Справа № № 585/3516/14-к
Номер провадження 1-кп/585/5/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 ,

присяжних : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000419 від 28.03.2014 року відносно
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1 зареєстрованого по АДРЕСА_2

українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою,

одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, військовозобов`язаного,

маючого на утриманні неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2

ідентифікаційний номер НОМЕР_1

за п.6, п.12 ч.2 ст.115, ч. 4 ст.187, ч.3 ст.357 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , українця,

громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого,

невійськовозобов`язаного

раніше судимого

1) 15.01.2007 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст. 186 , 75 КК України до 4-х років позбавлення волі, з іспитовим строком два роки;

2) 07.05.2008 року Талалаївським районним судом Чернігівської області за ст. ст.186 ч.2, 296 ч.4, 70,71 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі, постановою Шосткинського міськрайонного суду від 27.05.2010 року невідбутий строк замінено на 2 роки 1 місяць 20 днів обмеження волі, постановою Конотопського міськрайонного суду від 04.02.2011 року звільненого умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 3 дні,

ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за п.6, п.12 ч.2 ст.115, ч. 4 ст.187, ч.1 ст.357 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_11 знаючи, що в с. Сененкове Роменського району проживає самотній ОСОБА_13 , похилого віку, який має певні заощадження внаслідок отримання регулярних соціальних виплат, 26.03.2014 року о 18.00 год. розповів про це мешканцю м. Ромни ОСОБА_12 та запропонував йому вчинити розбійний напад, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, з метою заволодіння майном ОСОБА_13 , на що останній погодився і таким чином вступив з ним у попередню змову на вчинення розбійного нападу.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння майном, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , попередньо підготувавшись до вчинення злочину, а саме: для відкриття вхідних дверей будинку взяли з собою монтировку; для того, щоб їхні дії не були викриті в подальшому, останні взяли на місце скоєння злочину маску, шапку та перчатки; для подолання можливого опору з боку потерпілого взяли липку стрічку (скотч). З указаними предметами,26.03.2014 року близько 19.00 год. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прийшли до господарства ОСОБА_13 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_4 та через огород підійшли до будинку.

Перебуваючи на порозі будинку, бажаючи не бути викритими, ОСОБА_11 одягнув шапку та перчатки, а ОСОБА_12 одягнув маску та перчатки і, виявивши, що двері до будинку незамкнені, останні з метою вчинення розбійного нападу, з корисливих мотивів, проникли до будинку, в якому ОСОБА_13 в цей час спав на ліжку в залі. Від шуму останній прокинувся.

Діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що за вчинення злочину настане кримінальна відповідальність, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, стали вимагати від потерпілого передачі їм грошей, на що останній відмовив. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння майном потерпілого із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я ОСОБА_13 , зв`язали його руки та ноги липкою стрічкою з метою подолання опору останнім і, діючи з прямим умислом на вчинення розбійного нападу, почали наносити ОСОБА_13 множинні удари руками і ногами в різні частини тіла, при цьому вимагаючи у нього передачі їм грошових коштів, на що ОСОБА_13 їм знову відмовив.

Не досягнувши своєї злочинної мети на незаконне збагачення у такий спосіб, у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виник спільний умисел на позбавлення життя ОСОБА_13 з метою заволодіння його грошовими коштами.

Продовжуючи свої злочинні дії та маючи злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 почали наносити множинні удари руками і ногами в область голови, тулубу та інших частин тіла ОСОБА_13

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , достовірно знали, що, враховуючи свою комплекцію і силу, а також комплекцію ОСОБА_13 , його похилий вік, вони можуть спричинити йому такі тілесні ушкодження, від яких настане його смерть і, незважаючи на прохання потерпілого припинити побиття, продовжували наносити удари по тілу ОСОБА_13 , який був зв`язаний і не міг чинити їм опору, доки він не втратив свідомість та перестав подавати ознаки життя.

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи в будинку ОСОБА_13 та свідомо наносячи удари в життєво-важливі органи, усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх дій посягання на життя іншої людини, передбачали суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання фізіологічної смерті потерпілого і бажали їх настання, тобто діяли з прямим умислом.

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , розуміючи, що ОСОБА_13 від отриманих тілесних ушкоджень помер, продовжуючи діяти незаконно, переслідуючи корисливі наміри наживи, почали обшукувати будинок, де в одній з кімнат, на столі під скатертиною ОСОБА_11 виявив паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 , виданий Роменським МВ УМВС України в Сумській області від 23.05.2000 року, який таємно викрав і в подальшому розпорядився на власний розсуд, а також грошові кошти в сумі 140 грн., якими разом з ОСОБА_12 заволоділи та поділили між собою порівну.

ОСОБА_12 , перебуваючи в будинку потерпілого у паспорті, належному потерпілому ОСОБА_13 , яким незаконно заволодів ОСОБА_11 , помітив національну картку банку «Ощадбанк», на якій відкритий рахунок № НОМЕР_4 з аркушем, на якому мався пін-код до указаної картки, яку ОСОБА_12 таємно викрав, розуміючи що вказана картка є офіційним документом, що містить обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу з метою незаконного збагачення.

В подальшому з указаною карткою ОСОБА_12 направився в м.Ромни, де, перебуваючи на вул. Г. Мазепи, 43 біля банкомату АТМА№1802770, скористався нею шляхом виконання двох банківських операцій, після чого картку зламав та викинув.

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 потерпілому заподіяні тілесні ушкодження в області голови, грудної клітини, шиї.

Потерпілому ОСОБА_13 в області голови та грудної клітини злочинними діями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження. Внаслідок пошкоджень в області грудної клітини потерпілий помер на місці події.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 78 від 26.05.2014 внаслідок злочинних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_13 було спричинено наступні тілесні ушкодження:

А) Травма голови: по одному синцю на віках обох очей з переходом на спинку носа; дві садни в області лівої носо-губної складки; садна правої щоки; рана в області правої ушної раковини; садна спинки носа; садна в області підборіддя зліва; садна в проекції лівої надбрівної дуги по внутрішньому краю; дві садни в проекції лівого кута нижньої щелепи; забійна рана нижньої губи справа з крововиливами на слизову верхньої і нижньої губи; по одному крововиливу в м`яких тканинах голови зі сторони кісток черепа в правій скроневій, правій тім`яній і лівій лобній області; крововилив під тверду мозкову оболонку в лівій скроневій області з переходом на основу черепа; крововилив під м`якими мозковими оболонками в лівій скроневій області.

Б.) Травма грудної клітини: синець на передній поверхні грудної клітини справа; синець в лівій підключичній області, який переходить на передню поверхню грудної клітини; крововилив в м`яких тканинах зі сторони спини; поперечний перелом тіла грудини у верхній третині; вісім переломів ребер зліва по різних лініях; двадцять шість переломів ребер справа по різних лініях з пошкодженням пристінчастої плеври; крововилив в праву плевральну порожнину (700 мл).

