АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/557/16-к Номер провадження 11-сс/786/202/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5
слідчого ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
представника ТОВ
«Логістік енерджі транс» ОСОБА_8
представника власника майна -
адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , поданої в інтересах власника майна ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області від 23 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою накладено арешт на автомобіль «Renault premium» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом-цистерною "Fruehauf", д.н.з. НОМЕР_2 наповненою рідиною у виді паливно-мастильних матеріалів в кількості 27000 л.

Визначено місце зберігання вказаного автомобіля з напівпричепом-цистерною та паливно-мастильними матеріалами Гарнізонний збірний пункт затриманих машин ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приймаючи таке рішення слідчий суддя зазначив, що автомобіль "Renault Premium", д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом-цистерною "Fruehauf", д.н.з. НОМЕР_2 з рідиною в кількості 27000 л, що міститься у напівпричепі підлягають арешту з метою запобігання можливості приховання або зміни слідів злочину та забезпечення проведення ряду слідчих дій, зокрема пред`явлення цього автомобіля з напівпричепом - цистерною для впізнання та проведення з ними відповідних судових експертиз, оскільки автомобіль і напівпричіп-цистерна є знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі його сліди, а рідина, що міститься у напівпричепі-цистерні є предметом злочину.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 в інтересах власника майна ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно та повернути автомобіль "Renault Premium", д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом-цистерною "Fruehauf", д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 . Свої вимоги апелянт обґрунтував тим, що факт вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, крім оперативної інформації, документально не підтверджено, а всі твердження слідства та прокурора ґрунтуються лише на припущеннях.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: власника майна та його представника, представника ТОВ «Логістік енерджі транс», які просили повернути автомобіль із напівпричепом-цистерною ОСОБА_10 , оскільки власник майна і товариство не використовуючи дані транспортні засоби несуть матеріальні збитки; слідчого, який посилаючись на законність ухвали слідчого судді стверджував, що арешт автомобіля "Renault Premium" із напівпричепом-цистерною "Fruehauf", які визнані речовими доказами необхідний для збереження цих речових доказів та проведення слідчих дій з ними, зокрема пред`явлення транспортних засобів для впізнання військовими особами, які за показаннями водія вказаного автомобіля ОСОБА_11 завантажували на території військової частини рідину в кількості 27 000 л. у цистерну. На даний час проведення даної слідчої дії не можливо, через проведення заходів по встановленню вказаних осіб; прокурора, який просив накласти арешт на рідину схожу на паливно-мастильні матеріали, яка знаходиться в цистерні при цьому не заперечував необхідності проведення пред`явлення автомобіля "Renault Premium" із напівпричепом-цистерною "Fruehauf" для впізнання військовими особами. Одночасно слідчий пояснив, що від моменту внесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину по даному кримінальному провадженню пройшло лише 20 днів, вивчивши матеріали додані до клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, СВ Диканським ВП МВ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000124 від 20 травня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України (а.м.1,11-13).

В ході досудового розслідування встановлено, що 19 травня 2016 року невстановлені службові особи учбово-тренувального комплексу військової частини НОМЕР_3 , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , зловживаючи своїм службовим становищем незаконно заволоділи 27000 л рідини паливно-мастильних матеріалів та реалізували ПП «Декорт-Хайрінг» та перевозили її до смт. Решетилівка Полтавської області автомобілем "Renault Premium", д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом-цистерною "Fruehauf", д.н.з. НОМЕР_2 (а.м. 11-13).

Власником автомобіля "Renault Premium", д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом-цистерною "Fruehauf", д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_10 , що підтверджується обліковими картками приватного ТЗ виданими регіональним сервісним центром в Полтавській області (ТСЦ № 5341).

ОСОБА_10 є засновником ТОВ "Логістік енерджі транс" (а.м. 10, 50). Директором ТОВ "Логістік енерджі транс" з 23.03.2015 призначено ОСОБА_8 , що підтверджується протоколом загальних зборів учасників від 20.03.2015 і випискою з Єдиного державного реєстру юридичної особи та фізичних осіб-підприємців (а.м.27, 32, 55).

Згідно договору оренди від 12.05.2015, додаткового договору № 1 від 12.01.2016 ОСОБА_10 передав у платне користування ТОВ "Логістік енерджі транс" автомобіль "Renault Premium" вантажний сідловий тягач -Е VF622GVA000147100, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору та транспортний засіб Fruehauf, модель TF 34, тип ТЗ Н/ПРИЧІП-ЦИСТЕРНА-Е шасі(кузов, рама) НОМЕР_4 , 1994 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , сірого кольору (а.м. 26, 51-52). На підставі вказаних договорів ТОВ "Логістік енерджі транс" були видані для участі у міжнародному русі тимчасово свідоцтва про реєстрацію на зазначені вище транспортні засоби.

Проведеними слідчими діями встановлено, що 17 травня 2016 року водій ТОВ "Логістік енерджі транс" ОСОБА_11 отримав вказівку від власника цього ж товариства ОСОБА_10 про перевезення автомобілем "Renault Premium", д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом-цистерною "Fruehauf", д.н.з. НОМЕР_2 пічного палива з м. Охтирка Сумської області. 18 травня 2016 року на території військової частини НОМЕР_3 у АДРЕСА_1 особи у військовій формі закачали із металевих 200 літрових бочок до цистерни 27000 л рідини, схожої на паливно-мастильні матеріали. 19 травня 2016 року, отримавши від особи на ім`я ОСОБА_12 документи на перевезення вантажу до смт. Решетилівка Полтавської області, неподалік смт. Диканька був зупинений працівниками поліції, які провели огляд та вилучення транспортних засобів (а.м.9,7-8).

20 травня 2016 року старший слідчий СВ Диканського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором ОСОБА_7 , звернувся з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на автомобіль "Renault Premium", д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом-цистерною "Fruehauf", д.н.з. НОМЕР_2 , які були вилучені у водія ОСОБА_11 разом з рідиною в кількості 27000 л, що містилася у напівпричепі (а.м.15).

23 травня 2016 року ухвалою слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області клопотання слідчого було задоволено.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ст. ст. 131, 132,167, 170, 173, 175 КПК України та вказав, що про наявність законних правових підстав для арешту вказаного у клопотанні майна.

З таким висновком колегія суддів погоджується.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Також, як випливає з положень частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи за наявності достатніх підстав вважати,що воно відповідає критеріям,зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема на рухоме майно, щодо якого ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Колегія суддів вважає, що матеріали судового провадження свідчать про те, що вилучене рухоме майно: автомобіль "Renault Premium", д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом-цистерною "Fruehauf", д.н.з. НОМЕР_2 , відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а саме: є знаряддями вчинення злочину, зберегли на собі його сліди, рідина 27000 л, яка має ознаки паливно-мастильних матеріалів і міститься у цистерні є предметом злочинного посягання, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги, що вилучені транспортні засоби із рідиною 27000 л, яка має ознаки паливно-мастильних матеріалів, є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні та відповідають критеріям статті 98 КПК України і те, що за матеріалами судового провадження слідчим надано достатні дані на підставі яких можливо дійти висновку, що рідина 27000 л, яка має ознаки паливно-мастильних матеріалів набута внаслідок вчинення злочину, а транспортні засоби є знаряддями вчинення злочину з метою запобігання зникнення, втрати, пошкодження цього майна, необхідністю проведення з ними ряду слідчих дій (зокрема пред`явлення для впізнання транспортних засобів військовим особам, які завантажували на території військової частини рідину у кількості 27000 л, що має ознаки паливно-мастильних матеріалів, проведення судових експертиз, тощо ) та можливому їх незаконному відчуженню, до вирішення провадження по суті, на них правильно з урахуванням ч. 1 ст. 170, п. 1 ч. 2 ст. 170 та ч. 3 ст. 170 КПК України слідчим суддею накладено арешт.

Положеннями ст. 229 КПК України можливість проведення впізнання речі за її фотознімками чи відеозаписом не передбачена як на це посилається апелянт.

При цьому, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення злочину є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі чого посилання апелянта на те, що відсутні підстави для арешту вилучених транспортних засобів є безпідставним, оскільки органом досудового розслідування надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України і виходячи з приписів ч. 1 ст. 170, п. 1 ч. 2 ст. 170 та ч. 3 ст. 170 КПК України є правомірним накладення такого виду обтяження як арешт.

Крім цього, колегія суддів враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Отже, висновки слідчого судді щодо наявності достатніх правових підстав для арешту майна відповідають як матеріалам доданих до клопотання так і вимогам КПК України.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , поданої в інтересах власника майна ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Диканського районного суду Полтавської області від 23 травня 2016 року, якою накладено арешт на автомобіль «Renault premium» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом-цистерною "Fruehauf", д.н.з. НОМЕР_2 наповненою рідиною у виді паливно-мастильних матеріалів в кількості 27 000 л. - без зміни.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .