Справа № 149/3064/13-к
Провадження №1-кп/149/150/13
Номер рядка звіту 23
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

27.09.2013 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Войнаревич М. Г. ,

при секретарі Сіваченко Л.В.;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Морого Я.В.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

представника потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальне провадження №0000515 по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, працюючого трактористом в СТОВ Відродження-2008, українця, громадянина України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого,

за ч. 1, 3 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

20 серпня 2013 року близько 11:00 години ОСОБА_1, діючи умисно, перебуваючи на полі, що розташоване біля с. Сальниця Хмільницького району та орендується СТОВ Відродження-2008, на якому працює трактористом, під час робочої зміни, з трактора марки Кейс-310, державний реєстраційний номер 24-454 ВЕ, що належить вказаному товариству, злив 30 літрів солярки, загальною вартістю 279 гривень, тим самим намагався привласнити ввірене йому майно, але кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був затриманий працівниками ОСОБА_3

Своїми умисними діями ОСОБА_1 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ,3 ст. 15, ст. 191 ч. 1 КК України, тобто привласнення чужого майна, яке було йому ввірене.

27.09.2013 року між представником потерпілого ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_1 укладена угода про примирення, відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди представник потерпілого ОСОБА_2 та обвинувачений ОСОБА_1 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1, 3 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було йому ввірене та узгоджують вид і розмір покарання з урахуванням того, що підозрюваний щиро розкаявся, - у вигляді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 гривень

Підозрюваний дає згоду на застосування узгодженого цією угодою покарання. Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї Угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку згідно ст.ст. 394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст. 474 КПК України.

Підозрюваний розуміє зміст положень ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов'язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим.

Підозрюваний розуміє вид покарання, а також інших заходів, які будуть застосовуватися до нього у разі затвердження угоди судом.

У підготовчому судовому засіданні представник потерпілого та обвинувачений просять суд затвердити угоду про примирення, вказавши на добровільність її укладення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1, 3 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням, злочином середньої тяжкості.

При цьому суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому ОСОБА_1 зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про примирення для нього є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Представнику потерпілого ОСОБА_2 зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про примирення для нього є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_1 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання.

При призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного. Також суд приймає до уваги наявність обставини, що пом'якшують покарання, а саме щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченому належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 394, 468, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 27 вересня 2013 року про примирення укладену між представником потерпілого ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_1.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1, 3 ст. 15, ч. 1 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн.

Речові докази відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя Войнаревич М. Г.