В.) Травма шиї: крововилив в корінь язика з переходом на основу надгортанника; переломовивих між тілом і правим великим рогом під`язикової кістки; не повний прямий перелом правого верхнього рожка щитоподібного хряща.

Г) Синець в м`яких тканинах передньої черевної порожнини.

Д) Синець в області лівого передпліччя.

Дані тілесні ушкодження спричиненні прижиттєво в дуже короткий проміжок часу. Характер ушкоджень указує на те, що вони могли утворитись в результаті травматичного контакту з тупими твердими предметами з обмеженою діючою поверхнею.

Ушкодження, вказані в пунктах А), Б), розглядаються в сукупності стосовної живої особи і згідно п. 2.1.3 (г) правил встановлення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження.

Ушкодження в області шиї, якщо воно не викликало загрозливий життю стан, стосовно живої особи мають ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Кожне із решти ушкоджень у вигляді синців і крововиливів в м`яких тканинах стосовно живої особи має ознаки легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до указаного висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_13 настала внаслідок пошкоджень в області грудної клітини, які викликали грубе порушення її каркасності, розлад функції дихання, що ускладнилось легенево-серцевою недостатністю .

Між вказаними тілесними ушкодженнями і смертю потерпілого існує прямий причинний зв`язок.

ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою в групі осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, направленого на протиправне посягання на право власності іншого громадянина похилого віку, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди та бажаючи їх настання , діяли умисно з корисливою метою, шляхом розбійного нападу заволоділи та привласнили собі належні ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 140 грн.

В ході розбійного нападу , за попередньою змовою в групі осіб, наносячи удари ногами і руками з достатньою силою в голову та тулуб потерпілого, що здатне спричинити небезпечні для життя наслідки і таким чином, порушуючи нормальне функціонування життєво-важливих органів людини та дихальну функцію організму, діючи згідно спільного плану та єдиного умислу, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 усвідомлювали суспільно-небезпечний характер свого діяння посягання на життя іншої людини, передбачали його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання фізіологічної смерті ОСОБА_13 і бажали їх настання, тобто діяли з прямим умислом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав і суду пояснив, що був знайомий з ОСОБА_14 , з яким останнім часом погіршились стосунки через те, що він винен був йому гроші. 23 березня 2014 року останній розповів йому, що в с. Сененкове Роменського району живе чоловік, який займається пасікою і має гроші, часто не буває вдома і запропонував йому вчинити крадіжку грошових коштів з будинку указаного чоловіка. Він погодився. Ввечері цього ж дня вони пішли в с. Сененкове Роменського району. З собою взяли перчатки, монтировку та скотч. Вони «підкрались» до будинку потерпілого і почули, що хтось є вдома. Оскільки на гавкіт собак дідусь вийшов з будинку, він відмовився вчиняти крадіжку, розвернувся і пішов, а ОСОБА_14 пішов за ним. Монтировку, перчатки та скотч забрали з собою і по дорозі заховали в лісі під колодкою. Після цього вони приїхали в м. Ромни і порозходились по домівках. Через декілька днів йому зателефонував ОСОБА_14 і запропонував зустрітись. При зустрічі повідомив, що вбили того чоловіка, до якого вони ходили, і запитав, чи він там не був. Після розмови з ОСОБА_14 він повернувся додому і спалив свої чорні спортивні штани і кросівки, так як боявся, що на них можуть залишитись якісь сліди. Після 23 березня 2014 року ОСОБА_12 розповідав, що хотів вчинити крадіжку грошових коштів з будинку чоловіка, який займається пасікою в с. Сененкове Роменського району. В ході досудового слідства свою вину визнавав під тиском працівників поліції. 26 березня 2014 року він ввечері був вдома.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 винним себе у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 та п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України не визнав, за ч.1 ст. 357 КК України визнав і суду пояснив, що знайомий з ОСОБА_11 давно. Незадовго до 26 березня 2014 року останній розповів йому, що в с. Сененкове живе сам чоловік, який часто не буває вдома, займається пасікою, а тому можуть бути грошові кошти і, що останній ходив туди з ОСОБА_14 та хотіли скоїти крадіжку. ОСОБА_11 розповів йому, де знаходиться будинок потерпілого. 26 березня 2014 року ввечері він пішов в с. Сененкове Роменського району, підійшов до будинку, двері в будинок були не замкнуті. Він зайшов в будинок з метою викрасти гроші. Потерпілого побачив не зразу, останній спав у крайній кімнаті. Потім потерпілий прокинувся і між ними зав`язалась бійка, в ході якої потерпілий схопив його за «шкірки», а він почав відбиватись і декілька разів вдарив дідуся по тулубу та один раз в обличчя, після чого потерпілий впав біля ліжка. На столі він виявив скотч, яким зв`язав руки та ноги потерпілому, щоб останній не зміг чинити йому опір та покликати на допомогу. Після цього він знайшов банківську карточку з пін-кодом, у будинку потерпілого грошей не знайшов. Коли залишав будинок, дід був живий. По приїзду в м. Ромни на вул. Г.Мазепи з банкомату хотів зняти грошові кошти , але на картці грошей не було. Визнає, що наносив потерпілому удари і заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження, але вбивати останнього він не хотів. Він же, в судовому засіданні 03.12.2014 року суду пояснював, що всі тілесні ушкодження, які вказані у висновку судово-медичної експертизи, наніс потерпілому він, що смерть настала від його дій.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_11 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав, а обвинувачений ОСОБА_12 вину свою визнав частково, їх вина доведена наступними доказами.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що ОСОБА_13 був його дядьком. Останній проживав сам, мав дві вищі освіти, займався пасікою, був щедрою людиною, односельці позичали у нього гроші. 28 березня 2014 року він у справах перебував у м. Ромни. Йому зателефонувала соціальний працівник ОСОБА_15 і повідомила, що двері в будинок його дядька відкриті, валяється пір`я. Він зателефонував своїй сестрі і попросив її піти подивитись. Через 15 хв. йому зателефонував зять і сказав, що дядька в будинку знайшли мертвим. Тому він зателефонував на 102 і повідомив про дану подію. Коли він вирішив свої справи у м. Ромни, поїхав у с. Сененкове до будинку дядька. Там вже була слідчо-оперативна група. Через деякий час від працівників міліції він дізнався, що вбивство дядька вчинили ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що працює соціальним працівником і протягом десяти років обслуговувала мешканця с. Сененкове ОСОБА_13 У березні 2014 року у п`ятницю об 11 год. вона прийшла до будинку ОСОБА_13 і побачила, що двері в будинок відкриті, на порозі пір`я. Вона зайшла в коридор і побачила, що холодильник відкритий, коли зайшла у хату, побачила розкидану картоплю, пір`я. Потім вона покликала господаря, але він не відзивався. Після цього вона зателефонувала ОСОБА_16 , а потім у сільську раду і в міліцію. Перед цим вона була у нього у вівторок, на його прохання приносила йому ліки, продукти харчування. Коли вона приходила до нього, то його паспорт завжди лежав на столі у другій кімнаті, у паспорті були грошові кошти.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що був сусідом потерпілого ОСОБА_13 , останній купував у нього два рази на тиждень молоко. 28 березня 2014 року йому зателефонувала соціальний працівник ОСОБА_15 і попросила прийти до будинку ОСОБА_13 . Коли він прийшов, то побачив, що на порозі будинку валялось пір`я. Потім прийшли ОСОБА_18 і ОСОБА_19 . Вони разом зайшли в будинок і виявили потерпілого біля ліжка. У хаті було все розкидане, пір`я валялось по всьому будинку. У холодильнику все було перевернуто.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що загиблий, це був його двоюрідний брат. Останній займався пасікою, тому у нього були гроші, інколи він позичав гроші односельцям. В останнє він бачив його перед вбивством, у вівторок, але в цей день у будинок до нього не заходив. На його думку брат зберігав у будинку близько 15000 грн.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що покійний був двоюрідним братом її чоловіка, ОСОБА_20 . Потерпілий був гарною людиною, чесний, трудолюбивий, ні з ким не конфліктував.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що ОСОБА_12 і ОСОБА_11 знає давно, вчились в одній школі. Його дружина з с. Сененкове. Він неодноразово проходив по тій вулиці, де жив загиблий. Останній займався пасікою. В кінці березня, приблизно за тиждень до вбивства, вони з ОСОБА_11 хотіли скоїти крадіжку з будинку діда ОСОБА_13 . Запропонував він. Перед цим вони по телефону домовились про зустріч, з собою брали по монтировці, перчатки, він брав також шапку, скотч. Коли прийшли до будинку, то виявили, що господарь дома, тому вони відмовились від крадіжки. Повертаючись додому, він заховав під деревом шапку і скотч, ОСОБА_11 бачив, як він це робив. Через декілька днів від працівників міліції дізнався, що обвинувачені скоїли вбивство ОСОБА_13 . У зв`язку з указаним його також затримували працівники міліції, з`ясовували, чи не причетний він до вбивства. ОСОБА_11 винен йому був 3500 грн. за машину, які повернув.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що ОСОБА_22 , це її чоловік, вони проживали на квартирі в м. Ромни в районі Засулля. Загиблий був її далеким родичем. В кінці березня 2014 року їй зателефонувала матір і сказала, що дідуся вбили і що до неї приходили працівники міліції, запитували її про те, чи бачила вона що-небудь. ОСОБА_11 був винен її чоловікові гроші за машину. Про те, що її чоловік разом з ОСОБА_11 ходили до діда, щоб украсти гроші, їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що був понятим при проведенні на початку квітня 2014 року слідчого експерименту з участю ОСОБА_12 . При ньому знайшли у будинку ОСОБА_25 в шафі шапку, а у відрі недопалені речі. ОСОБА_12 розповідав, що вони були вдвох, показував, як вони йшли до будинку діда, як зайшли в будинок, що дід лежав на ліжку, потім вони його стягли і били, шукали гроші, були розмови за 140 грн. В будинку був розкиданий одяг, порізані подушки, скрізь валялось пір`я. Ніякого тиску на ОСОБА_12 ніхто не вчиняв, у будинку ОСОБА_13 ОСОБА_12 орієнтувався добре.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що був понятим при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Спочатку їх завозили у с. Плавинище Роменського району, під лісочок, обвинувачені показували, як щось ховали, після цього поїхали в с. Сененкове до будинку загиблого діда. ОСОБА_27 і ОСОБА_28 розповідали і показували, що вбили діда, що були удвох, вимагали у діда гроші і били його. У хаті були розірвані подушки, все розкидане, обвинувачені розповідали і показували все добровільно.

