Справа № 752/1719/16-к
Провадження № 1-кп/752/320/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.11.2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілого ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13

обвинуваченого ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, не одруженого, освіта неповна середня, працюючого підсобним робочим у фізичної особи-підприємця ОСОБА_11 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_14 08.12.2015 року приблизно об 11 год. 00 хв., перебуваючи на території цеху фізичної особи-підприємця ОСОБА_11 , розташованого за адресою - АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_11 удари ножем в різні частини лівого стегна та лівої частини тулуба, чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, а саме: проникаюче колото-різане торако-абдомінальне поранення: рану в лівій підлопатковій ділянці, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, пересіченням 9 ребра, проникає в ліву плевральну порожнину з ушкодженням лівого куполу діафрагми, з послідуючим проникненням в черевну порожнину, з пораненням великого чепця, верхнього полюсу селезінки, з явищами гемоперитонеуму (наявність в черевній порожнині до 200 мл. крові); проникаюче колоте-різане поранення грудної клітки: рану по заднє-аксилярній лінії зліва в проекції 6 міжребір`я, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає в ліву плевральну порожнину, з пораненням лівої легені, з явищами гемопневмотораксу (наявність в плевральній порожнині до 150 мл. крові, повітря).

Обвинувачений ОСОБА_14 показав суду про те, що дійсно працював підсобним робочим у фізичної особи-підприємця ОСОБА_11 , а саме - в цеху, що розташований на території заводу «Будіндустрія» за адресою: АДРЕСА_2 . 08.12.2015 року прийшов на територію вказаного заводу та взяв за місцем своєї роботи у цеху свій кухонний ніж, після чого зайшов до кабінету свого роботодавця ОСОБА_11 з метою отримання грошових коштів за виконану роботу, однак ОСОБА_11 відмовився виплатити йому заробітну плату, натомість почав ображати та застосовувати відносно нього фізичну силу душити та бити. З метою самозахисту, перебуваючи фактично в безпорадному стані, він дійсно вихопив з рукава одягу ніж та вдарив ним один раз ОСОБА_11 . Факт спричинення ним ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень не заперечує, однак такі його дії були вимушеними, оскільки він захищався від протиправної поведінки ОСОБА_11 , котра полягала у невиплаті йому заробітної плати та застосуванні відносно нього фізичного насильства.
Потерпілий ОСОБА_11 показав суду про те, що ОСОБА_14 працював підсобним робочим в його цеху, розташованому на території заводу «Будіндустрія». Заборгованості по виплаті заробітної плати не було, конфліктів, в тому числі щодо невиплати заробітної плати, між ними ніколи не виникало. В кінці жовтня 2015 року ОСОБА_14 почав порушувати трудову дисципліну, тобто перестав приходити на роботу, в телефонних розмовах систематично повідомляв про те, що йому невідомо, коли він вийде на роботу, оскільки хворіє. Аналогічна розмова з ОСОБА_14 по телефону останній раз мала місце 07.12.2015 року, після чого 08.12.2015 року останній прийшов на територію заводу, зайшов до його робочого кабінету та почав скалити обличчя, лаятись нецензурною лайкою, посміхатись та розмахувати руками. Одразу було видно, що ОСОБА_14 поводиться неадекватно, припускає, що він перебував під дією алкогольних напоїв або наркотичних засобів. ОСОБА_14 безпідставно вимагав сплатити йому грошові кошти за виконану роботу, однак заборгованість по виплаті йому заробітної плати була відсутня. ОСОБА_14 підійшов до нього, вихопив з рукава одягу ніж та почав наносити йому удари у різні частини тіла. З метою самозахисту він забіг за стіл та перекинув його стільницю, від чого ОСОБА_14 впав на підлогу, після чого вийшов з кабінету та покликав на допомогу. Пояснити таку агресивну поведінку ОСОБА_14 він не може.

