терміном в ЗУ "Про звернення громадян". Крім того, у даній відповіді вказано про відсутність підстав повернення телефону, вилученого під час проведення обшуку 04.10.2016 року, оскільки в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку прямо зазначено про вилучення мобільного телефону, належного ОСОБА_5 , а нею не наведено підстави вважати саме її власником телефону.

Вислухавши пояснення прокурора, слідчим суддею встановлено, що на даний час в провадженні слідчого Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження за № 0000750 від 17.09.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 125, ч. 4 ст. 296 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 30.09.2016 року було проведено обшук 04.10.2016 року домогосподарства, де проживає гр. ОСОБА_5 2002 р.н., яке розташоване в АДРЕСА_1 , та яке належить ОСОБА_7 , з метою виявлення та вилучення предметів, які були знаряддям вчинення злочину дубинок, балаклав, камуфляжного одягу та мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 . При цьому було вилучено берці чорного кольору, 6 гільз калібру 9 мм та мобільний телефон чорного кольору марки Samsung Galaxy S4 з сім картою № НОМЕР_1 .

Згідно статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

Статтею 169 КПК України передбачено , що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, уразі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Встановлено, що мобільний телефон марки Samsung Galaxy S4, вилучений згідно ухвали суду не є тимчасово вилученим майном, оскільки входив до переліку, щодо якого надано дозвіл на проведення обшуку, а в протоколі обшуку не вказувалось про належність речей іншим особам. Крім того ОСОБА_4 була присутня під час обшуку та отримала примірник протоколу, про що свідчить наявність її підпису у вказаному документі. При цьому, вона не надала особам, які проводили обшук документів, які б підтверджували її право власності на вказаний телефон. Доказів належності їй даного телефону, ОСОБА_4 не надала також і слідчому судді, що вказує на необґрунтованість належними доказами її твердження того, щомобільний телефон марки Samsung Galaxy S4, вилучений під час проведення обшуку 04.10.2016 року належить заявниці та вона дійсно є володільцем тимчасово вилученого майна.

Щодо ненадання їй відповіді на заяву до Бершадської місцевої прокуратури, то відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

При цьому, ст. 20 ЗУ "Про звернення громадян" визначає, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Слідчий суддя, вважає, що ОСОБА_4 у своїй скарзі та поданому 25.10.2016 року клопотанні не обґрунтовано наявність підстав вважати її стороною захисту, потерпілою і його представником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється дане кримінальне провадження. Тому прокурор був вправі розглядати її заяву згідно ЗУ "Про звернення громадян", а не ст. 220 КПК України. При цьому заяву до Бершадськомі місцевої прокуратури ОСОБА_4 подано 07.10.2016 року, тобто на сьогоднішній день не сплив місячний строк для надання відповіді на дану заяву, а сама відповідь зареєстрована прокуратурою 21.10.2016 року за № 53-5897/вих-16.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що скарга є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора при розгляді заяви щодо неповернення вилученого майна залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчй суддя ОСОБА_1