Справа № 646/6299/15-к
№ провадження 1-кп/646/78/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.09.16 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
захисників ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,
обвинувачених ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ,
потерпілих ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження:
- №0000067 від 12.01.2015р., за ч.2 ст.186 КК України,
- №0000376 від 09.02.2015 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
- №0000988 від 27.02.2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України,
відносно
ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 08.05.2009 Харківським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 06.06.2011 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.12 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,-

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Савинці Балаклійського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 раніше судимого:

- 09.12.2005 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 23.05.2006 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 29.10.2007 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 296, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі,-

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, не працюючого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимого 21.05.2004 року апеляційним судом Донецької області за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі, звільнений 20.01.2014 умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 9 місяців,-

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Харків, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_7 , раніше судимого:

- 11.04.2007 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 14.05.2009 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 03.08.2011 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 22.06.2012 умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 2 місяці,-

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в :
11.01.2015 року близько 21 години 45 хвилин ОСОБА_24 та ОСОБА_23 , за попередньою змовою між собою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи біля під`їзду №3 будинку АДРЕСА_8 , підійшли до раніше незнайомої ОСОБА_26 . ОСОБА_24 зупинився в декількох кроках попереду неї з метою можливості попередити ОСОБА_23 про можливих сторонніх осіб та попередити спробу потерпілої втекти, в цей час ОСОБА_23 реалізуючи спільний зі ОСОБА_24 умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_26 зі спини та потягнув її за верхній одяг. Від несподіваності ОСОБА_26 втратила рівновагу та впала на землю, після чого ОСОБА_23 вхопив її жіночу сумку та почав тягнути, в результаті чого ОСОБА_26 почала голосно кричати та пручатися. ОСОБА_23 сумку забрати не зміг. В цей час до ОСОБА_26 , яка лежала на землі підбіг ОСОБА_24 , та різко вихопив її сумку, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, в якій знаходились кошти в сумі 1300 грн., гаманець та косметичку, які для потерпілої матеріальної цінності не представляють. Після цього ОСОБА_24 та ОСОБА_23 з місця злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд.

Крім того, 07.02.2015 приблизно об 11.00 год. ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , за попередньою змовою між собою, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, перелізли через огороджену парканом територію ТОВ «Харлітпром», яке розташоване по вул..Індустріальній, 17, у м.Харкові, після чого, переконавшись, що їх дії залишаються ніким не поміченими, таємно викрали з металевого контейнеру, який знаходився на території ТОВ «Харлітпром», брухт чорного металу виду 500 (ДСТУ 4121-2002), який належить ОСОБА_30 , загальною вагою 70 кг, вартість якого, згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 1780 від 20.02.2015, становить 140 грн. (ДСТУ 4121-2002), після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зникли, а в подальшому розпорядились ним на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_30 матеріальної шкоди на суму 140 грн.

Крім того, 09.02.2015р. приблизно об 12.30 год. ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , за попередньою змовою між собою, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, повторно, підійшли до огородженої парканом території вищевказаного підприємства ТОВ «Харлітпром», після чого перелізли через огорожу і, переконавшись, що їх дії залишаються ніким не поміченими, таємно викрали з металевого контейнеру, який знаходився на території ТОВ «Харлітпром», брухт чорного металу виду 500 (ДСТУ 4121-2002), який належить ОСОБА_30 , загальною вагою 250 кг, вартість якого, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 1780 від 20.02.2015, становить 500 грн., після чого, перекинувши його через огорожу, погрузили брухт чорного металу на санчата та намагалися зникнути з викраденим майном, проте свій злочинний умисел не довели до кінця через причини, які не залежали від їх волі, так як були затримані працівниками охорони.

Крім того, 17.02.2015р. близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_24 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_31 , перебуваючи біля будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Єлизаветинська, 28-Б, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, за попередньою змовою між собою, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, зупинили раніше незнайомого ОСОБА_27 який проходив по вищевказаній вулиці їм назустріч, застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, почали наносити йому удари кулаками та ногами по голові та тулубу, від чого ОСОБА_27 впав на землю, подолавши тим самим його волю до опору та вилучили належне потерпілому майно, а саме: мобільний телефон Blue Advance 4.0, вартістю згідно висновку експерта №98 від 31.03.2015 2520 грн., з картою пам`яті, вартістю згідно висновку експерта № 98 від 31.03.2015 259 грн., флеш-накопичувач Kingston, об`ємом 4 Гб вартістю згідно висновку експерта № 98 від 31.03.2015 140 грн., флеш-накопичувач A-date, об`ємом 8 Гб вартістю згідно висновку експерта № 98 від 31.03.2015 192 грн., флеш-накопичувач Kingston, об`ємом 8 Гб вартістю згідно висновку експерта № 98 від 31.03.2015 240 грн, гроші в сумі 300 гривень, а також наручний годинник, вартість якого встановити не представилось можливим та сумку для ноутбуку, вартістю згідно висновку експерта № 98 від 31.03.2015 255 грн. після чого з місця скоєння злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_27 матеріальну шкоду на загальну суму 2906 гривень. В результаті протиправних дій ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , потерпілому ОСОБА_27 були спричинені, згідно висновку експерта № 470 від 18.02.2015 легкі тілесні ушкодження, які виразились у синцях на обличчі та садні на правій кисті.

Крім того, 24 лютого 2015 року, близько 2.00 годин ОСОБА_24 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 317 по вул. Академіка Павлова м. Харкова, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , підійшли до ОСОБА_29 і діючи із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання нанесли декілька ударів кулаками рук і ногами в область голови та тулуба ОСОБА_29 , чим спричинили згідно з висновком судово-медичної експертизи № 646-ая/15 від 05.03.2015 синець на голові і лівій нозі, синець на правій нозі, садни на правій руці, ногах, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Потім ОСОБА_23 і ОСОБА_24 , перевіривши кишені одягу ОСОБА_29 відкрито викрали належне йому майно, а саме, гроші в сумі 1000 грн, мобільний телефон «Аррle» моделі «iphone 4S 16GB» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 912 від 13.03.2015 - 4109 грн., а всього на загальну суму 5109.00 грн, а також документи: техпаспорт на ім`я ОСОБА_32 , паспорт громадянина України, довідку про ідентифікаційний код, свіоцтво на автомобіль, та дисконтні картки «Приват-Банку» на ім`я ОСОБА_29 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, після чого з місця злочину втекли, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_24 частково визнав себе винуватим, не визнавши деякі фактичні обставини інкримінованих йому злочинів, та пояснив наступне:

- За епізодом від 11.01.2015р.: у вказаний день ввечері він разом з ОСОБА_23 знаходилися біля одного з жилих будинків в районі пр..Гагаріна. Він побачив жінку біля під`їзду цього будинку та у нього виник умисел на викрадення її сумки. Він підійшов до цієї жінки, як він пізніше дізнався, ОСОБА_26 , та забрав у неї з рук сумку, не прикладаючи до цього особливих зусиль. Жінка опору не здійснювала. ОСОБА_23 нічого не робив. Після цього він з ОСОБА_23 пішли далі. У викраденій сумці він виявив грошові кошти, на яку суму зараз не пам`ятає, а сумку він викинув.

- За епізодом 17.02.2015р.: у вказаний день ввечері він знаходився вдома у ОСОБА_23 , який святкував свій день народження. Окрім нього та ОСОБА_23 були присутні ОСОБА_25 та ОСОБА_22 . Вони випили та приблизно о 19.00-20.00 годині поїхали пр..Гагаріна. Спочатку пішов ОСОБА_25 , поїхавши на маршрутному таксі. Залишившись утрьох, він, ОСОБА_23 та ОСОБА_22 випили по пляшці пива. Після цього ОСОБА_22 поїхав на тролейбусі, а він та ОСОБА_23 пішли за АТБ-маркет, де продовжили розпивати спиртні напої. Він побачив, як неподалік проходив незнайомий йому раніше чоловік, як він потім дізнався, ОСОБА_27 . Підійшовши до Корольова, він наніс йому удар правою долонею в обличчя, від чого ОСОБА_27 впав на коліна, а він дістав у нього з кишень мобільний телефон та гроші, продовжуючи бити руками та ногами ОСОБА_27 , який не здійснював ніякого опору. Також він забрав годинник ОСОБА_27 , який злетів з його руки на землю. Що в цей час робив ОСОБА_23 , він не слідкував. Половину грошей, які він забрав у ОСОБА_27 , він віддав ОСОБА_23 , а мобільний телефон та годинник залишив собі. В подальшому він подарував ОСОБА_22 мобільний телефон ОСОБА_27

- За епізодом від 24.02.2015р.: напередодні ввечері він разом з ОСОБА_23 та ОСОБА_22 йшли у напрямку до 8-го Хлібзаводу та зупинилися покурити у провулку. До них підійшов раніше незнайомий їм чоловік, які він потім дізнався, ОСОБА_29 , та запропонував їм випити. ОСОБА_22 відмовився, а він та ОСОБА_23 погодилися. ОСОБА_29 дав ОСОБА_23 гроші. ОСОБА_23 купив у магазині дві пляшки коньяку ємністю по 0,5 або 0,7 л, а також пакет соку для ОСОБА_22 . У цей час під`їхав автомобіль таксі, який викликав за телефоном ОСОБА_29 . Він та ОСОБА_23 сіли у таксі, а ОСОБА_22 та ОСОБА_29 стояли поруч. Він, ОСОБА_23 та ОСОБА_29 розпили коньяк, а ОСОБА_22 пив сік. Після цього ОСОБА_33 запропонував їм проїхати пограти у більярд. Вони погодилися. Коли вони приїхали до більярдного клубу, який розташований на вул.Академіка Павлова між станціями метро «Героїв Праці» та «Студентська», ОСОБА_29 запросив і таксиста пограти. У клубі ОСОБА_33 замовив більярдний стіл для гри на дві години, а для себе та для нього дві чарки горілки, а для ОСОБА_22 , ОСОБА_23 і таксиста каву. Через деякий час гри він разом з ОСОБА_29 пішли до сигаретного кіоску неподалік від більярдного клубу. По дорозі він попросив у ОСОБА_29 його мобільний телефон Айфон, щоб зателефонувати знайомим. Здійснивши три або чотири дзвінка та поговоривши, він поклав телефон ОСОБА_29 до себе у кишеню. На зворотному шляху до клубу між ним та ОСОБА_29 виник конфлікт, з якого приводу він вже не пам`ятає. Тоді він зробив шаг назад та наніс ОСОБА_29 удар у потилицю кулаком правої руки. Коли ОСОБА_29 почав падати, він наніс йому ще удари рукою, коліном та носком ноги. ОСОБА_29 стояв на землі навколішки, а він продовжував його бити ногами по тілу, забравши у ОСОБА_29 гроші у сумі приблизно 1000 грн. та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. ОСОБА_29 схопив його за ноги, він впав, а ОСОБА_29 наніс йому два удари у перенісся. В цей час до них підбіг ОСОБА_23 та витяг його з-під ОСОБА_29 . Також він почув голос ОСОБА_22 , який казав: «Досить. Що ви робите?». Після цього він, ОСОБА_23 та ОСОБА_22 пішли. Наступного дня він попросив ОСОБА_22 за допомогою його знайомої на ім`я ОСОБА_34 продати телефон ОСОБА_29 на ринку на вул..Героїв Труда, але їм це не вдалося, оскільки ОСОБА_22 був затриманий співробітниками міліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_23 частково визнав себе винним, та пояснив наступне:

-За епізодом від 11.01.2015р.: у вказаний день ввечері він разом зі ОСОБА_24 гуляли на вул..Одеській та відійшли від АТБ-Маркета у двори жилих багатоповерхових будинків. Біля під`їзду одного з цих будинків стояла жінка, як він потім дізнався, ОСОБА_26 . ОСОБА_24 підбіг до ОСОБА_26 та вирвав у неї з рук сумку, після чого вони пішли далі та ОСОБА_24 дав йому частину грошей, які були у сумці ОСОБА_26 . Сам він ніяких дій у відношенні ОСОБА_26 не робив.

- За епізодом від 07.02.2015р.: у вказаний день приблизно об 11.00 годині він та ОСОБА_22 вирішили викрасти метал з підприємства «Харлітпром» в районі Плиткового заводу, оскільки у нього було скрутне фінансове становище. Вони перелізли через одну огорожу, зазирнули за іншу та побачили на території «Харлітпрому» металеві контейнери. Після цього вони перелізли через огорожу під колючим дротом та забрали з контейнерів металеві вироби, у тому числі, двигуни. Перекинувши викрадене майно через огорожу, вони відвезли його до пункту приймання металобрухту, де продали раніше їм незнайомому ОСОБА_35 , а отримані від продажу гроші поділили між собою. При цьому частину викраденого металу вони залишили біля огорожі Харлітпрому, щоб згодом вивезти і продати.

- За епізодом від 09.02.2016р.: у вказаний день приблизно о 12.30 годині він та ОСОБА_22 перелізли через огорожу, щоб взяти та продати частину залишеного біля огорожі «Харлітпрому» викраденого раніше, 07.02.2015р., металу. Але їх побачили співробітники охорони. Він та ОСОБА_22 почали втікати, але їх спіймали.

- За епізодом від 17.02.2015р.: у цей день у нього був день народження. Ввечері до нього прийшли ОСОБА_25 , ОСОБА_22 та ОСОБА_24 . Вони випили і приблизно о 20.00 годині пішли проводжати ОСОБА_25 на тролейбус, оскільки тому потрібно було додому. ОСОБА_25 поїхав на тролейбусі, а він, ОСОБА_22 та ОСОБА_24 пішли у бік вулиці Одеській. Після цього ОСОБА_22 теж поїхав на тролейбусі, а він та ОСОБА_24 поїхали про проспект Гагаріна, де за АТБ-маркетом випивали та побачили раніше незнайомого їм чоловіка, як потім він дізнався, ОСОБА_27 ОСОБА_24 підбіг до ОСОБА_27 та ударив його, від чого ОСОБА_27 впав, а ОСОБА_24 продовжував його бити. В той час, як ОСОБА_24 бив ОСОБА_27 , він забрав у потерпілого сумку з-під ноутбука, в якій виявилися флеш-накопичувачі, окуляри, документи). Він також вдарив ОСОБА_27 пару разів. ОСОБА_24 забрав у ОСОБА_27 гроші та телефон та підняв його годинник.

- За епізодом від 24.02.2015р.: ввечері 23.02.2015р., коли він, ОСОБА_24 та ОСОБА_22 гуляли в районі Салтовки, до них підійшов раніше незнайомий їм чоловік, які він потім дізнався, ОСОБА_29 , та запропонував їм випити і дав гроші. Він купив у магазині дві пляшки коньяку ємністю 0,7 л та сік для ОСОБА_22 . Коли повертався, то біля ОСОБА_29 , ОСОБА_22 та ОСОБА_24 стояв автомобіль таксі. Він та ОСОБА_24 сіли у таксі, а ОСОБА_22 і ОСОБА_29 залишилися стояти поруч. Він, ОСОБА_24 і ОСОБА_29 пили коньяк, а ОСОБА_22 сік. Потім ОСОБА_29 запропонував їм поїхати пограти у більярд. Коли вони приїхали до більярдного клубу, це вже було у нічний час. ОСОБА_29 замовив стіл для гри. ОСОБА_24 і ОСОБА_29 пили горілку, а він, ОСОБА_22 і таксист пили каву. Через деякий час ОСОБА_24 і ОСОБА_29 пішли за сигаретами у кіоск, який розташований на відставні приблизно 200 м від більярдного клубу. Потім він та ОСОБА_22 вийшли на вулицю, та він побачив бійку між двома чоловіками. Коли він підбіг ближче, то з`ясувалося, що бійка відбувається між ОСОБА_24 та ОСОБА_29 .. Він почав відтягувати ОСОБА_29 , але той почав кидатися на нього, і він декілька раз ударив ОСОБА_29 рукою та ногою. Під час бійки він порвав у ОСОБА_29 куртку і звідти випав гаманець, який підібрав ОСОБА_24 . Ульянов не приймав участі у бійці, а намагався їх вгамувати і казав: «Досить, що ви робите?». Вони припинили бійку та утрьох, він, ОСОБА_24 і ОСОБА_22 , пішли. ОСОБА_24 дав йому частину викрадених у ОСОБА_29 грошей. Він їх взяв, оскільки йому необхідно було лікувати бабку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_22 частково визнав себе винним та пояснив наступне:

- За епізодами від 07.02.2015р. та від 09.02.2015р. повністю визнав себе винним та підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_23

- За епізодом від 17.02.2015р. заперечував свою причетність до грабіжу у потерпілого ОСОБА_27 та наполягав на том, що його там не було.

- За епізодом від 24.02.2015р. підтвердив показання обвинувачених ОСОБА_24 та ОСОБА_23 , пояснивши, що коли ОСОБА_24 і ОСОБА_29 вийшли з більярдної за сигаретами, йому на телефон надійшов дзвінок з незнайомого номеру. Він відповів та з`ясувалося, що це ОСОБА_24 , який попросив його зателефонувати його дівчині, якій не міг додзвонитися. Він виконав прохання ОСОБА_24 і коли розмовляв по телефону з дівчиною ОСОБА_24 , вийшов на вулицю з ОСОБА_23 . Коли він закінчив телефонну розмову, то побачив бійку між ОСОБА_23 , ОСОБА_24 і ОСОБА_29 . Стан лежав під Золотим. Він підбіг до них, вгамував їх та разом зі ОСОБА_24 та ОСОБА_23 пішов звідти. Він не бачив, чи забирав ОСОБА_23 або ОСОБА_24 у Золотого якісь речі під час бійки. Наступного дня він та ОСОБА_24 поїхали на ринок на вул..Героїв Труда кожен у своїх справах. І там ОСОБА_24 попросив його допомогти продати телефон.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_25 не визнав свою вину та пояснив, що 17.02.2015р. о 17.00 годині він закінчив роботу на птахофабриці «Заря», за запрошенням ОСОБА_23 пішов до нього додому святкувати його день народження. До ОСОБА_23 він приїхав приблизно о 18.00 годині, там знаходилися ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , сестра і бабка ОСОБА_23 . Вони посиділи, випили пива. Приблизно о 20.00 годині він почав збиратися, оскільки йому потрібно було встигнути на станцію метро «Пролетарська» на автобус у куп`янському напрямку о 20.30 годині, щоб доїхати додому у селище Чкаловське Чугуївського району Харківської області. ОСОБА_23 , ОСОБА_24 і ОСОБА_22 проводили його на тролейбус, і він поїхав. Додому він прибув приблизно о 21.00 годині, де посварився з дружиною через те, що був у стані алкогольного сп`яніння.

Проаналізувавши досліджені під час судового розгляду справи докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до таких висновків.

Окрім часткового визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_25 , їх винуватість у вчиненні ними вищевказаних злочинів за обставин, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, підтверджується наступними доказами:
За епізодом від 11.01.2015р.
Потерпіла ОСОБА_26 пояснила суду, що 11.01.2015р. приблизно о 21.45 годині вона поверталася до себе додому за адресою: АДРЕСА_8 . Коли вона стала на ганок, її різко смикнули за поли дублянки, він чого вона впала на спину та побачила, як над нею стоїть раніше незнайомий їй чоловік, як потім вона дізналася, ОСОБА_24 , який намагався вирвати у неї сумку, але у нього не вдавалося. Тоді до нього підійшов ще один чоловік, як потім вона дізналася, ОСОБА_23 , який допоміг ОСОБА_24 вирвати у неї сумку, в якій знаходилися 1300 гривень, 3 монети Євро-2012, пенсійне посвідчення, банківська картка Приватбанку, дисконтна карта супермаркету «Класс», візитні картки, косметика. Після цього ОСОБА_24 та ОСОБА_23 втекли.

Під час пред`явлення осіб для впізнання, що було оформлене відповідними протоколами від 20.04.2015р., потерпіла ОСОБА_26 впізнала ОСОБА_23 і ОСОБА_24 як осіб, що скоїли на неї напад біля її під`їзду (матеріали к.п. а.с.211-216).

В ході проведення 24.04.2015р. слідчого експерименту ОСОБА_23 показав під`їзд №3 будинку №176 к.9, пояснивши, що 11.01.2015р. ввечері він разом зі ОСОБА_24 підійшли до жінки, яка стояла біля вказаного під`їзду. Він почав тягнути сумку з рук потерпілої, але це йому не вдалося, і тоді ОСОБА_24 вихопив у потерпілої сумку, після чого вони побігли з місця злочину. По дорозі вони витягли з викраденої сумки 1300 гривень, а сумку викинули (матеріали к.п. а.с.250-256).

Обвинувачений ОСОБА_24 надавав аналогічні свідчення в ході слідчого експерименту, проведеного 24.04.2015 за його участі (матеріали к.п. а.с.257-263).

За епізодом від 17.02.2015р.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_27 пояснив, що коли 17.02.2015р. приблизно о 21.00 годині він повертався з роботи додому від вулиці 1-ї Кінної Армії у бік станції метро «Проспект Гагаріна», в районі ул.Єлисаветинській з ним порівнявся раніше незнайомий йому чоловік, як він потім дізнався, ОСОБА_23 , який раптово наніс йому удар кулаком у обличчя, від чого він впав. Після цього підбігли ще троє раніше йому незнайомих чоловіків, як він потім дізнався, ОСОБА_24 , ОСОБА_22 та ОСОБА_25 , які стали його бити ногами та руками, нецензурно ображаючи його. Місце події було добре освітлено ліхтарем, тому він добре роздивився нападників. Вони вивернули його кишені, забрали сумку зі службовим посвідченням та медичною картою, флеш-картами зі службовою інформацією, мобільний телефон, часи «Swiss». Коли він добрався до метро, то був весь у крові. Там він зустрів працівників міліції, які відвезли його до райвідділу, де він дав показання. Після цих подій він два тижні був на лікарняному.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №470-ая/15 від 18.02.2015р. у ОСОБА_27 маються синці на обличчі, садна на правій кісті, які утворилися від дії тупих твердих предметів у строк, вказаний потерпілим, та які відносяться до легких тілесних ушкоджень (матеріали к.п. а.с.17).

В ході проведення 24.04.2015р. слідчих експериментів ОСОБА_23 та ОСОБА_24 показали на місце вчинення ними ввечері 17.02.2015р. разом з обвинуваченими ОСОБА_22 та ОСОБА_36 нападу на потерпілого ОСОБА_37 , під час якого вони нанесли потерпілому тілесні ушкодження та забрали його речі (матеріали к.п. а.с.250-263).

Під час проведення 31.03.2015р. слідчої дії впізнання потерпілий ОСОБА_27 впізнав ОСОБА_22 , як одну з осіб, які 17.02.2015р. біля 21.00 години на вул..Єлісаветинській заволоділи його майном з застосуванням насильства (матеріали к.п. а.с.30-32).

17.04.2015р. під час проведення слідчої дії впізнання потерпілий ОСОБА_27 впізнав ОСОБА_25 , який 17.02.2015р. разом з іншими трьома особами спричинили йому тілесні ушкодження та заволоділи його майном (матеріали к.п. а.с.119-121).

Крім того, 17.04.2015р. в ході проведення впізнання потерпілий ОСОБА_27 впізнав ОСОБА_24 , який 17.02.2015р. разом з трьома іншими особами скоїв на нього напад, заволодівши його майном (матеріали к.п. а.с.144-146).

31.03.2015р. слідчим було оглянуто та визнано речовим доказом мобільний телефон Blue Advance 4.0 з двома сім-картками операторів МТС та Лайф, який ОСОБА_22 добровільно видав слідчому та який він разом з ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ще одним чоловіком, ім`я якого на той час не пам`ятав, забрав у потерпілого ОСОБА_37 (а.с.24, 26, 27).

Висновком товарознавчої експертизи підтверджено вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_27 майна на загальну суму 2606 грн. 00 коп. (на момент скоєння злочину з урахуванням зносу), у тому числі: смартфону Blue Advance 4.0 на суму 2520,00 грн., картки пам`яті до стільникового телефону ємністю 16 Гб на суму 259,00 грн., флеш-накопичувача Kingston 4Гб на суму 140,00 грн., флеш-накопичувача A-date 8 Гб на суму 192,00 грн., флеш-накопичувача Kingston 16 Гб на суму 240,00 грн., сумки для ноутбуку на суму 255,00 грн., годинника наручного виробництва Швейцарії не виявилося можливим встановити вартість у зв`язку з відсутність повних товарних характеристик (матеріали к.п. а.с.23).

За епізодами від 07.02.2015р. та від 09.02.2015р.
25.02.2015р. в ході проведення слідчих дій, а саме, слідчих експериментів, обвинувачені ОСОБА_22 та ОСОБА_23 надавали показання, аналогічні тим, що були ними надані у судовому засіданні щодо цих епізодів крадіжки з території ТОВ «Харлітпром», та показали на місцевості, яким чином вчиняли ці крадіжки (матеріали к.п. а.с.75-82, 90-98).

Крім того, потерпілий ОСОБА_38 пояснив суду, що він зберігав належні йому металеві вироби зі свого гаражу на території підприємства, де працює його знайомий ОСОБА_39 . У той день, коли було скоєно крадіжки цих виробів, йому зателефонував ОСОБА_40 та повідомив про це. Всі речі були повернуті.

Свідок ОСОБА_40 пояснив суду, що він працює директором ТОВ «Харлітпром», який знаходиться на території заводу «Потенціал». На огородженій території підприємства зберігалися металеві вироби, у тому числі, гідромотори, стальні заготовки, запчастини для кран-балок, металеві ланцюги, які належать його товаришу ОСОБА_28 09.02.2015р. свідок з вікна свого кабінету побачив на території підприємства трьох осіб, серед яких були ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Коли свідок підійшов до забору, то побачив, що у колючому дроті на заборі були зроблено лаз, а за забором знаходяться вищевказані металеві вироби. Вказані особи намагалися втекти, але один з них був затриманий співробітником заводу «Потенціал», а двоє інших охоронцями на суміжній території Плиткового заводу, які викликали наряд міліції. Коли прибули співробітники міліції, ці чоловіки показали їм, де вони взяли металеві вироби, вказавши на ящик, який знаходився на території ТОВ «Харлітпром», а також показали, що вони перевозили метал на санчатах та перекидали його через огорожу підприємства, щоб потім здати на пункт прийму металолому.

Свідок ОСОБА_41 пояснив, що він працює на підприємстві «Харлітпром» на території заводу «Потенціал» по вул..Плитковій у м.Харкові. Вдень взимку 2015 року співробітники підприємства побачили трьох сторонніх осіб, які проникли на території заводу. Свідок разом з іншими працівниками стали переслідувати цих осіб, коли ті начали втікати та потрапили на територію Плиткового заводу. Серед цих осіб свідок пам`ятає ОСОБА_22 . За огорожею підприємства знаходилися металеві вироби, що належать ОСОБА_28 та зберігалися на території підприємства за його проханням.

Свідок ОСОБА_42 пояснив, що працює охоронцем ТОВ «ТПК НТО», яке розташоване на вул..Плитковій у м.Харкові. Взимку 2015 року у першій половині дня йому подзвонили орендарі, які пояснили, що з території їх підприємства викрадають метал. Коли свідок разом з начальником охорони та орендарями під`їхали до огорожі, то побачили, що від неї через пустир на снігу є сліди від санчат, а під забором з іншої сторони лежали металеві вироби. Там знаходилися троє незнайомих свідкові чоловіків, один з них ОСОБА_23 , які стали тікати. Але їх піймали співробітники охорони Плиткового заводу.

Свідок ОСОБА_43 пояснив у судовому засіданні, що у лютому 2015 році на території заводу «Потенціал» він приймав участь як понятий при проведенні слідчого експерименту за участі осіб, які викрали металеві вироби. Ці особи показували, де та як вони брали метал з металевих контейнерів на підприємстві, яке очолював Вовк і та де працював тоді свідок. Також ці особи показали, як вони перенесли через огорожу підприємства викрадене майно, серед якого були металеві пластини, цепи, редуктор, що належали ОСОБА_28 , який є знайомим свідка. Потім метал зважили, його вага склала 200 250 кг.

09.02.2015р. слідчим було оглянуто та визнано речовими доказами металеві вироби: два гідромотори вагою 17 кг кожний, два гідромотори вагою 32 та 24 кг, два металеві болти вагою 5 кг кожний, сталева заготовка вагою 9 кг, підкранова запчастина вагою 12 кг, 11 кг, 18,5 кг кожна, два цепи вагою 5,5 кг кожний, два редуктори вагою 40 кг кожний, санки вагою 5 кг, металевий карандаш вагою 2,5 кг (усього 250 кг) (матеріали к.п. а.с.57,59).

09.02.2015р. вказані металеві вироби були пред`явлені для впізнання потерпілому ОСОБА_30 , який впізнав їх як ті, що 09.02.2015р. викрадені з території «Харлітпром по вул..Індустріальній, 17 у м.Харкові (матеріали к.п. а.с.58).

Свідок ОСОБА_44 пояснив суду, що наприкінці січня початку лютого 2015 року він знаходився біля пункту прийому металобрухту на вул..Плитковій у своїх справах. До нього підійшов раніше незнайомий йому чоловік, як він пізніше дізнався, ОСОБА_22 , який запропонував купити у нього металеві вироби. Він придбав для своїх потреб у ОСОБА_22 металеві вироби вагою біля 70 кг, сплативши йому приблизно 150 грн.

16.02.2015р. під час проведення слідчої дії впізнання свідок ОСОБА_44 впізнав ОСОБА_22 як особу, у якої 07.02.2015р. він придбав металеві вироби на металобрухт вагою 70 кг (матеріали к.п. а.с.66-67).

17.02.2015р. слідчим було оглянуто та визнано речовими доказами добровільно видані свідком ОСОБА_45 металеві вироби: два швелери вагою 17 та 21 кг, трубу закриту вагою 9 кг, три труби різані вагою 23 кг (усього 70 кг) (матеріали к.п. а.с.61,62,64).

17.02.2015р. вказані вироби були пред`явлені для впізнання потерпілому ОСОБА_30 , який впізнав їх як ті, що 07.02.2015р. викрадені з території заводу по вул..Індустріальній, 17 у м.Харкові (матеріали к.п. а.с.63).

Згідно з висновком товарознавчої експертизи №1780 від 20.02.2015р. загальна розрахункова вартість брухту чорного металу виду 500 (ДСТУ 4121-2002) вагою 70 кг станом на 07.02.2015р. становить 140,00 грн., загальна розрахункова вартість брухту чорного металу виду 500 (ДСТУ 4121-2002) вагою 250 кг станом на 09.02.2015р. становить 500,00 грн. (матеріали к.п. а.с.54-56).

За епізодом від 24.02.2015р.
Потерпілий ОСОБА_29 пояснив суду, що 23.02.2015р. приблизно о 23.00 годині він вийшов з дому за адресою: АДРЕСА_9 . По дорозі на тролейбусну зупинку на пр..50 років СРСР, де він хотів купити спиртні напої, він побачив трьох раніше йому не знайомих чоловіків, як він пізніше дізнався, ОСОБА_24 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , та запропонував їм випити, після чого вони розпили пляшку коньяку 0,5 чи 0,7л.Потім він запропонував їм пограти у більярд та викликав таксі. Коли вони приїхали до більярдної, як розташована між станціями метро «Студентська» та «Героїв Праці», він запросив пограти і таксиста, який раніше вже його підвозив. Всі п`ятеро вони зайшли до більярдної, де він замовив каву та спиртні напої. Вже після опівночі він разом з ОСОБА_23 та ОСОБА_24 вийшли з більярдної, щоб піти до кіоску за цигарками, але ОСОБА_23 повернувся у приміщення, а він та ОСОБА_24 пішли до кіоску, який знаходиться на відстані 800 метрів від більярдної. Коли вони купили цигарки та поверталися з кіоску до більярдної, приблизно о 02.00 годині 24.02.2015р., на півшляху ОСОБА_24 трохи відстав, після чого потерпілий відчув удар рукою у праву сторону потилиці. Він впав та після цього відчув багато ударів, тридцять або більше, які наносилися з обох сторін. Він не бачив, хто саме, окрім ОСОБА_24 , наносив йому удари, але по відчуттям його били три особи. Вони забрали у нього з кишень куртки телефон iPhone, зарядний пристрій, ключі, паспорт, документи на автомобіль, гроші в сумі 1000 гривень.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №646-ая/15 від 05.03.2015р. у потерпілого ОСОБА_29 маються по синцю на голові та лівій нозі, синець на правій нозі, ссадна на правій руці, ногах, які утворилися від дії тупих твердих предметів, які могли бути спричинені у строк, який вказує потерпілий, та за ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження ; цей комплекс тілесних ушкоджень у ОСОБА_29 , враховуючи характер та локалізацію, не міг утворитися в результаті однократного падіння з висоти власного зросту та удару о тверду поверхню (матеріали к.п. а.с.72-73).

Свідок ОСОБА_46 пояснив у судовому засіданні, що підробляє таксистом та зимою 2015 року він прийняв замовлення від постійного клієнта служби таксі на ім`я ОСОБА_47 . Коли близько 20.00 години свідок під`їхав за цим замовленням за адресою: м.Харків, Салтівське шосе, 205, то цей клієнт був з трьома чоловіками, у яких були ознаки алкогольного сп`яніння. Ці чоловіки раніше не були знайомі свідкові, як потім він дізнався, це були ОСОБА_24 ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Вони поїхали до більярдної, і чоловік на ім`я ОСОБА_47 запросив свідка з ними пограти, на що свідок погодився. Приблизно півгодини вони всі грали у більярд, після чого ОСОБА_47 та ОСОБА_24 одягли куртки та пішли на вулицю. Хвилин через п`ятнадцять ОСОБА_23 та ОСОБА_22 покинули більярдну. Свідок почекав їх 15 хвилин, після чого теж пішов. На вулиці нікого з вказаних осіб він не побачив.

27.03.2015р. під час проведення впізнання свідок ОСОБА_48 впізнав ОСОБА_22 як особу, яку разом з іншими чотирма пасажирами підвозив до більярдного клубу по вул..Академіка Павлова, та з якими знаходився у приміщенні клубу та грав у більярд, після чого двоє з чоловіків вийшли з приміщення більярдної, а хвилин через 15 приміщення покинули інші двоє чоловіків, серед яких був ОСОБА_22 (матеріали к.п. а.с.59-63).

Свідок ОСОБА_49 в судовому засіданні пояснила, що з 2008 року працює керуючим більярдного клубу «Діоген», який розташований за адресою: м.Харків, вул.Академіка Павлова, 317. Приміщення клубу, а саме, зал та вестибюль, обладнані камерами відео спостереження. На початку 2015 року, більш точного часу свідок не пам`ятає, до клубу прийшли співробітники міліції, які попросили показати відеозапис з камер спостереження за минули ніч. На цьому відеозапису було зафіксовано, як приблизно о 01.00-02.00 годині компанія з 5-6 чоловіків грала у більярд. Також у залі знаходилися офіціант та бармен ОСОБА_50 .

Свідок ОСОБА_51 пояснила суду, що у 2015 році працювала у вищевказаному більярдному клубі. 23.02.2015р. приблизно о 00.00-01.00 годині до клубу прийшла компанія 5-6 чоловіків, які знаходилися у стані алкогольного сп`яніння. У клубі вони замовляли горілку, окрім одного з них, який пив каву. Ці чоловіки по двоє виходили на вулицю курити. Час гри ще був оплачений, але вони поступово, один за одним, по двоє покинули клуб.

23.04.2015р. під час проведення слідчої дії впізнання потерпілий ОСОБА_29 впізнав ОСОБА_24 як особу, яку зустрів біля 23.00 години 23.02.2015р., та з яким поїхали у більярдний клуб, звідки виходили за сигаретами, після чого ОСОБА_24 відстав від нього і почав його бити. Всього за його відчуттями його били три особи (матеріали к.п. а.с.180-184).

