Справа № 188/1397/16-к
Провадження № 1-кп/188/140/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Петропавлівка обвинувальний акт з угодою про примирення, укладеною 26.10.2016 року між потерпілим ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000529 від 17.08.2016 року, яке надійшло від заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області 02.11.2016 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брянка Луганської області, громадянина України, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , пенсіонера, освіта середня, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 16.08.2016 року близько 10.00 години, перебуваючи у будинку власного домоволодіння по АДРЕСА_1 , виявив зникнення особистого майна. ОСОБА_4 запідозрив, що його майно викрадено ОСОБА_3 , і у нього виник злочинний умисел, спрямований на погрозу вбивством ОСОБА_3 з метою примусити останнього зізнатися у крадіжці. Після чого ОСОБА_4 16.08.2016 року близько 17.30 години, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на погрозу вбивством, узяв належну йому рушницю ТОЗ-34 12 калібру заводський № НОМЕР_1 та три мисливські патрони до неї, два з яких у себе вдома вставив у канали стволів та пішов до домоволодіння ОСОБА_6 на АДРЕСА_1 , де погукав останнього. Коли ОСОБА_6 вийшов до ОСОБА_4 , то останній, на ґрунті виниклих раніше неприязних відносин у зв`язку з підозрою у вчиненні крадіжки його майна, вчинив сварку із господарем домоволодіння, вимагаючи зізнання та направивши заряджену рушницю у бік господаря, потім зняв її з запобіжника, привів її таким чином у бойову готовність та умисно, маючи умисел на погрозу вбивством ОСОБА_3 , здійснив два не прицільні постріли убік від ОСОБА_3 , даючи таким чином зрозуміти потерпілому про свої реальні наміри, тобто підстави побоюватися здійснення даних погроз. ОСОБА_3 сприйняв погрозу вбивством ОСОБА_7 реально, як таку що може бути здійснена, бо поведінка останнього об`єктивно свідчила про реальність погрози. Злочинні дії ОСОБА_4 , припинили ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , скориставшись тим, що ОСОБА_4 відволікся на перезаряджання мисливської рушниці.

Під час досудового слідства 26.10.2016 року між потерпілим ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про примирення, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду та отримана судом 02.11.2016 року.

Згідно з угодою про примирення ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України за обставин, викладених в угоді. Сторони визнали, що шкода злочином завдана не була. Сторони погодили покарання ОСОБА_4 за вказане кримінальне правопорушення у виді обмеження волі на строк два роки та звільнення ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, і покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання, пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, йому роз`яснені і зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпілий в судовому засіданні просив угоду затвердити, пояснив, що йому відомі наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені і зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.129 КК України - погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За встановлених обставин суд, переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який раніше не судимий, обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено, обставин, що обтяжують покарання, також судом не встановлено, існують фактичні підстави для примирення, вважає можливим затвердити угоду про примирення від 26.10.2016 року та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання немає.

Майнова шкода не завдана і цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Речовий доказ рушницю ТОЗ 34, калібр 12, заводський № НОМЕР_1 , що належить обвинуваченому і зберігається у камері зберігання речових доказів при Петропавлівському відділенні поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області згідно з квитанцією № 0090 від 25.09.2016 року (а.с. 39), визнана засобом вчинення злочину та приєднана до кримінального провадження в якості речового доказу (а.с.38), на підставі п.1 ч.9 ст. 100 КПК України слід конфіскувати, оскільки власник використав належну йому рушницю для вчинення кримінального правопорушення, а саме погрози вбивством.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової балістичної експертизи відповідно до довідки судового експерта № 08/3.1/3.2-500 від 23.09.2016 року складають 2116 гривень 96 копійок і на підставі ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню на користь держави (а.с.31).

Керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 26 жовтня 2016 року між потерпілим ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ рушницю ТОЗ 34, заводський № НОМЕР_1 , калібр 12, визнану засобом вчинення злочину, яка належить ОСОБА_4 , і зберігається у камері зберігання речових доказів Петропавлівського відділенні поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2116 (дві тисячі сто шістнадцять) гривень 96 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляції через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1