Справа № 750/2488/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/818/2016
Категорія - ч.4 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006217, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 червня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігова, громадянки України, з професійно-технічною освітою, працюючої помічником вихователя ДНЗ №37 м. Чернігова, одруженої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей ( ОСОБА_7 2002 р.н., ОСОБА_8 2010 р.н.), зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_9 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 , обвинуваченої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

На вирок суду обвинуваченою ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити, звільнивши її, на підставі ст.ст. 75, 79 КК України, від відбування покарання з випробуванням.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 червня 2016 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

Позов потерпілого ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 228 144 грн. 61 коп. на відшкодування майнової шкоди, 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 5 000 грн. на відшкодування витрат на правовому допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 368 грн. 28 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Вважає, що суд першої інстанції не врахував ряд обставин, що значно пом`якшують покарання та дають можливість не застосовувати відносно неї реальної міри покарання, зокрема: вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, оскільки вона та її сім`я перебувають у складних життєвих умовах, їх матеріальне становище вкрай складне, а також вчинення злочину під впливом погрози, примусу або через матеріальну, службову чи іншу залежність, так як до вчинення злочину її підштовхнули погрози незнайомців на адресу сина.

Звертає увагу, що невідшкодування нею шкоди потерпілому під час досудового розслідування та судового розгляду обумовлене скрутним матеріальним становищем її сім`ї.

Крім того, наголошує на тому, що судом першої інстанції не була врахована та досліджена така обставина, як наявність на її утриманні дитини до семи років, яка є підставою для звільнення її, на підставі ст. 79 КК України, від відбування покарання з випробуванням.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 03 червня 2015 року, в денний час, ОСОБА_6 , знаходячись на законних підставах, з дозволу власника у квартирі АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрала: 4 злитки із золота 999,9 проби вагою 50 грам кожний, сукупна вартість яких, згідно висновку експерта № 55 від 20.01.2016 становить 190054 грн., 16 колекційних монет із золота 999,9 проби вагою 2 грами кожна, сукупна вартість яких згідно висновку експерта № 55 від 20.01.2016 становить 30408,64 грн., колекційну монету «Миколаївська» із золота 999,9 проби вагою 9,5 грам, вартість якої згідно висновку експерта № 55 від 20.01.2016 становить 9027,67 грн., брелок із золота 585 проби з логотипом «Лексус» вагою 20 грам, вартість якого згідно висновку експерта №55 від 20.01.2016 становить 11119,2 грн., брелок із золота 585 проби з надписом «Ренжровер» вагою 60 грам, вартість якого згідно висновку експерта №55 від 20.01.2016 становить 33357,6 грн., ланцюжок із золота 585 проби вагою 140 грам, вартість якого згідно висновку експерта №55 від 20.01.2016 становить 77834,4 грн., що належать ОСОБА_11 , чим спричинила останньому майнову шкоду на загальну суму 351801,51 грн.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_6 та її захисника, які підтримали подану обвинуваченою апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній, просили звільнити останню від відбування покрайня з випробуванням; пояснення потерпілого, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду без змін; думку прокурора, яка вважала вирок суду обґрунтованим і законним, просила залишити його без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_12 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності, ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, детально викладених у вироку, які узгоджуються між собою та яким суд дав належну юридичну оцінку.

Дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_12 покарання, з застосуванням ст.69 КК України, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, офіційно працевлаштована, позитивно характеризується за місцем роботи, сімейний стан, має на утриманні двох малолітніх доньок, її майновий стан, стан її здоров`я, наявність обставин, що пом`якшують покарання: з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, що є такими, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність ізоляції обвинуваченої від суспільства при наведених вище обставинах, з урахуванням особи обвинуваченої, її сімейного та матеріального стану, тяжкість злочину і застосування до покарання ст.69 КК України не є безумовною перешкодою для застосування ст.75 КК України.

В апеляційному суді обвинувачена ОСОБА_12 визнала вину, щиро каялась. Пояснила, що не в змозі була сплачувати потерпілому кошти на відшкодування завданої шкоди, оскільки її сім`я знаходиться в край важкому матеріальному стані. Її чоловік вимушений був залишити роботу, щоб доглядати за лежачим хворим батьком. У неї заробіток мінімальний, її донька потребує лікування, як і вона сама, про що свідчать надані захисником докази. Стверджує, що вибачалась перед потерпілим, просить вибачення і зараз.

Потерпілий ОСОБА_11 у суді апеляційної інстанції заперечував проти звільнення обвинуваченої від реального відбування покарання. Зазначив, що ОСОБА_12 не просила у нього вибачення за скоєне, не виплачувала кошти на відшкодування шкоди, а тому обвинувачена повинна відбувати покарання реально, не зважаючи на дітей останньої.

В апеляційному суді встановлені: нова пом`якшуюча покарання обставина, у відповідності до ст. 66 КК України, добровільне часткове відшкодування обвинуваченою шкоди, завданої потерпілому, що підтверджується наданою апеляційному суду квитанцією « Укрпошти» та нові дані про особу обвинуваченої попросила вибачення у потерпілого, хвороба малолітньої дитини, яка знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-офтальмолога з діагнозом: міопія слабкого ступіню обох очей та у ортопеда з діагнозом: плоско-вальгусна деформація ступнів, сколіотична постанова.

За вказаних підстав, колегія суддів, проаналізувавши всі вищевикладені обставини, дійшла висновку про те, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, оскільки, враховуючи особу обвинуваченої, її сімейне та матеріальне становище, стан здоров`я малолітньої дитини, дійсну щирість її дій і каяття, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, встановлених судом 1 інстанції та апеляційним судом, відсутність обставин, що обтяжують покарання, вважає за можливе надати обвинуваченій час у виді іспитового строку, щоб вона своєю законослухняністю, ставленням до виконання покладених на неї обов`язків, довела своє виправлення без реального відбування покарання, дисциплінуючи себе до проходження цього випробування та більш швидкого погашення заборгованості перед потерпілим.

Однак, колегія суддів вважає, що тривалість іспитового строку необхідно встановити максимальну, в 3 роки, зважаючи на позицію потерпілого щодо міри покарання обвинуваченій.

Всі аргументи апеляційної скарги обвинуваченої судом апеляційної інстанції перевірені. З огляду на те, що малолітня дитина обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягне семирічного віку трохи більше ніж через 6 місяців, а іспитовий строк в даному випадку встановлюється до досягнення дитиною семирічного віку, звільнення ОСОБА_12 від відбування покарання, відповідно до ст. 79 КК України, на що посилалася апелянт в скарзі, є неможливим, так як, мінімальна межа іспитового строку при застосуванні вищевказаної норми, не може бути меншою, ніж один рік.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 червня 2016 року відносно ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від призначеного судом першої інстанції покарання з випробуванням з іспитовим строком в 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на обвинувачену ОСОБА_6 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4