Свідок ОСОБА_29 суду пояснила, що ОСОБА_12 це її син. 01 квітня 2014 року ввечері вона бачила сина вдома. Вранці 2 квітня 2014 року до неї прийшли ОСОБА_11 з дівчиною ОСОБА_30 , стали запитувати, де ОСОБА_31 . Вона їм повідомила, що мабуть вдома. В 11 годин цього ж дня приїхали працівники міліції з її сином і повідомили, що він затриманий за вбивство, яке було вчинене 26 березня 2014 року. Коли і за яких обставин був затриманий син, вона не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 суду пояснив, що проводив по указаному кримінальному провадженні судово-медичну експертизу потерпілого ОСОБА_13 , також приймав участь при слідчих експериментах за участю обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . При огляді трупу потерпілого були виявлені множинні переломи ребер, але визначити кількість прикладень, не можливо, оскільки від одного прикладення може виникнути декілька пошкоджень. Всі тілесні ушкоджені спричиненні потерпілому прижиттєво в дуже короткий проміжок часу. Одержавши ці ушкодження, потерпілий не міг довго жити, бо були пошкоджені легені і потерпілий не міг дихати. Смерть потерпілого настала або в момент нанесення ударів, або зразу ж після їх нанесення, 26.03.2014 року, але точний час настання смерті він сказати не може. На слідчому експерименті обвинувачені показували, як били потерпілого, але ті тілесні ушкодження, які були виявлені на трупі потерпілого ОСОБА_13 , не відповідають їх показам, тому що пошкоджень було більше, ніж показували обвинувачені. Те, що потерпілий з ними бився, це малоймовірно, бо не знайдено тілесних ушкоджень, які були спричинені у вертикальному положенні. Всі тілесні ушкодження нанесені потерпілому, коли він перебував у горизонтальному положенні.

Свідок ОСОБА_33 суду пояснив, що у складі експертної комісії проводив судово-психіатричну експертизу обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Останні надавали пояснення з приводу обставин справи, їх покази були послідовні, надавали вони їх добровільно, будь-якого тиску на них ніхто не здійснював, сумнівів у їх показах не було. Тілесних ушкоджень на них не було і останні не говорили про тиск зі сторони працівників міліції. У висновках судово-психіатричних експертиз покази обвинувачених записані з їх слів.

Винність обвинувачених підтверджується також дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
З протоколу огляду місця події від 28.03.2014 року та фото-таблиці до нього вбачається, що під час огляду буд. АДРЕСА_4 було встановлено, що в будинку розкидані продукти харчування, підлога в усіх кімнатах вкрита пір`ям птиці, порушено порядок, розкидані речі, перевернуті меблі, розібрана груба, в деяких місцях на стінах одірвані шпалери. В одній з кімнат, яка в протоколі позначена під №4 на підлозі, з лівої сторони від вхідних дверей до даної кімнати, біля ліжка виявлений труп людини чоловічої статі, який лежав на лівому боці. На трупі журнали, газети. Голова трупа покрита пір`ям та речовиною, схожою на кров. Руки та ноги зв`язані скотчем. Крім того, було виявлено та вилучено липку стрічку у вигляді одного рулону, прозору, безбарвну, пластикову картку № НОМЕР_5 з нашаруванням речовини бурого кольору, CD диск з написом « ОСОБА_34 », на якому приклеєне пір`я і накладена речовина бурого кольору, сорочку рожевого кольору з коротким рукавом з плямами речовини бурого кольору, підодіяльник з хлопчатобумажного трикотажу з плямами бурого кольору різних форм і розмірів, натільну сорочку світло-блакитного кольору з плямами бурого кольору, куртку світло-коричневого кольору, на якій маються плями бурого кольору, окуляри з оправою світло-коричневого кольору, на поверхні яких виявлено нашарування речовини бурого кольору, фрагменти скотчу з рук та ніг трупа ОСОБА_13 , сліди пальців рук на семи відрізках липкої стрічки, слід тканини на одному відрізку липкої стрічки, фрагмент газети з плямами бурого кольору, фрагмент паперу світло-жовтого кольору з плямами бурого кольору. Під час огляду ділянки дороги - ймовірного відходу зловмисників, було виявлено грошову купюру номіналом 2 грн. (а.с.162-232 т.1).

З протоколу огляду трупа потерпілого ОСОБА_13 від 28.04.2014 року та фото-таблиці до нього вбачається, що при огляді трупа були виявлені тілесні ушкодження в області голови, тулубу, грудної клітини, шиї (а.с.233-248 т.1).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 78 від 26.05. 2014 року потерпілого ОСОБА_13 у останнього були виявлені наступні тілесні ушкодження:

А) Травма голови: По одному синцю на віках обох очей з переходом на спинку носа. Дві садни в області лівої носо-губної складки. Садна правої щоки. Рана в області правої ушної раковини. Садна спинки носа. Садна в області підборіддя зліва. Садна в проекції лівої надбрівної дуги по внутрішньому краю. Два садна в проекції лівого кута нижньої щелепи. Забійна рана нижньої губи справа з крововиливами на слизову верхньої і нижньої губи. По одному крововиливу в м`яких тканинах голови зі сторони кісток черепа в правій скроневій, правій тім`яній і лівій лобній області. Крововилив під тверду мозкову оболонку в лівій скроневій області з переходом на основу черепа. Крововилив під м`якими мозковими оболонками в лівій скроневій області.

Б.) Травма грудної клітини: Синець на передній поверхні грудної клітини справа. Синець в лівій підключичній області, який переходить на передню поверхню грудної клітини. Крововилив в м`яких тканинах зі сторони спини. Поперечний перелом тіла грудини у верхній третині. Вісім переломів ребер зліва по різних лініях. Двадцять шість переломів ребер справа по різних лініях з пошкодженням пристінчастої плеври. Крововилив в праву плевральну порожнину (700 мл).

В.) Травма шиї: Крововилив в корінь язика з переходом на основу надгортанника. Переломо-вивих між тілом і правим великим рогом під`язикової кістки. Не повний прямий перелом правого верхнього рожка щитоподібного хряща.

Г) Синець в м`яких тканинах передньої черевної порожнини.

Д) Синець в області лівого передпліччя.

Дані тілесні ушкодження спричиненні прижиттєво в дуже короткий проміжок часу. Характер ушкоджень вказує на те, що вони могли утворитись в результаті травматичного контакту з тупими твердими предметами з обмеженою діючою поверхнею.

Враховуючи кількість, характер і тяжкість пошкоджень, можливо допустити, що після їх спричинення потерпілий вчиняти цілеспрямовані дії не міг.

Ушкодження вказані в пунктах А), Б) розглядаються в сукупності стосовної живої особи і згідно п. 2.1.3 (г) Правил встановлення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження.

Ушкодження в області шиї, якщо воно не викликало загрозливий життю стан, стосовно живої особи має ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Кожне із решти ушкоджень у вигляді синців і крововиливів в м`яких тканинах стосовно живої особи має ознаки легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до указаного висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_13 настала внаслідок пошкоджень в області грудної клітини, які викликали грубе порушення її каркасності, розлад функції дихання, що ускладнилось легенево-серцевою недостатністю .

Між вищевказаними тілесними ушкодженнями і настанням смерті потерпілого є прямий причинний зв`язок

Враховуючи тяжкість тілесних ушкоджень, дані судово-медичних гістологічних досліджень, смерть гр. ОСОБА_13 могла настати в короткий проміжок часу після їх спричинення і можливо під час і нанесення (а.с. 1-6 т.2).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту та фото-таблиці до нього від 04.04.2014 року за участю ОСОБА_11 останній продемонстрував, як ОСОБА_12 обмотував руки потерпілому ОСОБА_13 , при цьому частково показав, як ОСОБА_12 скотчем завернув руки між кистями, а він, тобто ОСОБА_11 , тримав руки ОСОБА_13 , і показав, як саме знаходились його руки, коли ОСОБА_12 обмотував руки потерпілого скотчем, потім зупинився і пояснив, що далі не пам`ятає, оскільки пішов шукати грошові кошти в будинку (а.с.10-12 т.2).

З протоколу проведення слідчого експерименту та фото-таблиці до нього від 02.04.2014 року (під час проведення слідчої дії безперервно велась відеозйомка) з участю обвинуваченого ОСОБА_11 вбачається, що під час слідчого експерименту ОСОБА_11 в присутності понятих та захисника ОСОБА_10 детально розповів та показав місце, де він брав скотч, коли спільно з ОСОБА_12 йшли в с. Сененкове, як саме вони підходили до будинку ОСОБА_13 , де він шукав грошові кошти, як і куди він наносив тілесні ушкодження потерпілому, як лежав потерпілий, коли стягнули його з ліжка і якою дорогою повертались додому (а.с.22-29 т.2).

З переглянутого відеозапису слідчого експерименту від 02.04.2014 року в судовому засіданні 03.12.2014 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту пояснював, що він запропонував ОСОБА_12 вчинити злочин. Йшли через с. Плавинище, через лісок, який «вліво» , трохи стемніло, у будинку може робив телевізор, вони думали, що немає нікого. Штовхнули двері, зайшли в будинок, побачили діда, думали, що він спить. Він прикривав діду рукою рот. Стягнули його на підлогу, зв`язували руки, почали «лазити» по хаті, знайшли паспорт, карточку. Скотч був захований у ліску, коли йшли, забрали його, монтировку він взяв з дому. Діда били, він два рази по щоці і по тулубу, а потім виходив з будинку, а ОСОБА_27 запитував у діда, де гроші, а потім бив його, бо він чув, як ОСОБА_27 наносив йому удари (а.с.7 т.2, 13 -17 т.2 (журнал с/з) ).

З протоколу слідчого експерименту та фото-таблиці до нього від 02.04.2014 року (під час проведення слідчої дії безперервно велась відеозйомка) за участю обвинуваченого ОСОБА_12 в присутності понятих та захисника вбачається, що під час указаного слідчого експерименту ОСОБА_12 детально розповів та показав дорогу та напрямок, якою вони йшли до будинку ОСОБА_13 , як лежав на підлозі потерпілий, продемонстрував, як він наносив йому удари руками і ногами в різні частині тіла, в тому числі і в грудну клітину, де і як вони з ОСОБА_28 шукали гроші, вказав на напрямок дороги, якою вони поверталися після вчинення злочину (а.с.31-38 т.2).

З переглянутого відеозапису слідчого експерименту від 02.04.2014 року в судовому засіданні 03.12.2014 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту пояснював, що коли вони прийшли з ОСОБА_11 в с. Сененкове до будинку потерпілого, двері були прикриті, але не замкнені на замок. ОСОБА_11 зайшов у будинок перший, він за ним і замітив діда зразу ж, він лежав на ліжку. ОСОБА_11 підійшов, закрив діду рот і тримав за шию, а він намагався скрутить скотчем діду руки. У нього не виходило, бо дід розводив руки. Він діда вдарив два рази по обличчю, потім ОСОБА_11 зв`язав діду руки скотчем. Після цього вони хотіли посадить діда, але в них не вийшло, бо він сповз з ліжка і лежав на лівому боці. ОСОБА_11 сидів на ньому і питав, де гроші і вдарив його в лівий бік. На столі під клейонкою він побачив паспорт, там було 140 грн. і банківська картка «Ощадбанку» . Банківську картку він забрав собі , а паспорт віддав ОСОБА_11 . Гроші поділили між собою. Потім він вийшов на ганок, дивитися, щоб ніхто не йшов, а ОСОБА_11 запитував у діда, де гроші. Дід сказав у піджаку . ОСОБА_11 передивився речі, гроші не знайшов і почав знову бити діда, дід кричав. Він повернувся у будинок і ногою два рази вдарив діда в спину, бачив кров біля вуха. Потім він знову виходив на ганок, а коли останній раз зайшов, дід хрипів, так і залишився лежати на лівому боці, а потім перестав хрипіть. (а.с.7 т.2, 13-17 т.2 (журнал с/з)).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №238 від 03.06.2014 року у потерпілого ОСОБА_13 весь комплекс тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_13 не міг утворитися при обставинах, продемонстрованих підозрюваним ОСОБА_11 під час слідчого експерименту (а.с.8-9 т.2).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №237 від 03.06.2014 року потерпілого ОСОБА_13 кількість, характер і локалізація тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному обстеженні трупу ОСОБА_13 , не повністю співпадають з обставинами, продемонстрованими підозрюваним ОСОБА_12 під час слідчого експерименту (а.с.39-40 т.2).

Указані висновки судово-медичних експертиз не суперечать висновкам суду про винуватість обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, оскільки увесь комплекс тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_13 , був нанесений їх спільними діями.

З протоколу слідчого експерименту та фото-таблиці до нього від 08.04.2014 року з участю обвинуваченого ОСОБА_12 вбачається, що останній в присутності захисника пояснив та продемонстрував, як замотав скотчем руки потерпілому ОСОБА_13 (а.с.41-43 т.2).

Згідно протоколу обшуку від 02.04.2014 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 02.04.2014 року, за місцем проживання ОСОБА_12 по АДРЕСА_3 в одній з кімнат будинку у шафі виявлено та вилучено шапку, чорного кольору з одним суцільним прорізом для очей маску та на території господарства, на смітнику в металевому відрі - пожежозалишки, схожі на обгорілий одяг (а.с.49-50 т.2).

З висновку експерта молекулярно-генетичної експертизи №20-83 від 21.05.2014 року вбачається, що на наданій на дослідження шапці-масці, вилученій протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 в об`єкті №1 виявлено кров людини та клітини з ядрами, в об`єкті №2 виявлені поодинокі клітини з ядрами без домішку крові, в об`єкті №3 виявлені клітини з ядрами. Генетичні ознаки слідів крові і клітин (об`єкт №1) та клітин (об`єкт №3) на шапці-масці збігаються між собою, є змішаними і містять генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та не містять генетичних ознак зразків крові ОСОБА_11 (а.с.51-59 т.2).

Згідно протоколу обшуку від 02.04.2014 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 02.04.2014 року, за місцем проживання ОСОБА_11 по АДРЕСА_1 в одній з кімнат, в плиті пічного опалення виявлені та вилучені пожежозалишки із фрагментами згорівшого одягу (а.с.61,76-77 т.2).

З висновків судових молекулярно-генетичних експертиз 20-282 від 19.05.2016 року, № 20-297 від 22.05.2014 року, №20-288 від 21.05.2014 року, № 20-294 від 04.06.2014 року, №20-289 від 21.05.2014 року, №20-290 від 02.06.2014 року, №20-295 від 20.05.2014 року, №20-287 від 10.06.2014 року вбачається, що на наданих на дослідження пластиковій картці, диску з текстом «Павло Табаков», підодіяльнику, куртці, окулярах, фрагментах липкої стрічки, фрагменті паперу, вилучених під час огляду місця події будинку по АДРЕСА_4 28.03.2014 року виявлено кров потерпілого ОСОБА_13 (а.с.140-160, 153-160, 177 183, 212-219, 226-234, 241-247 т.2; а.с. 3-11, 49-56 т.3 ).

З висновків судово-медичних (імунологічних) експертиз №376 від 04.04.2014 року, №375 від 04.04.2014 року, №374 від 04.04.2014 року, №373 від 04.04.2014 року , № 378 від 04.04.2014 року№377 від 04.04.2014 року вбачається, що на чоловічій сорочці з коротким рукавом, підодіяльнику, натільній сорочці, куртці бежевого кольору, фрагменті газеті, фрагменті паперу, вилучених під час огляду місця події, а саме по АДРЕСА_4 знайдено кров людини (а.с.164-170, 187-188, 204-205 т.2, а.с. 36-37 т.3).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть від 28 березня 2014 року причиною смерті ОСОБА_13 є множинні переломи ребер з пошкодженням плеври (а.с.153 т.3).

З протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 04.04.2014 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 03.04.2014 року, вбачається, що було вилучено витяг з журналу банкомату АТ 1802770 та оптичний диск з інформацією, з якого вбачається, що 26.03.2014 року о 23 год. 58 хв. було дві операції за карткою НОМЕР_6 , що підтверджує пояснення обвинуваченого ОСОБА_12 про намагання ним зняти з картки, яку він викрав з будинку потерпілого ОСОБА_13 , грошові кошти в банкоматі (а.с.156-162 т.3).

З висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 09.04.2014 року №62 відносно ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_11 при проведенні даної експертизи відносно скоєного повідомив, що «26.03.2014 року зустрівся із знайомим ОСОБА_35 і запропонував йому пограбувати хату в с. Сененкове Роменського району, про яку перед цим розповідав ОСОБА_36 і куди заздалегідь ходили з ним на «розвідку». Він погодився. Взявши з собою монтировку, перчатки та маску, прийшли до даної хати, де жив дід, близько 19 год. Думали дочекатися, щоб дід вийшов з будинку, та він не виходив, тоді штовхнули двері, вони були не закриті, зайшли до хати, побачили на дивані діда, який спав, почали шукати гроші, дід прокинувся, підбіг до нього, закрив рукою рота, щоб він не кричав та вимагав сказати, де знаходяться гроші, при цьому ОСОБА_31 обмотав руки діда скотчем. Дід сказав, що гроші в шафі, але вони їх там не знайшли, тому почали бити діда, щоб він сказав, де ховає гроші. Дід казав, що грошей в нього не має. Тоді ОСОБА_31 знайшов паспорт, в якому була пластикова картка банку «Ощадбанк». Не знайшовши грошей, забрали паспорт з банківською карткою та пішли» (193 т.3).

З висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 09.04.2014 року №63 відносно ОСОБА_12 вбачається , що ОСОБА_12 під час проведення даної експертизи відносно скоєного повідомив, що «зустрічався з ОСОБА_37 , який в розмові сказав, що знає, як можна заробити грошей без наслідків, та розповів про діда з с. Сененкове Роменського району, який начеб-то має гроші та запропонував взяти участь у пограбуванні. Так як потрібні були гроші, погодився на дану пропозицію. 26 березня 2014 року у вечірній час прийшов ОСОБА_38 , взявши з собою необхідні речі, пішли до указаного господарства. Коли потрапили в середину будинку, виявилося, що дід спить. Під час пошуку грошей дід прокинувся, відразу ж зв`язали йому скотчем руки, закрили рота та почали вимагати гроші. Дід пручався, говорив, що грошей немає, тоді почали наносити йому удари по голові та тулубу. В подальшому в будинку знайшов під клейонкою на столі паспорт з банківською карткою «Ощадбанк» та гроші в сумі 140 грн. Після чого з викраденими речами залишили діда і господарство та пішли». (а.с.37 т.4).

З витягу з кримінального провадження №0000419 вбачається, що 28.03.2014 року в ЄРДР були внесені відомості про вчинення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . 26.03.2014 року вбивства ОСОБА_13 , а також розбійного нападу, поєднаного з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 з правовою кваліфікацією ст. 187 ч.4, п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України, 23.06.2014 року в ЄРДР були внесені відомості про таємне заволодіння ОСОБА_12 та ОСОБА_11 національної картки «Ощадбанк», належної ОСОБА_13 з правовою кваліфікацією ч.1 ст. 357 КК України і 24.06.2014 року про таємне викрадення ОСОБА_11 паспорта громадянина України, належного ОСОБА_13 , з правовою кваліфікацією ст. 357 ч.3 КК України (а.с.76,78 т.4).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 22.12.2014 року, проведеного за ухвалою Роменського міськрайонного суду від 18.12.2014 року, та з оглянутого у судовому засіданні 14.01.2015 року відеозапису вказаного слідчого експерименту щодо перевірки показів обвинуваченого ОСОБА_12 , наданих в судовому засіданні про те, що він 26.03.2014 року злочин вчинив сам, зв`язував руки потерпілому скотчем, при цьому присвічував ліхтариком, який тримав у зубах, а потерпілий був живий і чинив опір, вбачається, що ОСОБА_12 самостійно не зміг зв`язати руки скотчем статисту (а.с.94-103 т.4, журнал с/з а.с 119 т.4).

З роздруківки телефонних дзвінків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які були отримані за ухвалою Роменського міськрайонного суду від 18.05.2015 року про тимчасовий доступ до документів оператора мобільного (стільникового) зв`язку ПрАТ «Київстар» щодо зв`язку з мобільними телефонами з сім-картами ПрАТ «Київстар» 096-087-0327, НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , 098-614-8455 вбачається, що 26.03.2014 року о 16:49:31 (121 с.), о 17:06:20 (14 с.) та 27.03.2014 року о 06:47:38 (13 с.), о 06:57:58 (269 с.) і о 16:42:18 (19 с.) відбулися телефонні розмови між обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Указаними роздруківками підтверджується той факт, що обвинувачені перед вчиненням злочину і після його вчинення спілкувались по телефону, телефони в с. Сененкове Роменського району вони з собою не брали, що також вбачається з указаних роздруківок, оскільки у період часу з 26.03.2014 року з 17:20:03: по 27.03.2014 року по 00:38:16 на указані номери телефонів надходили дзвінки, але відповіді на них не було (а.с.233 т.4, а.с. 91 ,92).

Відповідно до висновку комплексної ситуаційної експертизи, яка проведена на підставі ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.12.2015 року за результатами слідчого експерименту від 22.12.2014 року, враховуючи розташування кистей трупа, з`єднаних рівномірно накладеними рівними (не склеєними) стрічками скотчу на місці події дані проведення слідчих експериментів, при знаходженні у свідомому стані потерпілого, як вказує ОСОБА_12 в процесі намотування скотчу малоймовірне скріплення рук однією особою . Під час проведення слідчого експерименту 22.12.2014 року ОСОБА_12 не зміг самостійно зв`язати руки статиста таким чином, як це було виявлено при огляді трупа (а.с.2-12 т.6).

Суд не приймає, як доказ протокол одночасного допиту обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_12 від 08.04.2014 року (а.с.44-45 т.2) і протокол одночасного допиту обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_22 (а.с.105-106 т.2), оскільки під час указаних допитів вони фактично давали показання, а відповідно до ч.4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних у справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повністю доведена і дії кожного з них слід кваліфікувати:

-ОСОБА_11 за п.п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України, так як він вчинив умисне вбивство, тобто умисне, протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 , вчинене з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб; за ч.4 ст. 187 КК України, так як він вчинив розбій, тобто умисні дії, що виразилися у нападі на потерпілого ОСОБА_13 , з метою заволодіння його майном, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому; за ч.3 ст. 357 КК України, так як він незаконно заволодів паспортом.

-ОСОБА_12 за п.п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України, так як він вчинив умисне вбивство, тобто умисне, протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 , вчинене з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб; за ч.4 ст. 187 КК України, так як він вчинив розбій, тобто умисні дії, що виразилися у нападі на потерпілого ОСОБА_13 , з метою заволодіння його майном, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому; за ч.1 ст. 357 КК України, так як він з корисливих мотивів викрав та пошкодив офіційний документ.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї провини, а також часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_12 в інкримінованих їм злочинах, суд розцінює , як обраний ними спосіб захисту та спробу уникнути відповідальності за вчинені злочини.

Позицію обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їх захисників з приводу того, що вони були затримані працівниками Роменського ВП 01.04.2014 року, а також, що під час досудового слідства ОСОБА_11 визнавав свою вину, а ОСОБА_12 оговорив ОСОБА_11 внаслідок застосування до них працівниками поліції фізичного та психологічного тиску, суд вважає не обґрунтованою, оскільки з приводу указаного факту прокуратурою Сумської області проводилась перевірка, в ході якої було встановлено, що під час досудового слідства фізичного та психологічного впливу на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ніхто з працівників поліції не здійснював і 30.10.2015 року кримінальне провадження № 0000145 від 04.07.2014 року за фактом застосування працівниками Роменського ВП до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 заходів фізичного та психічного насильства було закрите за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України (а.с.167-186 т.5).

Указаною постановою встановлено, що ОСОБА_11 був затриманий 02.04.2014 року о 09 год., а ОСОБА_12 02.04.2014 року о 09 год. 40 хв., що підтверджується журналом обліку доставлених , відвідувачів та запрошених до Роменського МВ, протоколами їх затримань.

Те, що вони були затримані 02.04.2016 року підтверджується також показами допитаної в судовому засіданні в якості свідка матері ОСОБА_12 . ОСОБА_29 , яка пояснила, що 01 квітня 2014 року ввечері вона бачила сина вдома. Вранці 2 квітня 2014 року до неї приходив ОСОБА_11 зі своєю дівчиною ОСОБА_30 , запитували, де ОСОБА_31 , на що вона відповіла, що вдома мабуть.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_39 , що 26.03.2014 року ввечері ОСОБА_11 був вдома, оскільки вона є його співмешканкою , тому зацікавлена в результаті даної справи, а також даний її висновок ґрунтується на тому, що він ніби - то завжди після роботи був вдома.

Суд також відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_10 , що факт затримання ОСОБА_11 саме 01.04.2014 року підтверджується показами свідка ОСОБА_39 , яка і в судовому засіданні, а також під час проведення перевірки прокуратурою Сумської області пояснила, що 01.04.2014 року ввечері якісь невідомі чоловіки забрали її чоловіка з дому, вона подумала, що то були злочинці, оскільки їй було відомо про те, що ОСОБА_11 винен був ОСОБА_12 гроші.

Позицію обвинуваченого ОСОБА_12 з приводу того, що 26.03.2014 року ОСОБА_11 з ним не було і, що злочини він вчиняв сам, суд відхиляє, оскільки ОСОБА_12 раніше біля будинку потерпілого ніколи не був, а саме ОСОБА_11 23.03.2014 року разом з ОСОБА_14 з метою розбійного нападу ходили до будинку потерпілого ОСОБА_13 . Через декілька днів ОСОБА_11 розповів ОСОБА_12 про це і тому його пояснення, що будинок ОСОБА_13 він знайшов зі слів ОСОБА_11 , суд вважає недостовірними. Та обставина, що вищевказані злочини були вчинені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за попередньою змовою підтверджується роздруківкою телефонних дзвінків, з яких вбачається, що останні спілкувались між собою напередодні вчинення злочинів і рано вранці на наступний день та висновком комплексної ситуаційної експертизи, з якої вбачається, що ОСОБА_12 не міг самостійно зв`язати руки потерпілого скетчем, а також тим, що обидва після скоєння злочинів спалювали одяг.

Суд відхиляє також доводи обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника, які просили перекваліфікувати його дії на ч.2 ст. 121 КК України, мотивуючи тим, що ОСОБА_12 не хотів вбивати потерпілого і, що не мав умислу на пограбування, а хотів лише вчинити крадіжку, оскільки під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_12 пояснював, що всі тілесні ушкодження потерпілого, які указані у висновку судово-медичної експертизи, заподіяв він, що потерпілий помер від його дій. Не заслуговують на увагу також його покази що, коли він залишав місце скоєння злочину, то дід був живий, оскільки допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_32 пояснив, що смерть потерпілого настала або в момент, або зразу ж після нанесення йому тілесних ушкоджень.

Та обставина, що умисел обвинувачених був направлений на вчинення розбійного нападу та вбивства потерпілого свідчить те, що йдучи до місця скоєння злочинів, вони брали з собою монтировку, шапку, маску, перчатки, скотч, а також та обстановка, яка була виявлена під час огляду місця події, а саме те, що кров потерпілого була виявлена на різних предметах, одягу, постільній білизні, на різній відстані, що підтверджує той факт, що обвинувачені наносили велику кількість ударів в різні частини тіла з силою та в життєво важливі органи потерпілого. Крім того, перед нанесенням йому ударів обвинувачені зв`язали ОСОБА_13 , чим позбавили його можливості чинити опір.

Суд приймає до уваги та кладе в основу вироку покази, які надавали обвинувачені під час слідчих експериментів в присутності захисників та понятих ОСОБА_40 і ОСОБА_26 , які в судовому засіданні підтвердили, що в їх присутності обвинувачені не заперечували, що вимагали у потерпілого гроші, били його, а також заподіяли йому смерть, а також пояснення, які вони надавали під час проведення судово-психіатричної експертизи.

Позицію захисника ОСОБА_10 , який просив виправдати обвинуваченого ОСОБА_11 , мотивуючи тим, що його вина не доведена, суд вважає не обґрунтованою, оскільки вона спростовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а тому і не приймає її.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, які відносяться до категорії особливо тяжких та невеликої тяжкості, характеристику осіб винних та обставини, передбачені ст.ст. 66, 67 КК України.

ОСОБА_11 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав, раніше був судимий, судимість погашена, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину, на момент вчинення злочинів ніде не працював, був ініціатором вчинення злочинів..

ОСОБА_12 вину у вчиненні злочинів визнав частково, раніше судимий, злочини скоїв, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, за місцем проживання характеризується посередньо, на момент вчинення злочинів також ніде не працював.

Як обставини, що обтяжують покарання обвинувачених, суд враховує рецидив злочину та вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Пом`якшуючих обставин не встановлено.

З урахуванням указаних обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей, по яких вони засуджуються.

Таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, суд вважає за необхідне врахувати положення ст. 72 ч.5 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення) відповідно до яких зарахувати ОСОБА_12 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З ухвали слідчого судді від 04 квітня 2014 року вбачається, що ОСОБА_12 був затриманий 02.04.2014 року в порядку ст. 208 КПК України, у зв`язку з чим підлягає зарахуванню у строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення та перебування під вартою, а саме з 02.04.2014 року до моменту постановлення вироку, тобто до 08.06.2016 року включно.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу необхідно залишити у виді тримання під вартою, але не більше ніж на 60 днів.
Суд також вважає за необхідне врахувати положення ст. 72 ч.5 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення) відповідно до яких зарахувати ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З ухвали слідчого судді від 04 квітня 2014 року вбачається, що ОСОБА_11 був затриманий 02.04.2014 року в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 січня 2016 ОСОБА_11 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт і він був звільнений з-під варти в залі суду, у зв`язку з чим підлягає зарахуванню у строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення та перебування під вартою, а саме з 02.04.2014 року до 21 січня 2016 року включно.

Строк дії ухвали про обрання ОСОБА_11 міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю закінчився 22 травня 2016 року

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_11 необхідно обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з врахуванням положень ст. 197 КПК України, не більше 60 днів, взявши його під варту в залі суду, оскільки за злочини, за які він засуджується , передбачається досить сувора міра покарання, а тому є ризик, що він може ухилитись від відбування покарання, що буде суперечити основному принципу відправлення правосуддя незворотність покарання.

