Справа № 191/1973/14-к
Провадження № 1-кп/191/71/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6

представника органу опіки та піклування ОСОБА_7

інспектора ювенальної превенції Синельниківського ВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, учня «Синельниківського ПЛ № 38», не працюючого, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 19.06.2013 року Синельниківським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 104, 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, українця, на час вчинення злочину студент Синельниківського професійного ліцею № 38, на даний час працює ВЧДЄ 3 на ст.. Нижньодніпровськ-Вузол газозварювальник, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 повторно 04.03.2014 року приблизно о 19 год. 10 хвилин за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_10 , засудженого вироком суду від 21.01.2016 року, та ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, на перехресті вулиць 40 років Жовтня та Петровського м. Синельникове Дніпропетровської області, біля аптеки ФОП « ОСОБА_11 », шляхом вільного доступу, таємно, умисно, на власну користь, незаконно заволоділи транспортним засобом, мопедом марки «Spaгk», зеленого кольору, рама № НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_12 , та зникли з місця скоєння злочину і розпорядилися викраденим за власним розсудом, чим спричинили потерпілому матеріальні збитки на суму 2700 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав, в присутності законного представника ОСОБА_6 пояснив, що приблизно два роки потому разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пішли гуляти в центр м. Синельникове, де біля аптеки побачили мопед. ОСОБА_9 запропонував його викрасти, але він з ОСОБА_10 відмовилися. Тоді ОСОБА_9 сів на мопед, при цьому він його не підштовхував. ОСОБА_9 сказав, що покатається та поверне мопед.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що в 2014 році, точної дати не пам`ятає, приблизно о 20.00 годині, знаходився з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 по вул. Петровського біля аптеки, де побачивши мопед, втрьох вирішили викрасти його, при цьому наперед між собою обговорили хто що буде робити. ОСОБА_10 стояв поруч, він завів мопед та сів на нього, а ОСОБА_5 поміг штовхнути, котили мопед приблизно 30 метрів. Потім він поїхав на мопеді до себе додому, де перекрасив його та продав ОСОБА_13 , частину грошей дав ОСОБА_10 . Потерпілому шкоду він повністю відшкодував. Запропонував вчинити цей злочин, оскільки йому потрібен був мопед. Підстав обмовляти обвинуваченого ОСОБА_5 він не має, між ними неприязних відносин також не має.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі за станом здоров`я, претензій матеріального та морального характеру не має, оскільки збиток йому відшкодовано ОСОБА_9 , питання щодо міри покарання залишив на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що років три потому його син ОСОБА_15 по телефону повідомив, що невідомий хлопець привезе мопед для продажу за 700 грн. До нього на роботу невідомий йому хлопець привозив мопед на продаж та повідомив, що він не крадений. Потім хлопець поїхав до нього додому, де знаходилася його дружина, і вона дала йому за мопед 700 грн. Також хлопці брали у його дружини каністру для бензину.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що раніше по даній справі мав статус обвинуваченого та був засуджений за викрадення цього мопеду з обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які запропонували йому погуляти та поблизу прокуратури, біля аптеки та музичної школи, вони побачили мопед «Spark» зеленого кольору. Хто запропонував викрасти мопед, він не пам`ятає. Вони втрьох відкотили мопед, а потім він пішов по іншій вулиці. В той день втрьох вживали спиртні напої. ОСОБА_9 мопед продав ОСОБА_16 , що відомо йому зі слів ОСОБА_9 . Потім від продажу мопеду ОСОБА_9 дав йому кошти в сумі приблизно 350 450 грн.

Представник органу опіки та піклування Синельниківської міської ради ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_5 перебуває на обліку з 2013 року з приводу його засудження до іспитового строку як такий, що опинився в скрутному становищі. До відділу з`являвся, пояснював, що більше злочинів вчиняти не буде. На той час навчався в Синельниківському професійному ліцеї на першому курсі, жодних скарг на його поведінку не надходило, ліцей відвідував без пропусків. З місця проживання та навчання характеризувався позитивно. Проживав з бабусею та тіткою, які займалися його вихованням. Умови його проживання були добрі. Мати постійно перебуває на заробітках, а батько проживає з іншою родиною. Ні мати, ні батько участі у вихованні ОСОБА_5 не приймали. Зі слів бабусі та тітки ОСОБА_5 вихованню піддавався. Чому він так вчинив, не відомо.

Інспектор ювенальної превенції Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 пояснила, що з 2013 року ОСОБА_5 перебуває на обліку. Кожного місяця з`являвся на відмітку. Неодноразово з ним проводилась профілактично-виховна робота. З його бабусею та тіткою також неодноразово проводились бесіди з приводу його виховання. Ніяких претензій та скарг на його поведінку не надходило. Характеризувався позитивно.

