11-кп/775/400/2014(м)
263/238/13-к

Головуючий в1-й інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у м.Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 06 вересня 2013 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Маріуполя Донецької області, громадянку України, не судиму, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України та призначено покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 170000 грн.

Вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_8 засуджено за те, що незаконно, в порушення Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», у невстановлений період часу, перебуваючи в залі гральних автоматів по АДРЕСА_2 , згідно з розробленим невстановленою особою планом злочинної діяльності, виконувала доручені їй функції оператора гральних автоматів за грошову винагороду, гарантувала виплату грошових коштів у разі виграшу або у вигляді розписки про отримання грошових коштів, забезпечуючи своїми діями умови для грального бізнесу та проведення азартних ігор на гральних автоматах.

Так, 17 жовтня 2012 року, в період часу з 17 години до 18 години 40 хвилин, перебуваючи в приміщенні залу гральних автоматів по АДРЕСА_2 , виконуючи функції оператора гральних автоматів, надала ОСОБА_9 і ОСОБА_10 вільний вибір гральних автоматів, гарантувала видачу виграшу в вигляді грошових коштів готівкою або за допомогою розписки про отримання грошових коштів, прийняла від них грошові кошти в готівковій формі і розміняла для здійснення гри, що і було умовою участі в грі на розташованих у вказаному залі гральних автоматах, тим самим надала можливість ОСОБА_9 і ОСОБА_10 здійснити гру на гральних автоматах, тобто виконала дії, спрямовані на надання гравцям доступу до азартної гри на гральних автоматах.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати, постановити новий, яким ОСОБА_8 виправдати. В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що судом першої інстанції було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими в ході судового розгляду та не відповідають фактичним обставинам провадження, суд неповно дослідив докази та надав їм неправильної оцінки, в зв`язку з чим прийшов до хибного висновку про доведеність обвинувачення ОСОБА_8 .. Вказує, що у провадженні відсутні будь-які достатні докази на підтвердження того, що саме остання організувала гральний бізнес, надала доступ до гри на гральних автоматах та отримувала будь-який дохід з цього, сам організатор цього бізнесу невстановлений, а тому вона не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, сама вона виконувала функції прибиральниці та до зазначеної діяльності не мала жодного відношення, так як отримувала тільки фіксовану зарплатню. Зазначає, що суд поклав в основу вироку недостовірні, недопустимі та такі, що здобуті з порушення процесуальної процедури, докази, які спростовують як саме обвинувачення, так й саму подію інкримінованого ОСОБА_8 правопорушення.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних у вироку обставинах, за яке її засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами, які судом всебічно й повно досліджені та правильно оцінені.

Цей висновок, зокрема підтверджується, показаннями свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , з яких вбачається, що вони, попередньо зателефонував, зайшли у зал гральних автоматів в районі ЦУМа в центрі м.Маріуполя, де двері їм відчинила ОСОБА_8 , яка запропонувала обрати автомат, роз`яснила умови гри, розміняла гроші, необхідні для гри, та вони почали грати, а через деякий час туди прийшли працівники міліції, які допитали їх.

Показаннями свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , з яких вбачається, що вони були запрошені працівниками міліції в якості понятих при складанні протоколу при огляді приміщення, в якому знаходилися 23 гральних автоматів, які були в робочому стані, на них приклеєні номери, були чутні різні звуки музики, також у підсобці знаходився сейф, у середині якого знаходилися ключі з номерами, гроші різних купюр.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , з яких вбачається, що він, будучи підприємцем орендував приміщення по АДРЕСА_2 , куди завіз 23 гральні автомати, які придбав на розбирання по деталям для продажу, але до нього звернувся незнайомий йому чоловік з проханням здати йому дане приміщення в суборенду, на що він погодився.

Ці свідчення суд об`єктивно визнав достовірними, оскільки вони є послідовними, логічними та об`єктивно узгоджуються між собою. Крім того, ці свідки не мають ніякої зацікавленості обмовити обвинувачену. Тому доводи апеляційної скарги захисника у цій частині є необґрунтованими.

Крім того, винуватість ОСОБА_8 підтверджується іншими матеріалами провадження, а саме:

Протоколами огляду місця події від 17 жовтня 2012 року, огляду гральних автоматів у кількості 23 штук від 14 листопада 2012 року, огляду грошових коштів у загальній сумі 1600 грн. та 2800 грн. від 15 листопада 2012 року, з яких вбачаються встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_8 надання гравцям доступу до азартної гри на гральних автоматах.

В судовому засіданні були ретельно перевірені показання обвинуваченої про те, що вона не працювала адміністратором грального закладу у приміщенні по АДРЕСА_2 та грошові кошти нікому не розмінювала, та обґрунтовано визнані безпідставними і недостовірними, зумовленими позицією захисту та бажанням уникнути кримінальної відповідальності, із зазначенням мотивів їх неприйняття. Тому доводи апеляційної скарги захисника у цій частині також не є слушними.

Суд обґрунтовано зазначив, що ці доводи спростовуються перш за все показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та іншими доказами, наявними у матеріалах провадження.

Зазначені докази доводять той факт, що ОСОБА_8 одночасно виконувала функції оператора, касира, тобто поєднувала всі повноваження та виконувала всі функції, пов`язані з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до грального бізнесу, тим більш завідомо для неї в умовах прихованості та конспірації, тобто виконувала об`єктивну сторону інкримінованого їй злочину, а тому її слід вважати співвиконавцем цього злочину, вона підлягає відповідальності разом з безпосереднім організатором незаконного грального бізнесу закону, що цілком відповідає вимогам Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» № 1334-VI (набув чинності 25 червня 2009 року, із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 22 грудня 2010 року № 2852-VI, від 19 травня 2011 року № 3383-VI, від 5 липня 2012 року № 5083-VI, від 4 липня 2013 року № 406-VII), яким запроваджено повне обмеження та заборону щодо здійснення грального бізнесу в Україні (відсутність ліцензування та сертифікації даної діяльності, тощо).

За встановленими судом фактичними обставинами провадження, виходячи із сукупності зазначених та інших досліджених у судовому засіданні доказів, які отримали відповідну правову оцінку у вироку, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав винуватою обвинувачену ОСОБА_8 , та правильно кваліфікував дії останньої за ч.1 ст.203-2 КК України, тому доводи апеляційної скарги про те, що остання не є суб`єктом цього правопорушення, є необгрунтованими.

З матеріалів провадження та вироку видно, що судом першої інстанції були досліджені всі надані сторонами докази в повному обсязі і дана їм належна оцінка у вироку, судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для провадження, докази, на яких побудовані висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину є належними, допустимими, достатніми та достовірними, не містять протиріч.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на порушення процесуальної процедури допиту судом свідків є безпідставними, так як спростовуються матеріалами провадження та носієм технічного запису процесу. А тому доводи в апеляційній скарзі щодо однобічності, неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, відповідає вимогам ст.370 КПК України.

Покарання ОСОБА_8 призначене з додержанням вимог ст.ст.50,65 КК України.

Порушень судом вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування вироку у даній справі не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 404,405,407,418 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 06 вересня 2013 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду Донецької області може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області