АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1261/16 Справа № 179/1321/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі
головуючого: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Перещепино Новомосковського району, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий,
засуджений за ч.2 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуванння покарання з іспитовим строком один рік.
Відповідно до п.п.2,3,4 ст.76 КК України на нього покладені обов`язки:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання;
періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , який приймає участь в режимі відеоконференції.
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації скоєного, вважає вирок суду незаконним в зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню. Судом у вступній частині вироку неправильно зазначені відомості про особу обвинуваченого, а саме те що ОСОБА_7 в силу ст.89 КК України раніше не судимий. Проте, вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. Згідно ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим, призначеним за попереднім вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року та остаточно призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком два роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ст.76 КК України. В іншій частині вирок залишити без змін.
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений зате, що 10 січня 2014 року приблизно о 16 годині 30 хвилин в с. Личкове Магдалинівського району, Дніпропетровської області, маючи умисел на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з господарського приміщення погрібника, який знаходиться на території подвір`я ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_1 , повторно таємно викрав посівну картоплю в кількості 40 кілограмів вартістю 7 гривень за кілограм, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальниий збиток на загальну суму 280 грн..
03 лютого 2014 року близько 18 години 30 хвилин в с. Личкове, Магдалинівського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 маючи умисел на викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, знаходячись на території подвір`я, котре належить ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_2 таємно, повторно викрав металеву борону вартістю 170 грн. та дві металеві труби діаметром 100 мм, довжиною 2 метри вартістю 80 грн. за 1 метр, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 490 грн..
05 лютого 2014 року приблизно о 14.30 год. в с. Личкове, Магдалинівського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, знаходячись в одній з кімнат житлового будинку, котрий належить ОСОБА_11 , розташованого по АДРЕСА_3 таємно, повторно викрав мобільний телефон марки «Zoho E71» сірого кольору, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 350 грн..
18 лютого 2014 року близько 15.00 год. ОСОБА_7 в с.Личкове Магдалинівського району Дніпропетровської області в ході раптово виниклого умислу, на заволодіння грошовими коштами, шляхом вільного доступу, знаходячись в спальній кімнаті житлового будинку, котрий належить ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що залишився один у кімнаті, таємно, повторно викрав пенсійну картку відділення «ОщадБанку» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 , після чого з місця скоєння злочину зник, а викраденою карткою розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях, а саме 18 лютого 2014 року близько 23.00 год. за допомогою електронного банкомату, який розташований в с. Личкове, зняв грошові кошти в сумі 1000 грн. чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на вище вказану суму.
22 квітня 2014 року ОСОБА_7 близько 15.30 год. в с.Личкове Магдалинівського району Дніпропетровської області маючи умисел на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись в спальній кімнаті житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , котрий належить ОСОБА_9 , скориставшись тим, що залишився один у будинку, таємно повторно викрав кольоровий телевізор марки «Samsung Electronics», чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 1500 грн..
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який повністю підтримав апеляцію заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 , та просив її задовольнити, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, перевіривши надані матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, повністю відповідають матеріалам кримінального провадження та підтверджені ретельно дослідженими у судовому засіданні доказами та є правильними. Фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 та юридична кваліфікація дій обвинуваченого учасниками судового провадження не оскаржуються.
Доводи прокурора, щодо необхідності скасування вироку суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, є не обгрунтованими.
Відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в ч.ч.1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, 23 червня 2014 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України надійшов до суду, в обвинувальному акті та судом у вступній частині вироку зазначені відомості про особу обвинуваченого, а саме те що ОСОБА_7 в силу ст.89 КК України раніше не судимий.
В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про вирок суду щодо ОСОБА_7 від 18 грудня 2014 року, засудженого за ч.2 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі або реєстрацію кримінального правопорушення за ним Злочини, за якими ОСОБА_7 засуджений вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року, він вчиняв до постановлення попереднього вироку щодо нього від 18 грудня 2014 року, за який суду відомо не було.
За таких обставин, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання за вчинені злочини за даним вироком правильно, відповідно до вимог ст.65 КК України.
Що стосується доводів апеляції прокурора про визначення засудженому остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України, то вони є неправильними.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_7 законний та обгрунтований.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 372, 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Вирок може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: ______________ ______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4