Провадження № 1-кп/642/267/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2016 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимого: 14.09.2009 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ст. ст. 185 ч.1, 187 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 07.05.2011 р. за відбуттям строку покарання; 10.07.2013 р. Харківським райсудом Харківської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 28.01.2016 р. за відбуттям строку покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше засуджений за корисливі злочини, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

14 лютого 2016 р., приблизно, о 02 годині ОСОБА_5 , знаходячись біля павільйону «У Галині», розташованого за адресою: м. Харків, майдан Привокзальний,1, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, повторно, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , відвів його в бік та почав вимагати у нього грошові кошти, телефон та інші ювелірні вироби, які, на його думку, могли бути у потерпілого, при цьому він погрожував потерпілому застосуванням фізичного насильства. Усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_6 не виконує його вимоги, ОСОБА_5 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, кулаком правої руки наніс потерпілому удар в область носу та, продовжуючи свої злочинні дії, власноруч дістав і відкрито викрав із зовнішньої кишені куртки, одягнутій на потерпілому, мобільний телефон «Леново А7000-А», сенсорний, чорного кольору з номером ІМЕІ 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 з навушниками бірюзового кольору марки «АWЕІ». Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_5 , не знайшовши у потерпілого ОСОБА_6 предметів, які мали матеріальну цінність, відкрито викрав, знявши з пальця потерпілого каблучку-перстень із срібла 925 проби, вартістю 68 гр. 46 коп. згідно судово товарознавчої експертизи Харківського НДЕКЦ №1316 від 26.02.2016 р..

Надалі ОСОБА_5 , будучи впевненим в тому, що потерпілий наляканий і не стане чинити опір, повернув ОСОБА_6 мобільний телефон для того, щоб потерпілий витягнув сім-картки. Потерпілий ОСОБА_6 , скориставшись тим, що в його руках опинився мобільний телефон, спробував втекти та побіг у бік кола трамваїв. ОСОБА_5 , реалізуючі свій злочинний намір на відкрите викрадання чужого майна, та маючи за мету довести його до кінця, став наздоганяти ОСОБА_6 .. Побачивши вказані події ОСОБА_7 , який діючи одноособово, не маючи наміру заволодіти чужим майном, вважаючи, що ОСОБА_6 викрав мобільний телефон у малознайомого йому ОСОБА_5 , теж почав наздоганяти ОСОБА_6 .. Вдвох вони наздогнали ОСОБА_6 , який спіткнувся і впав на землю, та ногами по черзі нанесли йому удари в область обличчя. Тобто ОСОБА_5 з метою відритого викрадання чужого майна застосував до потерпілого насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, після чого відкрито викрав його мобільний телефон «Леново А7000-А» згідно судово-товарознавчої експертизи Харківського НДЕКЦ вартістю 3785 гр., а ОСОБА_8 пішов до місця свого мешкання. Після цього ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3853 гр. 46 коп..

Згідно висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ №985-ая/16 ОСОБА_6 були спричинені наступні тілесні ушкодження: садна на слизовій оболонці верхньої губи, субконюктивальний крововилив під з`єднувальну оболонку правого ока, синці на обличчі, слизових оболонках губ, які відносяться до легких тілесних ушкоджень

ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю і дав такі ж покази щодо обставин справи як зазначено вище, у скоєному щиро розкаявся. ОСОБА_5 пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі він не мав постійного місця проживання та реєстрації. В нього не було паспорту, він не міг працевлаштуватися, не було коштів на існування, тому він скоїв цей злочин.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд вирішив провести розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особистість, без дослідження інших доказів по справі.

На підставі викладеного суд вважає повністю доказаною вину обвинуваченого у вчиненні злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися у відкритому викраданні чужого майна, поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, суд кваліфікує за ст. 186 ч.2 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він являється громадянином України, раніше неодноразово судимим за корисні злочині, неодруженим, не працюючим, не має постійного місця проживання і реєстрації, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Відповідно до ст..66 КК України у якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття у скоєнні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст.67 КК України не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, наведені вище дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих покарання обставин і майнової шкоди ( все викрадене майно повернуто потерпілому) і вважає, що обвинувачений підлягає покаранню у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення неможливе без ізоляцію від суспільства.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Судові витрати у справі складають 184 гр. 14 коп. за проведену Харківським НДЕКЦ МВС України товарознавчу експертизу №1316 від 26.02.2016 р. і підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки експертиза була проведена у зв`язку із вчиненим обвинуваченим злочином.

Питання про речові докази підлягають вирішенню у відповідності до ст.. 100 КПК України.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.. ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з дня обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 16 лютого 2016 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тим самим у виді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань УДПтСУ в Харківській області (№27).

Речові докази у справі: обручку-перстень із срібла 925 проби, мобільний телефон «Леново А7000-А» сенсорний чорного кольору, навушники бірюзового кольору, які були передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати повернутими ОСОБА_6 ..

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави за проведену судову товарознавчу експертизу Харківським НДКЕЦ МВС України №1316 від 26.02.2016 р. судові витрати в сумі 184 гр. 14 коп..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Засудженому ОСОБА_5 , який знаходиться під вартою, строк оскарження слід рахувати з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1