Яготинський районний суд Київської області
Справ № 1-23/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2010 року Яготинський районний суд

Київської області в складі:

головуючого Бугіль В.В.,

при секретарі Моргун О.В.,

за участю прокурора Лещенко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, військово не зобовязаний, одружений, не працюючий, відповідно статті 89 КК України не судимий в злочині передбаченому ст. 185 ч. 1 КК України,

Встановив:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Злочин вчинений при таких обставинах.

Так, 29.12.2009 року ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходився на території товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Україна, що по вулиці Поштова, 56-А в м. Яготин Київської області, де працював на посаді сторожа.

Перебуваючи на робочому місці, маючи вільний доступ до сторожових приміщень, діючи умисно с корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до сторожового приміщення поста № 3. Знаходячись біля вказаного приміщення близько 00:30 год., ОСОБА_3 через вікно побачив сторожа ОСОБА_4, який спав, а поруч з ним на столі лежав мобільний телефон марки Нокіа 6233. В подальшому ОСОБА_1 реалізовуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу зайшов до сторожового приміщення поста № 3 де таємно вчинив крадіжку належного ОСОБА_4 мобільного телефону марки Нокіа 6233, вартістю 900 грн., 00 коп., із вставленою в нього сім-картою оператора Київстар, вартістю 30 грн. 00 коп., чим завдав ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 930 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_3, вину у вчиненні таємно викрадення чужого майна (крадіжці) за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся, факт та обставини злочину підтвердив. Просив не позбавляти його волі та врахувати, що більше такого не повторить.

Підсудний ОСОБА_1, та інші учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки він вину визнає і факт таємного викрадення чужого майна (крадіжку) не заперечує, та їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, тобто зміст ст. 299 КПК України їм зрозумілий.

За таких обставин, суд відповідно до ст. ст. 299, 301-1 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного ОСОБА_1, за виключенням дослідження документів, що характеризують його особу.

Таким чином, суд приходить висновку, що ОСОБА_1, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), його винність доведена і він повинен нести відповідальність за зчинене.

Дії підсудного ОСОБА_3, суд кваліфікує за ч. 1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання ОСОБА_3, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_1, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу підсудного, що він позитивно характеризується за місцем проживання, що підсудний як особа втратив ступінь суспільної небезпечності, що істотно знижує тяжкість вчиненого, він визнав свою вину, щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину. Тому суд приходить до висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у вигляді штрафу.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат по справі не має.

Речові докази по справі - мобільний телефон марки Нокіа 6233 з сім картою оператора Київстар, які зберігаються у кімнаті речових доказів Яготинського РВ ГУ МВС України в Київській області, необхідно передати власнику та дозволити використовувати на власний розсуд.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч. 1 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі на строк - 2 (два) роки.

Звільнити засудженого ОСОБА_1, від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном в 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в ці органи.

Міру запобіжного заходу стосовно засудженого ОСОБА_1, до набрання вироком законної сили, залишити - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі - мобільний телефон марки Нокіа 6233 з сім картою оператора Київстар, які зберігаються у кімнаті речових доказів Яготинського РВ ГУ МЗС України в Київській області необхідно передати власнику та дозволити використовувати на власний розсуд.

Вирок може бути оскарженим до судової палати по кримінальних справах апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Яготинського районного Київської області на протязі 15 днів з часу проголошення.

Суддя Бугіль В.В.