Крім того, 23.04.2015р. під час проведення слідчої дії впізнання потерпілий ОСОБА_29 впізнав ОСОБА_23 як особу, яку зустрів біля 23.00 години 23.02.2015р., та з яким поїхали у більярдний клуб (матеріали к.п. а.с.185-188).

В ході слідчих експериментів, які 23.04.2015р. проводилися за участі ОСОБА_24 , ОСОБА_23 і ОСОБА_29 , кожен з них давав показання, аналогічні тим, що надавалися ними суду (а.с.201-218).

Свідок ОСОБА_52 пояснив, що він працює на радіо ринку «Кутузівський» біля станції метро «Героїв Праці». На початку весни 2015 року, більш точної дати свідок не пам`ятає, коли він знаходився на своєму робочому місці, приблизно об 11.00 12.00 годині до нього підійшов раніше незнайомий йому чоловік, який запропонував свідкові придбати у нього за 2-2,5 тисячі гривень телефон iPhone 4 або 4s у чорному корпусі. В ході розмови з цим чоловіком свідок зрозумів, що телефон тому не належить, будь-яких документів на телефон при собі у нього не було. Тому свідок відмовився, а через деякий час вказаний чоловік підійшов до свідка з дівчиною та сказав, що документи принесе вона. У судовому засіданні свідок пояснив, що цим чоловіком міг бути ОСОБА_22 .

Свідок ОСОБА_53 пояснила, що 24.02.2015р. приблизно о 12.00 годині до неї звернувся її знайомий ОСОБА_24 , який попросив її допомогти другу продати на радіоринку телефон. Для цього вона повинна була надати свої документи. ОСОБА_24 пояснив їй, що у нього немає при собі паспорту.

18.03.2015р. потерпілий ОСОБА_29 в ході пред`явлення речей для впізнання впізнав добровільно виданий ОСОБА_22 24.02.2015р. співробітникам міліції мобільний телефон iPhone 4 у корпусі чорного кольору, який було у нього викрадено 24.02.2015р. серед іншого майна (а.с.19, 39-41).

21.04.2015р. вказаний мобільний телефон було оглянуто слідчим та під час огляду встановлено, що у ньому містяться фотознімки з зображенням ОСОБА_29 (матеріали к.п. а.с.193).

Висновком товарознавчої експертизи №912 від 13.03.2015р. підтверджено ринкову вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_29 мобільного телефону марки «Apple» моделі iPhone 4S 16GB, придбаного у 2012 році з зарядним пристроєм з урахуванням умов зносу, у сумі 4109,00 грн. (матеріали к.п. а.с.68-70).

Таким чином, аналізуючи всі досліджені судом докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_24 , ОСОБА_54 , ОСОБА_25 та ОСОБА_22 (окрім інкримінованого йому епізоду від 24.02.2015р.) у вчиненні інкримінованих їм злочинів є доведеною під час судового розгляду кримінального провадження.
З урахуванням усієї сукупності досліджених під час судового розгляду доказів, суд вважає неспроможними показання обвинувачених ОСОБА_24 і ОСОБА_23 , даних у судовому засіданні, про відсутність у них попередньої домовленості між собою про відкрите викрадення майна ОСОБА_26 та про те, що ОСОБА_23 взагалі не приймав участі у нападі на потерпілу. Ці доводи спростовуються доказами, дослідженими під час розгляду кримінального провадження у судовому засіданні, які викладені у вироку.

Також сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, які викладені у вироку, спростовуються доводи обвинувачених про те, що ОСОБА_25 та ОСОБА_22 не брали участь у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_27 та викраденні його майна, а також про те, що ОСОБА_25 та ОСОБА_22 взагалі не було на місці скоєння цього злочину.

Суд критично ставиться до таких показань обвинувачених та вважає їх способом захисту та спробою ввести суд в оману з метою допомогти обвинуваченим ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ОСОБА_22 з дружніх спонукань уникнути відповідальності за вчинені ними кримінальні правопорушення.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_24 наступним чином:

-за епізодом від 11.01.2015р. за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб,

-за епізодом від 17.02.2015р. за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого,

-за епізодом від 24.02.2015р. за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_23 суд кваліфікує таким чином:

-за епізодом від 11.01.2015р. за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб,

-за епізодом від 07.02.2015р. за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням до сховища, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб,

-за епізодом від 09.02.2015р. за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням до сховища, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, якщо особа виконала усі дії які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі,

-за епізодом від 17.02.2015р. за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого,
-за епізодом від 24.02.2015р. за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_22 суд кваліфікує таким чином:

-за епізодом від 07.02.2015р. за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням до сховища, вчинене за попередньою змовою групою осіб,

-за епізодом від 09.02.2015р. за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням до сховища, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, якщо особа виконала усі дії які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі,

-за епізодом від 17.02.2015р. за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_25 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
В той же час, під час судового розгляду суду не було надано достатніх, допустимих та належних доказів на підтвердження вчинення 24.02.2015р. ОСОБА_22 інкримінованого йому органом досудового розслідування спільно з обвинуваченими ОСОБА_24 та ОСОБА_23 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у відношенні потерпілого ОСОБА_29 та вчинення ним будь-яких протиправних дій у відношенні до потерпілого ОСОБА_29 .

Показання ж потерпілого ОСОБА_29 про те, що за його відчуттями, йому наносилися удари трьома особами, є припущенням, і у сукупності з іншими доказами не доводять вину ОСОБА_22 у вчиненні саме цього інкримінованого йому злочину за епізодом від 24.02.2015р.

Крім того, суду не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження вчинення 24.02.2015р. ОСОБА_22 дій, направлених на заволодіння майном ОСОБА_29 .

Тобто під час судового розгляду даного кримінального провадження стороною обвинувачення не було доведено обставини скоєння ОСОБА_22 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за епізодом від 24.02.2015р. у відношенні потерпілого ОСОБА_29 .

