Справа № 197/1340/15-к
Номер провадження № 1-кп/197/46/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року. Широківський районний суд Дніпропетровської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
з участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заяви про розгляд справи за їхньої відсутності ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в смт. Широке кримінальне провадження №0000631 від 20.08.2015 року за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, гр-ку України , вдова , освіта середня , працюючої в філії «Широківський райавтодор» дорожнім працівником , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 06.10.2015 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 190 , ч.2 ст. 190 , ст. 70 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі , 16.03.2016 року Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області вирок змінено в частині призначеного покарання , вважати засудженою за ч.1 ст. 190 , ч.2 ст. 190 , ч.1 ст. 70 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі , та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробовуванням на 2 роки , на підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання , роботи , періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію , в іншій частині вирок залишити без змін , у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 190 КК України , суд - ,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2010 року , не офіційно , без укладання трудового договору передбаченого законодавством , працювала продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » , приватного підприємця ОСОБА_8 , який розташований у будинку побуту по АДРЕСА_2 , якою надавалися громадянам , в тому числі , й послуги щодо виготовлення різноманітних предметів ритуального характеру .
12 серпня 2014 року близько 10.00 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на робочому місці за вище вказаною адресою де до неї звернулась ОСОБА_7 , яка замовила виготовити два пам`ятника своїй покійній матері на прізвище ОСОБА_9 та покійній двоюрідній сетері на прізвище ОСОБА_10 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом обману, реалізовуючи який, ОСОБА_4 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів з метою незаконно збагатитись шляхом обману повідомила гр. ОСОБА_7 завідомо не правдиві відомості, що до весни 2015 року її замовлення буде виконане, та остаточно переконуючи потерпілу виписала накладні № 11 та накладну без номеру де зазначила об`єм та вартість роботи з метою викликати у потерпілої впевненість у обов`язковості передачі їй грошових коштів. ОСОБА_11 будучи впевненою у правомірності дій ОСОБА_4 передала останній грошові кошти у сумі 2620 грн. за зробленне замовлення, при цьому ОСОБА_4 при отриманні грошових коштів ОСОБА_12 мала на меті їх привласнити, не виконуючи замовлення.

Таким чином ОСОБА_4 повторно шляхом обману, заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе забов`язання згідно домовленостей заволоділа грошовими коштами ОСОБА_11 на загальну сумму 2620 грн., якими розпорядилась на свій розсуд, та, не виконавши до теперішнього часу замовлення потерпілої, заподіяла їй матеріального збитку на загальну суму 2620 грн.

Крім того, 25.10.2014 року близько 10.00 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,перебувала на робочому місці у магазині «Граніт сервіс» по вул. Леніна 90 в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області де до неї звернулась ОСОБА_13 , яка замовила виготовити пам`ятник своєму покійному чоловікові на прізвище ОСОБА_14 . В цей час у ОСОБА_4 повторно виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_15 шляхом обману, реалізовуючи який, ОСОБА_4 діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів з метою збагатитись шляхом обману повідомила ОСОБА_16 завідомо не правдиві відомості, що до листопада 2015 року її замовлення буде виконане, та остаточно переконуючи потерпілу виписала накладну № 23 де зазначила об`єм та вартість роботи з метою викликати у потерпілої впевненість у обов`язковості передачі їй грошових коштів. ОСОБА_13 будучи впевнена у правомірності дій ОСОБА_4 добровільно передала останній грошові кошти у сумі 700 грн. за зроблене замовлення, при цьому ОСОБА_4 при отриманні грошових коштів ОСОБА_17 мала на меті їх привласнити, не виконуючи замовлення.

Таким чином ОСОБА_4 повторно шляхом обману, заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе забов`язання згідно домовленостей заволоділа грошовими коштами ОСОБА_15 на загальну сумму 700 грн., якими розпорядилась на свій розсуд, та, не виконавши до теперішнього часу замовлення потерпілої, заподіяла їй матеріального збитку на загальну суму 700 грн.

Крім того, 23.02.2015 року близько 10.00 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,перебувала на робочому місці у магазині «Граніт сервіс» по вул. Леніна 90 в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області де до неї звернулась ОСОБА_5 , яка замовила виготовити пам`ятник своїй покійній матері на прізвище ОСОБА_18 . В цей час у ОСОБА_4 повторно виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом обману, реалізовуючи який, ОСОБА_4 діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів з метою незаконно збагатитись шляхом обману повідомила ОСОБА_5 завідомо не правдиві відомості, що до 03.09.2015 року її замовлення буде виконане, та остаточно переконуючи потерпілу виписала накладну № 36 де зазначила об`єм та вартість роботи з метою викликати у потерпілої впевненість у обов`язковості передачі їй грошових коштів. ОСОБА_5 будучи впевнена у правомірності дій ОСОБА_4 добровільно передала останній грошові кошти у сумі 1500 грн. за зроблене замовлення, при цьому ОСОБА_4 при отриманні грошових коштів ОСОБА_5 мала на меті їх привласнити, не виконуючи замовлення.

Таким чином ОСОБА_4 шляхом обману, заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе забов`язання згідно домовленостей заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 на загальну сумму 1500 грн., якими розпорядилась на свій розсуд, та, не виконавши до теперішнього часу замовлення потерпілої, заподіяла їй матеріального збитку на загальну суму 1500 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином, надали суду заяву про слухання справи за їх відсутності, цивільний позов не заявлено , майнова шкода відшкодована в повному обсязі а.с. 27 . Тому заслухавши думку учасників кримінального провадження , які застережень не мали , суд відповідно до ст. 325 КПК України вважає можливим задовольнити заяви потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та розглянув справу без потерпілих .

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою винність у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 КК України визнала та повністю підтвердила обставини вчиненого нею кримінального правопорушення , час , місце , спосіб та інші обставини кримінального правопорушення , та від дачі показів відмовилася. У вчиненому вона щиро кається, просить суворо її не наказувати, фактичні обставини не оспорює, потерпілим добровільно відшкодувала шкоду.
Відповідно до ч.4 ст. 349 КПК України , допит обвинуваченого здійснюється обов`язково , крім випадку , якщо він відмовився від давання показань , та випадку , передбаченого статтею 381 цього Кодексу .

Обвинувачена ОСОБА_4 відмовилася від давання показань , пославшись що вона визнає вину та фактичні обставини вчинення злочину викладених в обвинувальному акті повністю .

За відсутності заперечень учасників судового провадження суд згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи з огляду на наступне : ці обставини ніким не оспорюються, обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють ці обставини, суд не має сумнівів у добровільності позиції обвинуваченої та інших учасників судового провадження, суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку , та обмежившись тільки дослідженням накладних а.с. 64 , 79 , 94 , 96 , постанов про визнання даних накладних речовими доказами а.с. 65 , 80 , 95 , 97 , та письмових даних які характеризують обвинувачену , вирок від 06.10.2015 року та ухвалу апеляційного суду від 16.03.2016 року .

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченої в межах пред`явленого їй обвинувачення.
Таким чином, за результатами судового розгляду при встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази у своїй сукупності,суд дійшов висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) , вчинене повторно , і ОСОБА_4 у його вчиненні винна.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , у відповідності зі ст.65 , 66-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшує та обставини, що обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ч.1 п.1 ,2 ст.66 КК України, суд визнає, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілим.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ч.1 п.6 ст.67 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку .
На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченої, яка вчинила злочин будучи раніше не судимою, на обліку у лікаря нарколога , лікаря психіатра не перебуває і за допомогою не зверталась , працює «Широківський райавтодор» дорожнім працівником , з місця роботи характеризується добре , з місця проживання характеризується посередньо , суд вважає за необхідне обрати за ч.2 ст.190 КК України покарання у виді обмеження волі , а також враховуючи що ОСОБА_4 визнається винною у вчиненні злочину, подія якого мала місце до постановлення вироку Широківського районного суду Дніпропетровської області від 06.10.2015р. яким остання засуджена 06.10.2015 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 190 , ч.2 ст. 190 , ч.1 ст. 70 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі , 16.03.2016 року Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області вирок змінено в частині призначеного покарання , вважати засудженою за ч.1 ст. 190 , ч.2 ст. 190 , ч.1 ст. 70 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі , та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробовуванням на 2 роки , на підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання , роботи , періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію , в іншій частині вирок залишити без змін , тому також необхідним є застосувати правила і визначити остаточне покарання за ч.4 ст. 70 КК України , та з урахуванням викладених вище обставин , тяжкість злочину , особу та інші обставини справи , та можливість її виправлення без відбування покарання , та вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_4 ст.75 КК України , звільнення від відбування покарання з випробовуванням , та покласти обов`язки відповідно до ч.1 п. 2,3,4 ст. 76 КК України , та тому, що це покарання необхіднє й достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів відповідно до ч.2 ст. 65 КК України.
Цивільний позов не заявлений . Документально підтверджені витрати на залучення експерта відсутні . Речові докази суд вирішує відповідно ч.9 п.7 ст.100 КПК України , документи , що є речовими доказами , залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання , згідно постанов про визнання даних накладних речовими доказами а.с. 65 , 80 , 95 , 97 , які знаходяться у матеріалах кримінального провадження , залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Запобіжний захід і інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування і в ході судового розгляду не застосовувались , таких клопотань не заявлялось і відповідно підстав не має .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року і 8 (вісім) місяців обмеження волі.
Остаточну міру покарання ОСОБА_4 визначити за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та покарання за попереднім вироком від 06.10.2015 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 190 , ч.2 ст. 190 , ч.1 ст. 70 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі , 16.03.2016 року Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області вирок змінено в частині призначеного покарання , вважати засудженою за ч.1 ст. 190 , ч.2 ст. 190 , ч.1 ст. 70 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі , та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробовуванням на 2 роки , на підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання , роботи , періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію , в іншій частині вирок залишити без змін , у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання , якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки , з випробовуванням на 2 роки , на підставі ч.1 п. 2,3,4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання , роботи , періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію .
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралася . Іспитовийстрок обчислюється ОСОБА_4 з моменту проголошення вироку.
Речові докази відповідно ч.9 п.7 ст.100 КПК України , документи , що є речовими доказами , залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання , згідно постанов про визнання накладних речовими доказами а.с. 65 , 80 , 95 , 97 , які знаходяться у матеріалах кримінального провадження , накладні залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Відповідно до ст. 392 КПК України , в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 395 КПК України , апеляційна скарга подається: на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення . Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана: на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 376 КПК України , після проголошення вироку головуючий роз`яснює обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_1 .