Свідок ОСОБА_15 показав суду про те, що є фізичною особою-підприємцем, його робоче місце знаходиться на території Закритого акціонерного товариства «Будіндустрія». На території вказаного товариства знаходиться робоче місце іншої фізичної особи-підприємця - ОСОБА_11 ОСОБА_14 наглядно знає, йому відомо, що останній працював у ОСОБА_11 підсобним робочим. 08.12.2015 року він бачив, як ОСОБА_14 заходив з ОСОБА_11 до кабінету останнього. В подальшому, коли він знаходився на території заводу, до нього підбіг ОСОБА_11 , на ньому була кров, він просив допомоги. Одночасно за ОСОБА_11 прибіг ОСОБА_14 з ножем у руках. На правій руці останнього та ножі була кров. З метою захисту, оскільки ОСОБА_14 поводив себе агресивно, збуджено та неадекватно, взяв у руки лопату. Побачивши це, ОСОБА_14 розвернувся та побіг у зворотньому напрямку, а він залишився з ОСОБА_11 . В подальшому на своєму автомобілі відвіз ОСОБА_11 до лікарні. Як затримували ОСОБА_14 він не бачив.
Свідок ОСОБА_16 показав суду про те, що працює охоронцем у Приватному підприємстві «Смерека», в його посадові обов`язки входить охорона території заводу «Будіндустрія». 08.12.2015 року він перебував на контрольно-пропускному пункті заводу «Будіндустрія», на робочий телефон зателефонував працівник одного з деревообробних цехів, розташованих на території заводу, та повідомив йому про те, що на території цеху бігає чоловік з ножем у руках та кидається на людей, після чого він побіг до вказаного цеху та побачив наглядно знайомого йому ОСОБА_14 . З рукава його куртки було видно окровавлений ніж, руки останнього також були у крові. В зв`язку з тим, що ОСОБА_14 поводив себе неадекватно, спільно з іншими працівниками заводу повалив його на землю, вихопив у нього ножа та викинув. Поки очікували працівників поліції, ОСОБА_14 поводився дивно, постійно щось говорив про те, що так йому і треба, посміхався.
Протоколом огляду місця події від 08.12.2015 року та схемою до нього, згідно якого було оглянуто ділянку місцевості розміром 5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та виявлено плями речовини бурого кольору (т. 1 а.с. 17-20).

Протоколом огляду місця події від 08.12.2015 року та схемою до нього, згідно якого оглянуто приміщення розміром 9 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено порушену обстановку розкидані на підлозі аркуші паперу, перевернутий стілець, стіл без стільниці, плями речовини бурого кольору (т. 1 а.с. 25-28).

Протоколом огляду місця події від 08.12.2015 року, в ході якого за адресою: м. Київ, вул. Набережно Корчуватська, 136, було виявлено та вилучено ніж, при цьому присутній при огляді ОСОБА_14 пояснив, що вказаний ніж з рукояткою він приніс з дому та наніс ним декілька ударів своєму роботодавцю ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 21-24).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.12.2015 року та фотознімками до нього, згідно якого свідок ОСОБА_16 впізнав особу під №3 ОСОБА_14 , котрий 08.12.2015 року бігав з ножем за адресою: АДРЕСА_2 , після чого він його затримав (т. 1 а.с. 34-39).

Протоколом слідчого експерименту від 09.12.2015 року, згідно якого ОСОБА_14 показав, де саме на території Закритого акціонерного товариства «Будіндустрія» у будинку №136 по вулиці Набережно-Корчуватській в м. Києві 08.12.2015 року наніс удари ОСОБА_11 , а також свої дії після нанесення ударів (т. 1 а.с. 101-106).
Висновком судово-медичної експертизи №5 від 21.01.2016 року, згідно якого на марлевому тампоні зі змивом з правої руки ОСОБА_14 виявлено кров з антигеном Н, що не виключає можливості походження цієї крові як окремо від ОСОБА_11 або ОСОБА_14 , так і від цих двох осіб разом (т. 1 а.с. 43-47).

Висновком судово-медичної експертизи №6 від 22.01.2016 року, згідно якого на марлевому тампоні зі змивом з лівої руки ОСОБА_14 виявлено кров з антигеном Н, що не виключає можливості походження цієї крові як окремо від ОСОБА_11 або ОСОБА_14 , так і від цих двох осіб разом (т. 1 а.с. 51-55).

Висновком судово-медичної експертизи №7 від 22.01.2016 року, згідно якого на марлевому тампоні зі змивами з підлоги кабінету, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено кров з антигеном Н, що не виключає можливості походження цієї крові як окремо від ОСОБА_11 або ОСОБА_14 , так і від цих двох осіб разом (т. 1 а.с. 59-63).

Висновком судово-медичної експертизи №8 від 22.01.2016 року, згідно якого на марлевому тампоні зі змивами з ділянки місцевості в ході огляду місця події 08.12.2015 року за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено кров з антигеном Н, що не виключає можливості походження цієї крові як окремо від ОСОБА_11 або ОСОБА_14 , так і від цих двох осіб разом (т. 1 а.с. 67-71).

Висновком судово-медичної експертизи №355/ц від 04.01.2016 року, згідно якого кров ОСОБА_11 та ОСОБА_14 містить антиген Н, при судово-цитологічному дослідженні клинка (об. 1) та рукоятки (об. 2) ножа, вилученого 08.12.2015 року в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Набережно Корчуватська, 136, знайдені піт людини, кров, клітини слизових оболонок та в об. 1 додатково мікрофрагмент м`язової тканини особи чоловічої генетичної статі. При визначенні групової належності поту і крові виявлені антигени А і Н, в клітинах лише антиген Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження клітин від ОСОБА_11 та ОСОБА_14 . При цьому походження м`язової тканини від ОСОБА_14 можливе лише за умови її травмування у даної особи. Походження крові в об. 1, 2 можливе від чоловіка/чоловіків, а поту від особи/осіб, в крові яких містяться антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, в тому числі від ОСОБА_11 та ОСОБА_14 (антиген Н) наряду з невідомою особою, в крові якої міститься антиген А по системі АВО (т. 1 а.с. 75-80).

Висновком судово-медичної експертизи №141/Е від 27.01.2016 року, згідно якого на момент звернення за медичною допомогою 08.12.2015 року у ОСОБА_11 мали місце наступні тілесні ушкодження:

а) проникаюче колото-різане торако-абдомінальне поранення: рана в лівій підлопатковій ділянці, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, пересіченням 9 ребра, проникає в ліву плевральну порожнину з ушкодженням лівого куполу діафрагми, з послідуючим проникненням в черевну порожнину, з пораненням великого чепця, верхнього полюсу селезінки, з явищами гемоперитонеуму (наявність в черевній порожнині до 200 мл. крові);

б) проникаюче колоте-різане поранення грудної клітки: рана по заднє-аксилярній лінії зліва в проекції 6 міжребір`я, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає в ліву плевральну порожнину, з пораненням лівої легені, з явищами гемопневмотораксу (наявність в плевральній порожнині до 150 мл. крові, повітря);

в) колото-різані рани на заднє-зовнішній поверхні лівого плеча в нижній третині, на заднє-внутрішній його поверхні в верхній та в середній третині, на заднє-зовнішній поверхні лівого передпліччя в верхній третині, на зовнішній поверхні лівого стегна в верхній третині, на переднє-зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині.

Згідно пунктів 2.1.2., 2.1.3./к, 2.1.3./й Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995 року, вказані у пунктах а) і б) тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, вказані у пункті в) тілесні ушкодження за критерієм ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. №1 а.с. 130-135).

