Справа № 167/853/16-к Провадження №11-сс/773/182/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами прокурора і потерпілої на ухвалу слідчого судді Рожищенського районного суду від 14 серпня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 ,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Рожищенського районного суду від 14 серпня 2016 року в задоволенні клопотання про застосування підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України, ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 10 жовтня 2016р. з покладенням на нього відповідних зобов`язань, а саме прибувати до СВ Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_11 за кожною вимогою; - цілодобово не залишати місце постійного проживання житлового будинку АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу слідчого судді від 14 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Посилається на те, що слідчим суддею при прийнятті рішення не взято до уваги характер вчиненого правопорушення та позбавить підозрюваного можливості чинити тиск потерпілу та свідків.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді потерпіла в апеляційній скарзі зазначає, що на її думку не повно було досліджено матеріали справи, а також дані про особу підозрюваного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Просила рішення слідчого судді скасувати та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляцій, прокурора та потерпілу, слідчого, які підтримали апеляції з викладених у них підстав, підозрюваного і його захисника, які заперечили проти апеляцій та просили залишити ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або породжувати злочинну діяльність.

Колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи дане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не в повній мірі з`ясував усі обставини справи та обрав для підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зокрема, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України, про підозру у вчиненні якого повідомлений ОСОБА_10 , відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, що передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років та зважаючи на характер вчинених протиправних дій свідчить про його суспільну небезпечність як особи.

Підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та засуджувався за вчинення як корисливих злочинів так і за вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

Злочин у якому підозрюється, вчинив після звільнення з місць позбавлення волі та встановлення щодо нього адміністративного нагляду, що свідчить про небажання ОСОБА_10 ставати на шлях виправлення.

Останній вчинив злочин із застосуванням насильства, а тому є достатні підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Апеляційний суд відповідно до вимог ст.178 КПК України враховує достатню вагомість наявних доказів про вчинення саме цим підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України, фактичну відсутність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання та репутацію за місцем проживання де характеризується виключно негативно, неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення як аналогічного так і корисливих злочинів.

Таким чином, враховуючи положення ст.ст.176-178,181, 183, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_12 , даних про його особу, апеляційний суд визнає, що в даному випадку наявні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, враховуючи при цьому положення ст.5 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та виправданість такого обмеження права особи на свободу для забезпечення виконання обов`язків, встановлених КПК України.

Також апеляційний суд вважає, що альтернативний запобіжний захід заставу не слід визначати, оскільки відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні за вказаних обставин злочину із застосуванням насильства.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відносно ОСОБА_10 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки лише вказаний запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 309, 392, 393, 407, 409, 411, 412 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора та потерпілої про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рожищенського районного суду від 14 серпня 2016 року про обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати.

Обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10 жовтня 2016 року включно.

Негайно взяти ОСОБА_10 під варту у залі суду.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді