Справа № 188/246/16-к
Провадження № 1-кп/188/37/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Петропавлівка обвинувальний акт з угодою про примирення від 23.02.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001080 від 24.12.2015 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 24.12.2015 року приблизно об 11.00 годині, перебуваючи на 6-ій колії залізничної станції Миколаївка - Донецька Придніпровської залізниці, яка розміщена за адресою вулиця Польова, 3 г, в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, заліз на наповнений вугіллям вагон № 67922013, який знаходився на 6-ій колії зазначеної залізничної станції, та впевнившись у тому, що його ніхто не бачить і за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливими намірами, умисно, таємно, руками, набрав у 5 поліпропіленових мішків, які приніс із собою, вугілля кам`яного марки «Г» газового в кількості 250 кг, яке належить ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», вартістю 575 грн. з метою подальшого перенесення підготовленого для викрадення вугілля до себе додому на АДРЕСА_1 . Однак ОСОБА_3 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, бо був затриманий працівниками поліції на місці вчинення злочину.

Під час досудового слідства 23.02.2016 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду та отримана судом 29.02.2016 року.

Згідно з угодою про примирення підозрюваний ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у пред`явленій йому підозрі. В угоді зазначено, що злочином могла бути завдана матеріальна шкода в розмірі 575 грн. Сторони погодили покарання ОСОБА_3 за вказане кримінальне правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Представник потерпілого ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, цивільний позов заявляти не буде, міру покарання просить призначити на розсуд суду. Представником потерпілого умови угоди про примирення, укладеної 23.02.2016 року між ним та підозрюваним, не заперечувалися.

Прокурор висловив думку про відповідність угоди кримінально-процесуальному законодавству, обставинам справи і волі її сторін та доцільність її затвердження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Правова кваліфікація дій обвинуваченого є вірною за ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, існують фактичні підстави для визнання винуватості, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 23 лютого 2016 року та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Суд звертає увагу, що незакінченим замахом на вчинення крадіжки чужого майна матеріальної шкоди обвинуваченими не завдано, оскільки майно, на викрадення якого був спрямований його умисел, було вилучене у нього працівниками поліції до того, як він ним заволодів і отримав можливість розпорядитися. В той же час, визначення розміру і вартості цього майна було потрібно для правильної кваліфікації дій обвинуваченого, тому під час проведення досудового розслідування проведено товарознавчу експертизу, вартість якої складає 123 грн. (а.с. 43), і ці процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Цивільний позов представником потерпілого не заявлявся.

Речові докази по справі 5 мішків з вугіллям необхідно залишити потерпілому ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», у представника якого ОСОБА_5 вони зберігаються.

Запобіжній захід ОСОБА_3 на досудовому слідстві не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 25 січня 2016 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0001080 від 24.12.2015 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази по справі 5 мішків з вугіллям залишити потерпілому ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в особі представника ОСОБА_5 , у якого вони зберігаються.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи на користь держави в розмірі 123 (сто двадцять три) гривні.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1