Вина обвинувачених у вчиненні ними вищевказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 , свідків, наданими ними в судовому засіданні, та письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якого гр. ОСОБА_12 просить прийняти міри до невідомої особи, яка 04.03.2014 року близько 19 години 30 хвилин, знаходячись біля аптеки ПП «Малий», що розташована по вул.. Петровського м. Синельникове, шляхом вільного доступу, незаконно заволоділа мопедом з об`ємом двигуна 49, 5 см. куб. зеленого кольору, який належить йому, чим заподіяла матеріального збитку (т. 2 а. с. 7);

протоколом огляду місця події від 04.03.2014 року, а саме, ділянки вулиці, яка розташована на перехресті вулиць Петровського та 40 років Жовтня м. Синельникове, біля аптеки ПП «Малий», де будь-яких слідів та предметів не було виявлено (т. 2 а. с. 11 12);

довідкою про вартість мопеду «Spark», що становить 2700 грн. (т. 2 а. с. 13);

тимчасовим реєстраційним талоном № 701464 на транспортний засіб мопед марки «Spark» з об`ємом двигуна 49, 9 куб. см зеленого кольору (т. 2 а. с. 14);

протоколом огляду місця події, в ході якого встановлено, що мопед марки «Spark» об`ємом 49, 9 куб. см на металевих виробах має окрас чорного кольору, під яким розташовано зелений колір (т. 2 а. с. 19);

зберігальною розпискою, згідно якої потерпілий ОСОБА_12 отримав належний йому мопед марки «Spark» чорного кольору (заводський колір зелений), який був у нього викрадений 04.03.2014 року на вул.. Петровського в м. Синельникове (т. 2 а. с. 20).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює зазначені докази як належні, допустимі, достовірні та взаємопов`язані.

До невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини суд відноситься критично та розцінює як один із способів захисту від пред`явленого йому обвинувачення та його бажання уникнути відповідальності. Доводи сторони захисту щодо непричетності обвинуваченого ОСОБА_5 до вчинення злочину є безпідставними та такими, що не знайшли свого повного підтвердження в ході судового слідства, а також спростовуються дослідженими судом доказами, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_5 умислу на вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлена винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб; обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який згідно ст.. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, особи винних, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_5 раніше судимий за умисний тяжкий злочин, а саме, таємне викрадення чужого майна, судимість не знята та непогашена в установленому законом порядку, вчинив даний злочин в період іспитового строку, що дає суду підстави вважати, що обвинувачений на шлях виправлення не стає та належних висновків для себе не робить, за місцем навчання характеризувався задовільно, піддається впливу осіб з асоціальною поведінкою, в лютому 2013 року з учнями викрали вогнегасники з приміщення ЗОШ № 2, внаслідок чого його мати відшкодувала завданий збиток, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з 13.05.2013 року перебуває на обліку служби кримінальної міліції у справах дітей Синельниківського МВ, з листа від 30.04.2014 року також вбачається, що з 06.06.2013 року перебуває на обліку в службі у справах дітей Синельниківської міської ради як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, та як такий, що схильний до вчинення правопорушень, в ході проведення з ним профілактичних бесід на контакт йшов неохоче, спілкується з особами, які схильні до асоціальної поведінки, вину не визнав та в скоєному не розкаявся, вчинив злочин в неповнолітньому віці.

Обвинувачений ОСОБА_9 раніше в силу ст.. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю та щиро розкаявся в скоєному, оскільки повністю відшкодував матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_12 .

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставин згідно положень ст. 66 КК України суд відносить вчинення злочину неповнолітнім.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_9 обставин згідно положень ст. 66 КК України суд відносить щире каяття.

Обтяжуючих покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_9 обставин згідно положень ст.67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 неможливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України без конфіскації майна, із застосуванням ст. 71 КК України. Крім того, враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України без конфіскації майна, із застосуванням ст. 75, п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Враховуючи відсутність в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_12 та надання ним заяви про відсутність претензій до обвинувачених, суд вважає необхідним його цивільний позов залишити без розгляду.

Крім того, в підтвердження даної позиції Європейський суд з прав людини, практика якого у відповідності до ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі „Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі „Бакланов проти Росії" (рішення від 9.06.2005 року), так і в справі „Фрізен проти Росії" (рішення від 24.03.2005 року) суд зазначив, що „досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». А, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Синельниківського міськрайонного суду від 19.06.2013 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 5 (п`яти) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі без конфіскації майна з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України суд покладає на засудженого ОСОБА_9 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, тобто з 24.10.2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 24.10.2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч. 5 ст. 72 КК України.

Речові докази, що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_12 (т. 2 а. с. 20), залишити в його володінні; що знаходяться в камері схову речових доказів Синельниківського ВП згідно квитанцій № 001073 (т. 2 а. с. 16), а саме, гроші в сумі 200 грн. повернути ОСОБА_10 , запальничку та пачку цигарок знищити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 залишити без розгляду.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_9 не обирався.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 діб з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк та в тому ж порядку з моменту вручення йому копії даного вироку.

Суддя: ОСОБА_1