Справа № 301/1830/16-к

У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту прокурору
"03" жовтня 2016 р. м. Іршава
в с т а н о в и в :
Під час підготовчого судового засідання прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважали, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України та просили призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у підготовче засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причини неявки до суду не повідомили, заяв про відкладення підготовчого засідання до суду не подали (а.с. 38, 43-48).
Захисник ОСОБА_6 вважав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки викладення фактичних обставин справи є неконкретним, тому просив повернути обвинувальний акт прокурору для належного оформлення
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.
Заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та захисника з приводу відповідності обвинувального акту вимогам КПК України та можливості його призначення до судового розгляду, перевіривши матеріали обвинувального акту, суд приходить до наступного.
Згідно ст. ст. 3 ч.1 п.13, 42 ч. 3 п. 1 та 110 ч. 4 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановлену цим Кодексом; обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують; обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.
Зі змісту ч.2 ст.291 КПК України вбачається, що обвинувальний акт має містити, у тому числі, виклад фактичних обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Таке формулювання обвинувачення, крім обставин, зазначених у диспозиції статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, повинно містити посилання на наявність доведених даних про саму подію кримінального правопорушення, час, місце, спосіб, мотив і мету його вчинення, а також форму вини та інші обставини, які впливають на ступінь його тяжкості, вид та розмір покарання.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а і точне формулювання, у тому числі, і об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, згідно ст. 337 КПК України суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно, а також за ст. 185 ч.3 КК України - таємне викрадення чужого майна крадіжка, поєднана з проникненням у житло.
Згідно обвинувального акту:
-08.06.2013 року обвинувачений через незачинені вхідні двері будинку, де проживає ОСОБА_7 , проник всередину і таємно викрав мобільний телефон. При цьому, обвинувальний акт не містить відомостей про те, з якого приміщення будинку вчинено крадіжку та де саме зберігався викрадений телефон;
-08.06.2013 року обвинувачений, знаходячись в м.Іршава, шляхом вільного доступу зайшов на подвір`я греко-католицької церкви, звідки викрав велосипед іноземного виробництва, що належить ОСОБА_8 . При цьому, в обвинуваченні не зазначено ні адреси греко-католицької церкви, ні точного місця, звідки велосипед був викрадений. Не зазначено також і даних, які ідентифікують сам предмет злочину велосипед (його вид, марку, колір тощо);
-в період з 11.07.2013 року по 13.07.2013 року обвинувачений, шляхом підбору ключів до вхідної двері будинку, де проживає ОСОБА_9 , проник всередину дитячої кімнати, звідки викрав 2500 грн. При цьому, обвинувачення не містить ні відомостей про точну дату та час вчинення злочину, ні відомостей про місце зберігання коштів;
-21.07.2013 року обвинувачений через незачинене вікно проник всередину будинку, звідки викрав грошові кошти у сумі 300 доларів США, що належать ОСОБА_10 та станом на 21.07.2013 року становлять 2397 грн. за 100 доларів США, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2397 грн. Визначення розміру викраденого і заподіяних матеріальних збитків є суперечливим, оскільки згідно обвинувачення викрадено 300 доларів США, але загальна сума шкоди визначена у розмірі 2397 грн., що є вартістю тільки 100 доларів США;
-26.07.2013 року обвинувачений, шляхом розбиття вікна на будинку АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_12 , проник всередину, звідки викрав мобільний телефон вартістю 1200 грн., зарядний пристрій з підставкою до нього вартістю 220 грн., золотий перстень з каменем прозорого кольору вартістю 1000 грн., золотий ланцюжок з хрестиком вартістю 1000 грн. та ноутбук марки «Самсунг» вартістю 8000 грн. При цьому, обвинувачення не містить відомості про те, з якого приміщення або з яких приміщень будинку вчинено крадіжку та де саме зберігалися викрадені речі. Не ідентифіковано належним чином і викрадене майно, оскільки обвинувачення не містить відомостей дату виробництва та модель ноутбука та телефону, вагу золотих виробів та вид коштовного каміння, яким оздоблено ювелірні вироби, що мають суттєве значення як для ідентифікації викраденого, так і для визначення його вартості;
-31.07.2013 року обвинувачений, знаходячись на ринку, біля торгової точки №17, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, викрав жіночий гаманець, який належав ОСОБА_13 та який знаходився у неї під лівою рукою, всередині якого знаходилися гроші у сумі 1200 грн., золотий ланцюжок вартістю 5000 грн., золотий ланцюжок вартістю 1000 грн. та золоту каблучку вартістю 1500 грн. При цьому, з обвинувачення не зрозуміло, звідки саме був викрадений гаманець та яким чином ОСОБА_5 міг таємно викрасти гаманець, який знаходився під лівою рукою ОСОБА_13 . Не ідентифіковано належним чином і викрадене майно, оскільки обвинувачення не містить ні опису жіночого гаманця (розмір, колір, матеріал з якого виготовлено тощо), ні відомостей про вагу та довжину золотих виробів, що мають суттєве значення як для ідентифікації викраденого, так і для визначення його вартості.
Не містить обвинувальний акт і повних відомостей про дані обвинуваченого, зокрема, не зазначено конкретні відомості про попередню судимість або попередні судимості, міру покарання та відбуття покарання, що має значення як для кваліфікації дій обвинуваченого, так і для вирішення питання про призначення покарання, у разі визнання його винуватості за пред`явленим обвинуваченням.
Отже, в обвинувальному акті не конкретизовано, в чому саме полягає вина обвинуваченого, такий не містить формулювання обвинувачення з посиланням на обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню в кримінальному провадженню, а також відомостей, що характеризують об`єктивну сторону злочину, а це, в свою чергу, порушує право обвинуваченого ОСОБА_5 знати в чому його обвинувачують.
Суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акту та доданих до нього документів, а не результатом дослідження доказів.
Вказане, істотно порушує вимоги п. а) та b) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, щонайменше, бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.
Крім того, згідно із вимогами ст. ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком.
Вимоги до змісту і форми реєстру містяться у ч.2 ст. 109 КПК України.
Однак, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам закону: він не містить даних про всі процесуальні дії і не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході розслідування, а також не зазначено їх реквізити, зокрема, відсутні дані про повідомлення підозрюваному та потерпілим про їх права та вручення відповідних пам`яток, про здійснені слідчим запити документів, тощо, відсутні відомості про закінчення досудового розслідування, що є суттєвим порушенням, оскільки відповідно ч. 3 ст. 283 КПК України, такі вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо такий не відповідає вимогам КПК України.
Керуючись ст. 314, 395 КПК України,
у х в а л и в :
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення, а потерпілими у той же строк з дня отримання її копії, до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : ОСОБА_1