Речові докази:
- шість шматків шпалер з житлової кімнати №4 будинку ОСОБА_13 , зразки крові ОСОБА_12 , зразки крові ОСОБА_11 , зразки крові ОСОБА_13 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_13 , липку стрічка в рулоні, шість фрагментів липкої стрічки типу «Скотч» , простирадло (підодіяльник), окуляри, пластикову картку, диск з написом « ОСОБА_34 », шапку-маску, натільну сорочку, монтировку та куртку бежевого кольору, фрагмент паперу білого кольору, сорочку, фуфайку, штани (з трупу ОСОБА_13 ), фрагменти скотча з обох рук ОСОБА_13 , пожежозалишки з плити пічного опалення - два пакети, пожежозалишки з огороду, дактилокарту ОСОБА_13 , упаковану до пакету речових доказів №0952280 та фрагмент газети, упакований до пакету речових доказів №0227906, що знаходяться в камері речових доказів Роменського ВП (м.Ромни) ГУНП України в Сумській області, необхідно знищити;

- мобільний телефон марки Нокіа 2710 С-2, вилучений у ОСОБА_11 , мобільний телефон марки Нокіа 3120, вилучений у ОСОБА_12 , грошову купюру номіналом 2 грн. ПЕ 5111421, упаковану до пакету речових доказів №0952281, що зберігається в сейфі №1136116 в кабінеті №15 Роменського ВП необхідно передати в дохід держави;

- мобільний телефон марки Нокіа 1110 в корпусі блакитно - білого кольору з сім-картою «Київстар», що належав потерпілому ОСОБА_13 і знаходиться в камері речових доказів Роменського ВП (м.Ромни) ГУНП України в Сумській області, необхідно передати потерпілому ОСОБА_8 .

У кримінальному провадженні були проведені судові молекулярно-генетичні експертизи: від 21.05.2014 року №20-283 - 2365,44 грн. (а.с.52 т.2) ; від 04.06.2014 року №20-293 1182,72 грн. (а.с.70 т.2); від 22.04.2014 року №20-281 - 1182,72 грн. (а.с.128 т.2); від 19.05.2014 року № 20-282 1774,08 грн. (а.с.139 т.2); від 22.05.2014 року №20-297 2365,44 грн. (а.с.152 т.2); від 21.05.2014 року №2-288 2217,60 грн. (а.с.176 т.2); від 05.06.2014 року №20-286 1921,92 (а.с.194 т.2); від 04.06.2014 року №20-294 2365,44 грн. (а.с.211 т.2) від 21.05.2014 року №20-289 2217,60 грн. (а.с.225 т.2); від 02.06.2014 року №20-290 3696,00 грн. (а.с.240 т.2); від 20.05.2014 року №20-295 1774,08 грн. (а.с.2 т.3); від 10.06.2014 року № 20-287 2069, 76 грн. (а.с.48 т.3); від 24.04.2014 року №20-296 2956,80 (а.с.83 т.3); від 24.06.2014 року №20-291 - 2217,60 грн. (а.с.109 т.3); від 24.06.2014 року №20-292 2217,60 грн. (а.с.128 т.3); від 17.06.2014 року №20-285 1774,08 грн. (а.с.144 т.3); трасологічні експертизи: від 07.04.2016 року №77 430 грн. (а.с.16 т.3); від 10.04.2014 року № 79 245,7 грн. (а.с.28 т.3); від 12.04.2014 року №78 491,92 грн. (а.с.60 т.3); судова експертиза волокнистих матеріалів і виробів від 25.04.2016 року № 456 983,84 грн. (а.с.71 т.3), тому з обвинувачених необхідно стягнути на користь держави витрати за їх проведення в сумі 36450, 34 грн., по 18225,17 грн. з кожного.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374, 391 КПК України,
С У Д

У Х В А Л И В :
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених п.6, п.12 ч.2 ст.115, ч. 4 ст.187, ч.3 ст.357 КК Україниі призначити йому покарання :

- за п.п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України - 14 (чотирнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

- за ч.4 ст. 187 КК України - 11 (одинадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

- за ч.3 ст. 357 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

ОСОБА_11 обрати міру запобіжного заходу тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 днів. Взяти ОСОБА_11 під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 відраховувати з 08 червня 2016 року.

На підставі ст.. 72 ч.5 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення) у строк покарання зарахувати ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення з 02 квітня 2014 року по 21 січня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_41 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених п.6, п.12 ч.2 ст.115, ч. 4 ст.187, ч.1 ст.357 КК Україниі призначити йому покарання :

- за п.п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України - 14 (чотирнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.;

- за ч.4 ст. 187 КК України - 11 (одинадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

- за ч.1 ст. 357 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна..

Міру запобіжного заходу ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою, але не більше ніж на 60 днів.
Строк відбуття покарання ОСОБА_12 відраховувати з 02 квітня 2014 року.

На підставі ст.. 72 ч.5 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення) у строк покарання зарахувати ОСОБА_12 строк попереднього ув`язнення з 02 квітня 2014 року по 08 червня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: - - шість шматків шпалер з житлової кімнати №4 будинку ОСОБА_13 , зразки крові ОСОБА_12 , зразки крові ОСОБА_11 , зразки крові ОСОБА_13 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_13 , липку стрічка в рулоні, шість фрагментів липкої стрічки типу «Скотч» , простирадло (підодіяльник), окуляри, пластикову картку, диск з написом « ОСОБА_34 », шапку-маску, натільну сорочку, монтировку та куртку бежевого кольору, фрагмент паперу білого кольору, сорочку, фуфайку, штани (з трупу ОСОБА_13 ), фрагменти скотча з обох рук ОСОБА_13 , пожежозалишки з плити пічного опалення - два пакети, пожежозалишки з огороду, дактилокарту ОСОБА_13 , упаковану до пакету речових доказів №0952280 та фрагмент газети, упакований до пакету речових доказів №0227906, що знаходяться в камері речових доказів Роменського ВП (м.Ромни) ГУНП України в Сумській області - знищити;

- мобільний телефон марки Нокіа 2710 С-2, вилучений у ОСОБА_11 , мобільний телефон марки Нокіа 3120, вилучений у ОСОБА_12 , грошову купюру номіналом 2 грн. ПЕ 5111421, упаковану до пакету речових доказів №0952281, що зберігається в сейфі №1136116 в кабінеті №15 Роменського ВП передати в дохід держави;

- мобільний телефон марки Нокіа 1110 в корпусі блакитно - білого кольору з сім-картою «Київстар», що належав потерпілому ОСОБА_13 і знаходиться в камері речових доказів Роменського ВП (м.Ромни) ГУНП України в Сумській області - передати потерпілому ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь держави витрати за проведення експертиз: судових молекулярно-генетичних, трасологічних та судової експертизи волокнистих матеріалів і виробів по 18225,17 грн. (вісімнадцять тисяч двісті двадцять п`ять грн. сімнадцять копійок) з кожного.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

ПРИСЯЖНІ -підписи - СУДДЯ - підпис-
КОПІЯ ВІРНА

ГОЛОВУЮЧА СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1