Справа № 442/3918/16-к
Провадження № 1-кс/442/846/2016
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2016 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши матеріали справи за скаргою представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Дрогобицького МВ ГУМВС у Львівській області про закриття провадження від 02.08.2012 року, -

в с т а н о в и в :

Скаржник представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою у якій просить скасувати постанову старшого слідчого Дрогобицького МВ ГУМВС у Львівській області про закриття провадження від 02.08.2012 року.

В обґрунтуванні поданої скарги посилається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.04.2013 року по цивільній справі за позовом Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області до ОСОБА_3 , як співвідповідача, визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку та скасовано його державну реєстрацію, яка ґрунтується на обставинах, котрі відповідно до позиції позивача доведені матеріалами кримінальної справи № 116-0268. Дана кримінальна справа постановою старшого слідчого Дрогобицького МВ ГУМВС у Львівській області закрита 02.08.2012 року на підставі п.8 ч.1 ст. 6 КПК України (в редакції закону від 28.12.1960 року). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 18.11.2014 року рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.04.2013 року залишено без змін. Згідно вищевказаної постанови відомо, що сільський голова Новокропивницької сільської ради ОСОБА_5 «підробив» витяг з рішення № 226 і «вніс завідомо неправдиві дані» у довідку від 26.03.2008 року про передачу земельної ділянки площею 0,1855 га, в той час як реальна площа складала 0,16 га. Вважає, що даний факт ґрунтується лише показами свідка ОСОБА_6 , які не можуть бути достовірними. Також досудовим слідством у кримінальній справі не встановлені подія злочину, винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, його мотиви. Згідно ст. 236-6 діючого КПК України (у редакції 1960 року) на час винесення постанови про закриття кримінальної справи від 02.08.2012 року, остання може бути оскаржена особою інтересів якої вона стосується або її представником протягом 7 днів з дня отримання її копії або повідомлення прокурора про залишення її без задоволення. Про закриття даної справи ОСОБА_3 не повідомлялась, копії постанови не отримувала. Про її існування дізналась лише у кінці березня 2016 року. А відтак, 29.03.2016 року звернулась у Дрогобицьку місцеву прокуратуру з клопотанням про надання копії постанови та скаргою на неї. Відповідь на скаргу отримала 30.04.2016 року у поштовій скриньці. З даної відповіді йдеться, що згідно КПК України 1960 року прокурор не вправі скасовувати постанови про закриття кримінального провадження, а звернення скеровано у СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області для надання копії постанови про закриття кримінального провадження скаржнику. 20.05.2016 року ОСОБА_3 у поштовій скринці отримала лист з Дрогобицького ВП ГУНП за вих. № 7351/44/06-16, у якому йдеться, що кримінальну справу № 116-0268 скеровано у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області, який 26.06.2016 закрив вказану кримінальну справу. Враховуючи вищенаведене звернулась у суд з даною скаргою.

У судове засідання старший слідчий Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області постанова якого оскаржується, не з"явився, а тому відповідно до норм ст. 306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника адвоката ОСОБА_4 в підтримку доводів скарги, який вважає, що постанову про закриття кримінальної справи № 116-0268 винесено передчасно, вона не обґрунтована жодним об`єктивним доказом та не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що ОСОБА_6 , а не ОСОБА_5 складала обидва документи, в той час, коли останній посвідчив їх своїм підписом, як і ОСОБА_6 довідку та відбитком гербової печатки.

Дослідивши докази надані особою, яка подала скаргу, матеріали кримінальної справи , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 236-5 КПК України (у редакції 1960 року) постанова органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи може бути оскаржена особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного (міського) суду за місцем розташування органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання її копії чи повідомлення прокурора про залишення скарги на цю постанову без задоволення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови по кримінальній справі № 116-0268, вона винесена 02.08.2012 року, постановлено закрити кримінальну справу на підставі п.8 ч.1 ст.6 КПК України у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 .

Зі змісту поданої скарги вбачається, що 29.03.2016 року ОСОБА_3 звернулась у Дрогобицьку місцеву прокуратуру з клопотанням про надання копії постанови та скаргою на неї та отримала відповідь 30.04.2016 року через поштове відправлення. Крім цього, з відповіді з Дрогобицької місцевої прокуратури на звернення ОСОБА_3 від 29.03.2016 року щодо скасування постанови про закриття провадження та надання копії даної постанови № 116-0268, відомо, що така надана прокуратурою 11.04.2016 року. З відповіді вбачається, що, копію звернення ОСОБА_3 в частині надання копії постанови про закриття провадження № 116-0268 скеровано у Дрогобицький ВП ГУНП України у Львівської області.

З листа Дрогобицького ВП ГУНП за вих. № 7351/44/06-16, відомо, що кримінальну справу № 116-0268 скеровано у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області, який 26.06.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області закрито кримінальну справу на підставі п.8 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року) вказану кримінальну справу. Для отримання заявником ОСОБА_3 копії постанови про закриття провадження звернутися в Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Згідно ст. 213 КПК України ( у редакції 1960 року) кримінальна справа закривається при наявності підстав, зазначених у статті 6 цього Кодексу; при недоведеності участі обвинуваченого у вчиненні злочину.

Відповідно до ч.3 ст. 215 КПК України( у редакції 1960 року) в разі закриття справи через смерть обвинуваченого близькі родичі і громадські організації вправі з метою реабілітації померлого просити про доведення досудового слідства до кінця.

Слід зазначити, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття даного рішення можливе після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів у їх сукупності.

Як вбачається з постанови слідчого Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_8 про закриття кримінальної справи № 116-0268 від 02.08.2012 року сільський голова Новокропивницької сільської ради ОСОБА_5 підробив витяг з рішення № 226 від 13.08.2008 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», згідно якого ОСОБА_3 безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1855 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , хоча згідно рішення № 226 від 13.03.2008 року ОСОБА_3 безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,16 га, що на 0,255 га менше , ніж зазначено у витязі даного рішення. 26.08.2016 року довідці про землекористування.

Крім цього, 26.08.2008 року сільський голова Новокропивницької сільської ради ОСОБА_5 вніс в довідку про землекористування від 26.03.2008 року завідомо неправдиві дані, згідно якої ОСОБА_3 безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1855 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , хоча згідно рішення № 226 від 13.03.2008 року ОСОБА_3 безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,16 га, що на 0,255 га менше , ніж зазначено у довідці про землекористування.

Слідчий Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_8 у постанові про закриття кримінальної справи зазначає, що зібрані докази повністю підтверджують, що підроблення витягу з рішення № 226 від 13.08.2008 року та довідки землекористування від 26.03.2008 року на ім.»я ОСОБА_3 вчинив громадянин ОСОБА_5 , посилаючись на покази свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та інших документів (а.с. 240), в тому числі висновку експерта № 6/237 почеркознавчої експертизи за матеріалами кримінальної справи № 116-0268 від 25.05.2012 року, згідно якого вбачається, що підпис у графі «сільський голова», що у довідці про землекористування від 26.03.2008 року, виданий на ім`я ОСОБА_3 , виконаний ОСОБА_5 та підпис у графі «сільський голова», що у витязі з рішення № 226 від 13.03.2008 року, виданий на ім`я ОСОБА_3 виконаний ОСОБА_5 . Разом з тим, беручи до уваги, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, керуючись п.8. ч.1. ст. 6 КПК України (1960 року) кримінальна справа закрита.

Однак, як вбачається з показань свідка ОСОБА_6 , « ОСОБА_5 дав їй вказівку надати витяг з рішення № 226 від 13.03.2008 року, при чому сам особисто продиктував інформацію, яку необхідно заповнити, посилаючись на рішення № 226 від 13.03.2008 року. Після цього, приблизно через тиждень на підставі вказаного витягу нею було виготовлено та видано довідку про землекористування, за вказівкою ОСОБА_5 , де вказано, що останній надано передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1855 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , після чого вона та голова сільської ради ОСОБА_5 підписали довідку та він поставив гербову печатку ( абз.1, арк. 2 постанови).

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_20 , яка працювала на посаді секретаря Новокропивницької сільської ради, остання підтвердила, що ОСОБА_21 видала довідку про землекористування від 26.03.2008 року.

Слід зазначити, що секретар Новокропивницької сільської ради ОСОБА_6 , яка з 1996 по 2010 роки працювала землевпорядником сільської ради, повинна була, відповідно до своїх службових обов`язків перед складанням витягу, довідки впевнитись у відповідності його рішенню Новокропивницької сільської ради № 226 від 13.03.2008 року.

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ від 18.11.2014 року, рішення по цивільній справі за позовом Дрогобицького міжрайонного прокурора до ОСОБА_3 , Новокропивницької сільської ради, за участі третіх осіб Управління Держземагенства у Дрогобицькому районі Львівської області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації акту, яким позовні вимоги задоволено залишено без змін.

Разом з тим з матеріалів кримінальної справи № 116-0268 вбачається, що досудовим слідством не встановлені у повному обсязі подія злочину ( п.1 ч.1. ст. 64 КПК України, у редакції 1960 року), а саме момент складання витягу з рішення № 226 від 13.03.2008 року не досліджувався; обставини, хто до кого звертався з проханням надати довідку про землекористування, вина ОСОБА_5 та його мотиви.

У відповідності вимог ст. 64 КПК України ( у редакції 1960 року) при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи у суді підлягають доказуванню подія злочину, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину); 2) винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину; 3) обставини що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання; 4) характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розмір витрат охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Відповідно до матеріалів кримінальної справи та оскаржуваної постанови вбачається, що під час досудового слідства слідчим не було проведено достатнього та необхідного за даних умов обсягу слідчих дій, згідно вимог ст. 64 КПК України ( у редакції 1960 року) необхідних в даній кримінальній справі, а тому оскаржувана постанова не може вважатися такою, що відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що слідчим не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, що призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження на підставі п.8 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року), а підтвердження вини ОСОБА_5 за фактом службового підроблення офіційних документів за ознаками злочинів ч.1 ст. 366 КК України, не обґрунтовано належним чином зібраними доказами по кримінальній справі. Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є підставною та підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню, та що зумовлює доведення досудового слідства відповідно до вимог ч.3 ст. 215 КПК України (у редакції 1960 року),до кінця.

Керуючись ст. ст. 64, 213,215, ст. 236-5 КПК України (у редакції 1960 року), слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Дрогобицького МВ ГУМВС у Львівській області про закриття провадження від 02.08.2012 року- задоволити.

Постанову старшого слідчого Дрогобицького МВГУМВС у Львівській області ОСОБА_8 від 02.08.2012 року про закриття кримінальної справи № 116-0268 скасувати, що зумовлює доведення досудового слідства відповідно до вимог ч.3 ст. 215 КПК України (у редакції 1960 року), до кінця.

Слідчий суддя ОСОБА_1