Згідно зі ст. 65 КПК України, суд встановлює наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що ґрунтуються на доказах, якими є всякі фактичні дані, зібрані у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, у тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому статтею 62 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

При цьому стаття 62 Конституції України гарантує, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто суд ухвалює обвинувальний вирок лише у тому випадку, коли досліджені під час судового розгляду докази, які відповідають вимогам належності та допустимості, спростовують всі розумні сумніви щодо вини особи.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд має будуть переконані поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі злочину є доведеним (справа Дж.Мюррей проти Сполученого Королівства).

Такий же принцип закріплений у статті 17 КПК України, відповідно до якої ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення (ст.373 КПК України).

Тому отже під час судового розгляду справи стороною обвинувачення не доведено вчинення ОСОБА_22 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за епізодом від 24.02.2016р. у відношенні потерпілого ОСОБА_29 , у зв`язку з чим ОСОБА_22 підлягає виправданню у цій частині інкримінованого йому обвинувачення за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_24 встановлено, що він неодружений, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, останній раз 24.06.2015р. Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 3-х років позбавлення волі, за місцем проживання характеризується формально, за місцем тримання під вартою характеризується посередньо.
Обставин, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_24 , під час судового розгляду не встановлено.
При цьому суд критично сприймає доводи сторони захисту щодо щирого каяття обвинуваченого з урахуванням всіх вищевикладених обставин кримінального провадження.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_24 згідно зі ст..67 КК України, є вчинення злочинів за епізодами від 17.02.2015р. та від 24.02.2015р. у стані алкогольного сп`яніння, а також рецидив злочинів.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_23 встановлено, що він неодружений, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, останній раз - 03.08.2011 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 22.06.2012 умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 2 місяці, за місцем проживання характеризується формально, за місцем тримання під вартою характеризується задовільно.
Обставин, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_23 , під час судового розгляду не встановлено.
При цьому суд критично сприймає доводи сторони захисту щодо щирого каяття обвинуваченого з урахуванням всіх вищевикладених обставин кримінального провадження.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_23 згідно зі ст..67 КК України, є вчинення злочинів за епізодами від 17.02.2015р. та від 24.02.2015р. у стані алкогольного сп`яніння, а також рецидив злочинів.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_22 встановлено, що він неодружений, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, останній раз - - 29.10.2007 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 296, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставин, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_22 , під час судового розгляду не встановлено.
При цьому суд критично сприймає доводи сторони захисту щодо щирого каяття обвинуваченого з урахуванням всіх вищевикладених обставин кримінального провадження.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_22 згідно зі ст..67 КК України, є вчинення злочину за епізодом від 17.02.2015р. у стані алкогольного сп`яніння, а також рецидив злочинів.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_25 встановлено, що він одружений, має малолітню дитину, 2015р.н., працює електромонтером на ПрАТ «Птахофабрика «Заря», на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий 21.05.2004р. апеляційним судом Донецької області за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі, звільнений 20.01.2014 умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 9 місяців, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставин, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_25 , під час судового розгляду не встановлено.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_25 згідно зі ст..67 КК України, є вчинення злочину за епізодом від 17.02.2015р. у стані алкогольного сп`яніння, а також рецидив злочинів.
Призначаючи покарання кожному з обвинувачених, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних кожним з них злочинів, ступінь участі кожного з них у вчинені ними спільних злочинів, дані про особу кожного з обвинувачених, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючих покарання обвинуваченим обставин.

Таким чином, з урахуванням всіх вказаних обставин, суд вважає, що для досягнення цілей покарання, визначених ч.2 ст.50 КК України, з метою виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, слід призначити кожному з обвинувачених покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, яка передбачає покарання за вчинені кожним з них злочини.

Що стосується доводів обвинувачених ОСОБА_23 і ОСОБА_24 про застосування до них положень ст..69 КК України, то підстав для цього, передбачених вказаною правовою нормою, суд не вбачає з урахуванням всіх вищевказаних обставин.

За таких обставин суд залишає без змін запобіжний захід, обраний обвинуваченим у вигляді тримання під вартою, до набрання цим вироком законної сили.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинувачених.

Цивільний позов ОСОБА_27 суд залишає без розгляду, оскільки він не відповідає вимогам ст..118, 119 ЦПК України, що не позбавляє потерпілого права пред`явити такий позов в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
Визнати винним ОСОБА_24 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 24.06.2015р., більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_24 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування ОСОБА_24 покарання строк попереднього ув`язнення з 17.04.2015р. по дату набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_24 рахувати з 17.04.2015 року.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_24 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Визнати винним ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання:

-за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі,

-за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі,

-за ч.2 ст.186 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_23 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування ОСОБА_23 покарання строк попереднього ув`язнення з 02.04.2015р. по дату набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_23 рахувати з 02.04.2015 року.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_23 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Визнати винним ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання:

-за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі,

-за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі,

-за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_22 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування ОСОБА_22 покарання строк попереднього ув`язнення з 01.04.2015р. по дату набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_55 рахувати з 01.04.2015 року.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_22 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Визнати ОСОБА_22 невинуватим та виправдати за ч.2 ст.186 КК України за епізодом від 24.02.2016р.

Визнати винним ОСОБА_25 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.81, ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої ОСОБА_25 частини покарання, призначеної вироком апеляційного суду Донецької області від 21.05.2004р. у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_25 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування ОСОБА_25 покарання строк попереднього ув`язнення з 17.04.2015р. по дату набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_25 рахувати з 17.04.2015 року.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_25 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_22 та ОСОБА_23 на користь держави судові витрати за проведення експертизи на суму 196,80 гривень (матеріали к.п. №0000376) з кожного у рівних частинах, тобто по 98 грн. 44 коп.

Стягнути зі ОСОБА_24 та ОСОБА_23 на користь держави судові витрати за проведення експертизи на суму 368,28 гривень (матеріали к.п. №0000988) з кожного у рівних частинах, тобто по 184 грн. 14 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_27 залишити без розгляду.

Речові докази:

-Оптичні диски зберігати в матеріалах справи,

-металеві вироби вважати повернутими власнику ОСОБА_30 ,

-телефон iPhone вважати повернутим власнику ОСОБА_29

-телефон Blue Advance вважати повернутим власнику ОСОБА_27 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 діб після проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1