АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/1037/2016 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про застосування до засудженого положень Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та зараховано в строк покарання перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 20.02.2015 року по 21.05.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Не погоджуючись з судовим рішенням, захисником засудженого подана апеляційна скарга, в якій апелянт, зазначає, що висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, вказуючи при цьому на неповноту судового розгляду, а тому просить ухвалу змінити та включити у строк попереднього ув`язнення строк перебування засудженого ОСОБА_8 у слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили, а саме з 22.05.2015 року по 06.08.2015 року, до часу, коли засуджений фактично був направлений у виправну установу для відбуття призначеного йому покарання.

В обґрунтування заявлених вимог захисник зазначає, що судом першої інстанції не був застосований закон, який підлягає застосуванню, зокрема ч. 5 ст. 72 КК України. При цьому, за відсутності будь-яких даних, на думку апелянта, про незаконне утримання ОСОБА_8 у слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили, цей строк також повинен бути врахований у строк покарання відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, а тому просив відхилити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Постановляючи ухвалу та частково задовольняючи клопотання захисника, суд першої інстанції виходив з того, що засудженому ОСОБА_8 із розрахунку, що 1 дню попереднього ув`язнення дорівнює 2 дні позбавлення волі, слід зарахувати термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з моменту затримання ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили, тобто до розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Так, убачається із представлених матеріалів, ОСОБА_8 був засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва від 20.02.2016 року за ст. ст. 15 ч. 2 та 185 ч. 2, 185 ч. 3, 190 ч. 1, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі. Строк покарання за судовим рішенням відраховується з 20.02.2015 року, коли засудженому був змінений запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.

Вказаний вирок набув законної сили 21.05.2015 року, коли ухвалою Апеляційного суду м. Києва апеляційна скарга захисника була залишена без задоволення, а судове рішення без змін.

Відтак, саме цей термін тримання ОСОБА_8 під вартою відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України повинен був бути зарахований судом першої інстанції у строк покарання засудженому із розрахунку, що 1 дню попереднього ув`язнення дорівнює 2 дні позбавлення волі.

Доводи захисника про те, що у цей термін ОСОБА_8 слід врахувати і подальший фактичний час перебування у слідчому ізоляторі, а саме до 06.08.2015 року, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону та не є терміном дії запобіжного заходу, який був визначений засудженому до набрання вироком законної сили.

При цьому апелянтом ні суду першої, ні апеляційної інстанції не були представлені будь-які відомості про те, що ОСОБА_8 продовжував утримуватись у слідчому ізоляторі для проведення з ним слідчих дій або для участі у судовому розгляді у межах даного кримінального провадження.

Що ж стосується пояснень захисника, що з ОСОБА_8 проводились слідчі дії в межах іншої кримінальної справи, то такі твердження також не були підтверджені, а крім того не можуть бути підставою для перерахування строку покарання у даному проваджені, оскільки можуть бути зараховані лише в межах тієї кримінальної справи, по якій проводились відповідні слідчі дії.

За таких обставин, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши представлені матеріали, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність перерахування засудженому відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України саме строку дії запобіжного заходу з 20.02.2015 року по 21.05.2015 року, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24.02.2016 року про зарахування засудженому ОСОБА_8 у строк покарання термін попереднього ув`язнення без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4