Покази обвинуваченого ОСОБА_14 про те, що 08.12.2015 року в ході конфлікту з ОСОБА_11 він вихопив з рукава одягу ніж, оскільки перебував фактично у безпорадному стані, та наніс ним удар з метою самозахисту від протиправної поведінки ОСОБА_11 , свого ствердження в ході судового розгляду не знайшли, а навпаки спростовуються висновком амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи №629 від 30.08.2016 року, згідно якого у період інкримінованого ОСОБА_17 кримінального правопорушення він не перебував у будь-якому вираженому афективному стані, про що свідчить відсутність притаманних для таких станів визначальних ознак; сам ОСОБА_14 у всіх своїх свідченнях достатньо докладно описує ситуацію, яка сталася, не посилається на наявність у нього будь-яких характерних для виражених афективних станів переживань та відчуттів, пригадує події майже повністю, за виключенням кількості нанесених ударів, щодо якої активно стверджує про однократність та заперечує реальну кількість; у період інкримінованого йому кримінального правопорушення перебував у стані емоційного збудження, який виник у ході суб`єктивно-проблемної для нього ситуації, проявився в імпульсивному реагуванні, з проявами притаманних для нього реакцій запальності, дратівливості, емоційно-вольової нестійкості; даний стан емоційного збудження не досягав глибини афективного, про що свідчить відсутність характерних для виражених афективних станів ознак; на характері свідчень можуть відбиватися схильність підекспертного до нещирості та виверткості в самоподанні, ухильність в контактах, прагнення враховувати власні інтереси та наполягати на потрібній позиції; для особистості ОСОБА_14 притаманні риси емоційно-вольової нестійкості, дратівливості, запальності, вразливого самолюбства, імпульсивного реагування в конфліктах, невисокий морально-етичний рівень розвитку особистості, що проявилось в період інкримінованого йому кримінального правопорушення; в період інкримінованого ОСОБА_14 кримінального правопорушення він не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності (у нього була збережена здатність орієнтуватися в оточуючому середовищі, дії його носили послідовний, цілеспрямований характер; у його поведінці не відмічалося ознак наявності будь-якої продуктивної психопатологічної симптоматики: маячних ідей, розладів сприйняття, ознак порушеної свідомості); виявляє достатній рівень протікання когнітивних процесів (пам`яті, мислення); в особистісній сфері вольова нестійкість, емоційна лабільність, неврівноваженість, схильність до імпульсивних форм реагування, реакції дратівливості при торканні суб`єктивно-неприємних тем, певна демонстративність та бравада в самоподанні, поверхнева ситуаційна товариськість, легковажне ставлення до життєвих проблем та перспектив, звуження кола інтересів, особистісна спрощеність, низький морально-етичний рівень розвитку особистості, схильність до вживання психоактивних речовин, виверткість та ухильність у самоописах, нещирість, здатність дотримуватися власних інтересів та наполегливість у проведенні потрібної позиції; у період інкримінованого ОСОБА_14 кримінального правопорушення він не перебував у будь-якому вираженому афективному стані, який міг суттєво вплинути на його поведінку; перебував у стані певного емоційного збудження, який виник у ході суб`єктивно-проблемної ситуації, проявився в імпульсивному реагуванні, в характерних для особистості реакціях, та не досягав афективної глибини; з урахуванням наявного рівня психічного розвитку та індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_14 здатний правильно сприймати обставини, що мають значення для провадження, та може надавати щодо них відповідні свідчення; ОСОБА_14 не виявляє ознак підвищеної схильності до навіювання, його поведінка та викладення носять самостійний характер, враховують особисті інтереси та відображають здатність особи до проведення потрібної позиції; з 1996 року ОСОБА_14 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів F 11.2, згідно з МКХ-10; у період часу до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_14 діяння (08.12.2015 р.), він страждав на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів F 11.2, згідно з МКХ-10; за своїм психічним станом у той період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; у теперішній час за своїм психічним станом ОСОБА_14 може усвідомлювати свої дії та керувати ними; не потребує застосування примусових заходів медичного характеру (т. 3 а.с. 120-126).

Експерт ОСОБА_18 підтвердила суду вказаний висновок амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи №629 від 30.08.2016 року та показала суду про те, що слабкий стан ОСОБА_14 у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, а саме наявність у нього гострої вірусної інфекційної хвороби та стан алкогольного сп`яніння згідно Міжнародної статистичної класифікації хвороб та проблем, пов`язаних зі здоров`ям, до психічних захворювань не належить. Наявні у ОСОБА_14 порушення, з урахуванням анамнестичних даних, відповідають діагностичним критеріям наявних у нього згідно Міжнародної класифікації хвороб десятого перегляду психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів F 11.2, які спостерігались у нього в тому числі і у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, однак вказані психічні розлади ОСОБА_14 не супроводжуються грубими порушеннями уваги, мислення, інтелекту, мнестичних функцій, критичних здібностей у цілому, а також наявністю продуктивних психопатологічних розладів, зокрема маячними ідеями та розладами сприйняття, тому за своїм психічним станом у теперішній час та у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він може та міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, у зв`язку із чим не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
Експерт ОСОБА_19 також підтвердила суду вказаний висновок амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи та показала суду про те, що визначення непатологічного психічного стану у особи входить до компетенції психолога-судового експерта, тому в ході проведення експертизи було встановлено, що ОСОБА_14 у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, не перебував у будь-якому вираженому афективному стані, що стверджується відсутністю у нього притаманних для таких станів визначальних ознак. Разом з тим у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_14 перебував у стані емоційного збудження, однак даний стан не досягав глибини афективного, тому він був здатен правильно оцінювати обставини, що мають значення для справи та розуміти значення своїх дій та передбачати їх наслідки у вказаний період часу.
Враховуючи викладене, суд розцінює покази ОСОБА_14 в частині відсутності у нього контролю за своїми діями у момент події вчиненого ним кримінального правопорушення у зв`язку із його емоційним (безпорадним) станом, котрий виник через умисну протиправну поведінку ОСОБА_11 в ході конфлікту між ними, а також його покази про те, що він спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження з метою самозахисту, як неправдиві, критично ставиться до них і вважає, що останні є спробою ОСОБА_14 уникнути кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому суд не приймає їх до уваги.

Факт вчинення ОСОБА_14 злочину у стані алкогольного сп`яніння свого ствердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження не знайшов, оскільки будь-яких доказів, які б підтверджували даний факт стороною обвинувачення в ході досудового розслідування та в ході судового розгляду кримінального провадження не здобуто.

При обранні покарання ОСОБА_14 суд враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії тяжких злочинів;
- особу обвинуваченого, який не одружений, за місцем реєстрації та проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 10.11.1996 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія» з діагнозом: «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин. Синдром залежності», притягався до адміністративної відповідальності, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_14 згідно ст. 66 КК України, є наявність у нього тяжкого захворювання.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_14 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що виправлення ОСОБА_14 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 121 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі із зарахуванням в строк відбуття покарання строку його попереднього ув`язнення з 08.12.2015 року по 07.11.2016 року включно відповідно до правил ст. 72 ч. 5 КК України, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_14 тримання під вартою до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Згідно ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_14 строк його попереднього ув`язнення з 08.12.2015 року по 07.11.2016 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_14 обраховувати з 07.11.2016 року.
Речові докази ніж, змиви речовини бурого кольору з рук ОСОБА_14 та підлоги, вилучені в ході огляду місця події 08.12.2015 року; зразки крові ОСОБА_14 , які зберігаються в камері схову речових доказів Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві згідно квитанції №ФП-010625, - знищити.
Після вступу вироку в законну силу вилучені на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 21.07.2016 року:
-медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_14 , яка зберігається при матеріалах кримінального провадження, - повернути Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія»;
-копії актів судово-психіатричної експертизи ОСОБА_14 за 1999 рік та 2004 рік, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - повернути Київському міському центру судово-психіатричної експертизи.
Запобіжний захід ОСОБА_14 - тримання під вартою - до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_14 - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1