Справа № 401/1748/16-к
Провадження №1- кп/401/178/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2016 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000260 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Магадан Російської Федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, спеціальність газоелектрозварювальник, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
18 лютого 2016 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_4 перед початком руху заднім ходом на автомобілі марки «MAPLE C 51 SMA 7151» , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності , зі стоянки по вулиці Героїв України напроти будинку № 39 в м. Світловодську Кіровоградської області в напрямку проїзної частини дороги по вулиці Героїв України , в порушення вимог Правил дорожнього руху України, а саме:
- п. 1.5., відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- підпунктів « б», «д» п. 2.3., відповідно до яких для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
- п. 10.1., відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 10.9. , відповідно до якого під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб;
не переконався , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, при цьому проявив особисту необережність та безпечність до дорожньої обстановки, у результаті чого під час руху заднім ходом з необережності допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка рухалася через проїзну частину дороги позаду керованого ОСОБА_4 транспортного засобу. В результаті дорожньо транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово медичної експертизи № 58 від 11 березня 2016 року отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої треті правої голені, перелому правого надколінка , гемартрозу ( крововиливу в порожнину суглобу), які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості , які знаходяться в прямому причинному зв`язку із ДТП, що сталася.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, якими повністю підтвердив фактичні обставини справи. Просив суд застосувати до нього мінімальне передбачене законом покарання, без позбавлення його права керування транспортними засобами, так як він скоїв злочин неумисно, шкоду потерпілій повністю відшкодував.
Проаналізувавши викладене, враховуючи, що учасниками судового провадження фактичні обставини справи не оспорювалися, суд за їх спільною згодою, в тому числі потерпілої, яка подала про це відповідну письмову заяву (а.с. 34), в силу ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно не оспорюваних фактичних обставин справи, та в цій частині обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.
Дії ОСОБА_4 судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання за скоєне, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно злочин з необережності, який за ступенем тяжкості відносяться до категорії невеликої тяжкості, він раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, проживає з жінкою без реєстрації шлюбу, має на утриманні малолітніх дітей 2002, 2005, 2011 та 2015 років народження, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не значиться, перебуває на обліку у Світловодсько Онуфріївському ОРВК. (а.с. 36, 37, 42, 43, 45, 46, 47, 48, 49, 51, 52, 54)
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілій.
Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.
З урахуванням всіх обставин справи, даних, що характеризують особу обвинуваченого, виходячи з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, та те, що обвинувачений вчинив злочин з необережності, відшкодував шкоду потерпілій, що підтверджується її письмовими розпискою та заявою про це (а.с. 34, 72), суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі, без застосування додаткового покарання.
Прокурором заявлено цивільний позов про відшкодування ОСОБА_4 коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої ОСОБА_6 у сумі 769 грн. 02 коп., який обвинувачений визнав у повному обсязі. З підстав ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ст. 1206 ЦК України суд ухвалює рішення про задоволення позову.
У кримінальному провадженні маються процесуальні витрати на залучення експертів, а саме витрати за проведення 25 лютого 2016 року судової транспортно трасологічної експертизи у сумі 768 грн. 00 коп., витрати за проведення 29 лютого 2016 року судової інженерно транспортної ( автотехнічної) експертизи у сумі 768 грн. 00 коп., витрати за проведення 26 травня 2016 року судової інженерно транспортної ( автотехнічної) експертизи у сумі 1101 грн. 00 коп., а всього - 2637 грн. 00 коп. З підстав ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого.
Питання про речові докази суд вирішує згідно з правилами ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 3400 грн. 00 коп., без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Світловодської міської ради кошти у сумі 769 грн. 02 коп., витрачені Світловодською центральною районною лікарнею на лікування ОСОБА_6 .

Речовий доказ, а саме автомобіль марки «MAPLE C 51 SMA 7151», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_4 , залишити йому ж за належністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2637 грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.
На вирок суду можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Суддя підпис

Згідно:

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1