АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1196/16 Справа № 202/1953/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2016 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
Свої висновки суддя першої інстанції мотивував тим, що слідчий та прокурор, зазначаючи місце проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , не переконались в тому, чи дійсно останній там проживає, не встановили повні анкетні дані обвинуваченого щодо його намірів про місце мешкання на час розслідування і розгляду кримінального провадження в суді. Судом неодноразово виносились ухвали про здійснення примусового приводу обвинуваченого, проте, згідно рапортів співробітників поліції обвинувачений дійсно за відомими адресами не проживає, його місцезнаходження співробітникам поліції не відомо і, на думку останніх, переховується від них.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурором подана апеляційна скарга, в яких просить скасувати ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2016 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування свої вимог посилається на те, що ухвала суду є незаконною і несправедливою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Вказує, що на момент направлення кримінального провадження до суду прокурором встановлено фактичне місце реєстрації та проживання обвинуваченого. Слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 23.03.2016 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, під час обрання якого він в повному обсязі визнав вину, а слідчим суддею перевірено інформацію щодо фактичного місця проживання останнього. Зазначає, що відповідно до ст. 335 КПК України суд зупиняє судове провадження щодо обвинуваченого у разі, якщо він ухиляється від суду, до його розшуку, однак це питання в ході судових засідань не вирішувалось.
Заслухавши доповідь судді, думку апелянта, який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора, що брав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
В обвинувальному акті, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України повинні бути вказані анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Як вбачається з обвинувального акту, місце проживання обвинуваченого ОСОБА_8 вказано: АДРЕСА_1 .
Судом першої інстанції вживались передбачені законом заходи по забезпеченню судового розгляду справи, обвинувачений викликався повістками, та приймалися міри щодо його приводу, які залишилися безрезультатними, оскільки ОСОБА_8 за даною адресою не перебуває. Відповідно до рапорту старшого інспектору Індустріального ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_9 без дати після виходу за адресою: АДРЕСА_1 з метою доставки до зали судових засідань обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що за даною адресою знаходяться дві будівлі: 33/1 та 33/2, та з пояснень мешканки будівлі № 1 встановлена ймовірна адреса обвинуваченого, а саме: АДРЕСА_2 (а.с. 22).
Аналізуючи наведене судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що органом досудового розслідування не встановлено місце проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , у зв`язку з чим обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, та обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.
Доводи прокурора про те, що судом в підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 в порушення вимог ст. 335 КПК України не був оголошений в розшук є хибними, оскільки ст. 314 КПК України не передбачає прийняття такого рішення в підготовчому судовому засіданні.
Крім того, доводи прокурора про те, що на досудовому розслідуванні до обвинуваченого ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 20.05.2016 року не є такими, що спростовують висновки суду 1 інстанції щодо порушення п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що висновки суду 1 інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, є обґрунтованими та законними, підстав для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає, а тому його апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді