Справа № 304/256/16-к Провадження № 1-кп/304/59/2016
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду
04 березня 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю обвинувача прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 23 лютого 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000010 від 07 січня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України,-
В С Т А Н О В И В :

До Перечинського районного суду з Ужгородської місцевої прокуратури надійшов вищезазначений обвинувальний акт.

Ухвалою суду від 25 лютого 2016 року вказане кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували, а прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , яке мотивує тим, що такий, будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, а навпаки вчинив декілька злочинів, один з яких є особливо тяжким, не одружений, не має постійного місця роботи, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може в подальшому переховуватись від суду, може перешкоджати встановленню істини по справі, може вчинити нові злочини, при цьому підстави для скасування чи заміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, які на даний час не зменшились.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечив проти продовження строку тримання під вартою щодо нього, а його захисник адвокат ОСОБА_7 від висловлення позиції щодо заявленого прокурором клопотання утримався.

Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що таке підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 до судового розгляду.

При вирішенні заявленого прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно статті 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду від 07 січня 2016 року до підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10.00 год. 07 березня 2016 року.

Отже, з урахуванням тяжкості злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , приймаючи до уваги те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований та не має будь-яких матеріальних доходів, будь-яким майном не володіє, не одружений, по місцю реєстрації з позитивної сторони не характеризується, у зв`язку з чим може переховуватись від суду, перебуваючи на волі здійснювати вплив на свідків та потерпілого по даному кримінальному провадженні, що має істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, більш м`які запобіжні заходи не спроможні забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час судового провадження та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити строком на 60 днів.

Вищенаведене повністю узгоджується з Рішенням Конституційного Суду України в справі № 1-23/2003 про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу від 08 липня 2003 року.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Тому, керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України в справі № 1-23/2003 про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу від 08 липня 2003 року, ст. ст. 177, 183, 194, 197, 314-316, 331, 369 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні колегіальним складом суду провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України в Перечинському районному суді в залі суду на 10.00 год. «15» березня 2016 року.

Обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 12 години 00 хвилин 03 травня 2016 року.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду згідно ч. 2 ст. 392 КПК України окремому оскарженню від судового рішення, передбаченого частиною першою вказаної статті, не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3