АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження №638/9678/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1138/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: Закон України «Про амністію у 2014 році»
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 березня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою, клопотання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1. Дзержинським районним судом м. Харкова від 20 січня 2014 року за ч.1 ст.286 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 3400 грн;

про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції послався на те, що засудженим ОСОБА_7 невідбуто не менше половини призначеного строку основного покарання, оскільки даних щодо виконання засудженим призначеного судом покарання у вигляді штрафу в дохід держави не встановлено, а п. «г» ст.4 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року передбачає, що звільнення від відбування покарання підлягають засуджені за злочини, вчинені з необережності, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше дванадцяти років, якщо вони відбули на день набрання чинності цим Законом не менше половини призначеного строку основного покарання.

Не погоджуючись з таким рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою застосувати стосовно нього положення п.«г» ч.4 Закону України «Про амністію у 2014 році» та звільнити його від призначеного покарання у вигляді штрафу.

В обґрунтування вимог зазначив, що суд першої інстанції не врахував вимоги п.«б» ч.2 ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році», де зазначено, що застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, яких засуджено до покарань у вигляді штрафу, якщо на день набрання чинності цим Законом це покарання не виконано, а тому на його думку він підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.«г» ст.4 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1, 2 і 3 цього Закону, засуджених за злочини, вчинені з необережності, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше дванадцяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2014 року за ч.1 ст.286 КК України, та призначено покарання, у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. Таким чином, ОСОБА_7 призначений не строковий вид покарання.

Із змісту п.«г» ст.4 Закону України «Про амністію у 2014 році» вбачається, що таке звільнення стосується лише строкових видів покарання, звільнення від покарання у вигляді штрафу п.«г» ст. 4 Закону України «Про амністію у 2014 році», не передбачено, а тому доводи засудженого в цій частині, позбавленні підстав.

Посилання обвинуваченого на п.«б» ч.2 ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році», як на підставу застосування до нього амністії, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році» визначає процесуальні моменти застосування цього Закону.

Окрім цього, в матеріалах кримінального провадження не міститься жодних даних щодо того, що засуджений ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі статей 1, 2 і 3 Закону України «Про амністію у 2014 році».

З огляду на це, колегія суддів, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , та відсутності підстав для скасування ухвали суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:
Судді: