Справа № 366/2166/16-к
Провадження № 1-кс/366/222/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2016 року слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
прокурора Іванківського відділу Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
(секретар судового засідання ОСОБА_6 ),
В С Т А Н О В И Л А:
09.08.2016 року до суду надійшло зазначене вище клопотання слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з т.в.о. начальника Іванківського відділу Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_7 .
У клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (цілодобового) відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України, які вчинені ним за наступних обставин:
Розпорядженнями голови Іванківської РДА від 22.03.2010 року «Про затвердження матеріалів попереднього погодження та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність» 41 особі надано дозволи на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га кожному, за межами населених пунктів, за рахунок земель запасу Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області.
На підставі цих розпоряджень працівниками ТОВ «Укрзем-Консалтинг» розроблено проект землеустрою.
30.03.2010 року начальник Управління Держкомзему в Іванківському районі ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що земельні ділянки, які відводяться, належать до земель водного та лісового фонду, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди фізичними особами, підписав, скріпив печаткою управління і видав, підготовлені невстановленими особами висновок № 518 від 30.03.2010 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення 20-м громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства (загальною площею 35,0427 га) та висновок № 531 від 30.03.2010 року 21-му громадянину у власність для ведення особистого селянського господарства (загальною площею 35,0427) за межами населених пунктів за рахунок земель запасу Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області.
Він же ( ОСОБА_4 ) 12.07.2010 року підписав, скріпив гербовою печаткою управління і видав: довідку форми 6-зем № 03-26-231, виготовлену невстановленою особою, яка містила завідомо неправдиву інформацію, про те, що відведення земельних ділянок загальною площею 35,0427 га у власність 20-ти громадянам для ведення особистого селянського господарства передбачається за рахунок земель державної власності за межами населених пунктів Шпилівської сільської ради у розрізі угідь: землі сільськогосподарського призначення - для ведення особистого селянського підсобного господарства, з них рілля;
довідку форми 6-зем № 03-26-232, виготовлену невстановленою особою, яка містила завідомо неправдиву інформацію, про те, що відведення земельних ділянок загальною площею 40,7199 га у власність 21-му громадянину для ведення особистого селянського господарства передбачається за рахунок земель державної власності за межами населених пунктів Шпилівської сільської ради у розрізі угідь: землі сільськогосподарського призначення - для ведення особистого селянського підсобного господарства, з них рілля.
На підставі висновку № 518 від 30.03.2010 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 20 громадян, розпорядженням Іванківської РДА № 1513 від 28.07.2010 року «Про затвердження проекту відведення та передачу у власність земельних ділянок», було затверджено проект землеустрою та передано земельні ділянки у власність цих громадян.
На підставі висновку № 531 від 30.03.2010 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 21 громадянину, розпорядженням Іванківської РДА № 1511 від 28.07.2010 року «Про затвердження проекту відведення та передачу у власність земельних ділянок», було затверджено проект землеустрою та передано земельні ділянки у власність цих громадян та видано державні акти на право власності на земельні ділянки. Цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту, на території Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області, присвоєно кадастрові номери та зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди.
Внаслідок зловживання службовим становищем та службового підроблення начальником Управління Держкомзему в Іванківського районі ОСОБА_8 , охоронюваним законом інтересам держави спричинено тяжкі наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди, оскільки з державної власності незаконно вибули земельні ділянки, в т.ч. водного і лісого фонду загальною площею 67,7843 га загальною вартістю 13 679 450 грн., що в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень ( ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України) підозрюється ОСОБА_4 . Його вина підтверджується зібраними доказами: висновками експертів, оригіналами вилучених документів.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 у зв`язку з тяжкістю наслідків, сумою спричиненої шкоди може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків, постійного місця роботи на даний час не має, що свідчить про неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту поклавши на нього обов`язок прибувати до слідчого за першою вимогою.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з тих же підстав, що зазначені у клопотанні.
Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав з тих же підстав.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти такого виду запобіжного заходу, оскільки наміру переховуватися ОСОБА_4 не має, доказів цього немає, він , навпаки, заінтересований у найшвидшій передачі провадження до суду, так як вини не визнає і кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються не скоював. Має на утриманні дружину-інваліда 2 групи та дитину інваліда дитинства, літніх батьків. Маючи автомобіль, возить їх в лікарні, в інших сімейних справах. Просили , у разі визнання судом такої необхідності, застосувати до нього більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, його захисника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України «метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті».
Ст. 184 КПК України визначено вимоги до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.
Розглядуване клопотання слідчого не відповідає цим вимогам:
Так, крім посилання на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування (у зв`язку із тяжкістю наслідків злочину, сумою спричиненої шкоди), незаконно впливати на свідків, і не має постійного місця роботи на даний час, ці висновки та твердження ( про наявність зазначених ризиків) нічим не обґрунтовані, що вимагається п. 5, 6 ч.1 ст. 184 КПК).
В клопотання взагалі не обґрунтовано неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, що вимагається п.6 ч.1 ст. 184 КПК).
Ч.1 ст. 194 КПК України визначено, що «під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні».
Ч.3 цієї статті передбачено, що «слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті».
Слідчий суддя вважає, що ні слідчим, ні прокурором не доведено наявність ризиків, передбаченого п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу і особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК.
У випадку недотримання слідчим, прокурором вимог ст. 184 КПК слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, має його відхилити.
При розгляді клопотання слідчим суддею також враховується, що підозрюваний ОСОБА_4 має сім`ю (на утриманні дружину-інваліда 2 групи та дитину інваліда дитинства, літніх батьків), позитивно характеризується по місцю проживання. Не було жодного випадку, коли ОСОБА_4 не з*явився на виклик слідчого, що він сам і підтвердив у судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 186, 193, 194 КПК України, слідчий суддя
1. У задоволенні клопотання слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.
2. Зобов*язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою суду, слідчих.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1