ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5861/16-к
провадження № 1-кп/753/414/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2016 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5
ОСОБА_6
перекладача ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодами про визнання винуватості від 24.03.2016 р. у кримінальному провадженні №0000724 від 21.08.2015 р. за звинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2016 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з угодами про визнання винуватості від 24.03.2016 р. у кримінальному провадженні №0000724 від 21.08.2015 р. за звинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.
В судовому засіданні прокурор вважав за можливе затвердити угоди, укладені між прокурором та обвинуваченими, а також ухвалити вирок на підставі угод з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Захисник ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора та просив затвердити угоди, укладені між прокурором та обвинуваченими та ухвалити вирок на підставі угод з призначенням узгодженої міри покарання,

Аналогічні позиції підтримали захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у скоєнні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України визнав повністю, просив затвердити угоду між ним та прокурором про визнання винуватості та ухвалити вирок згідно умов зазначеної угоди.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судове засідання не прибув з причини знаходження на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до п. 2 ч. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 р. "Про порядок здійснення, підготовчого судового провадження відповідно до КПК України", неприбуття для участі у підготовчому судовому засіданні учасників судового провадження (крім прокурора, за винятком випадків, коли кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення в порядку ч. 4 ст. 26 КПК) не перешкоджає його проведенню.
З урахуванням думок учасників судового провадження, суд ухвалив провести підготовче сулдове зщасідання засідання без участі обвинуваченого ОСОБА_9 .
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та зміст угод про визнання винуватості, а також надані прокурором матеріали та документи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України - суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди з мотивів, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди . У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Відповідно до ч.8 ст. 474 КПК України - повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Згідно положень, передбачених п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК у разі укладення угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості участь захисника є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення угоди про визнання винуватості.
Відповідно до положень ч.1 ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 р. - угода про визнання винуватості укладається між прокурором та підозрюваним/обвинуваченим за ініціативою будь-кого із цих осіб. Участь захисника у разі укладення такої угоди згідно з п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення угоди про визнання винуватості.
Зі змісту угод про визнання винуватості, укладених між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 24.03.2016 р. вбачається, що зазначені угоди укладені всупереч вимогам КПК України в частині забезпечення захисників обвинувачених, участь яких згідно з п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України є обов`язковою з моменту ініціювання такої угоди, та які не брали участі при укладенні вищезазначених угод.
Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст.314 КПК України та роз`яснень, викладених в п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 р., судом були витребувані та досліджені документи, подані стороною обвинувачення під час досудового розслідування, а також інші матеріали досудового розслідування, які надані прокурором.

Внаслідок дослідження наданих прокурором зазначених документів судом встановлено,що кримінальне провадження №0000724, в рамках якого укладено угоди про визнання винуватості, внесене в ЄРДР за ч.2 ст.307 та ч.3 ст. 307 КК України. За цими ж статтями КК України компетентним слідчим органом проводилось досудове розслідування, у тому числі обвинуваченим вручалось письмове повідомлення про підозру у скоєнні зазначених злочинів.

Крім того, під час досудового слідства, слідчий за погодженням з прокурором звертався до слідчого судді з відповідними клопотаннями про обрання запобіжного заходу відносно обвинувачених у вигляді тримання під вартою, у змісті яких зазначались наявні докази скоєння обвинуваченими злочинів, передбачених ч.2 ст.307 та ч.3 ст.307 КК України. Під час розгляду зазначених клопотань слідчими суддями у судовому засіданні перевірялась наявність та допустимість зазначених доказів, внаслідок чого, з урахуванням таких доказів ухвалами слідчих суддів зазначені клопотання були задоволені та відносно обвинувачених обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Зазначені ухвали слідчих суддів переглядались Апеляційним судом м.Києва та в частині наявності доказів скоєння злочинів, передбачених ч.2 ст.307 та ч.3 ст.307 КК України були залишені без змін.

В подальшому за відповідними клопотаннями слідчими суддями приймались рішення про продовження дії запобіжних заходів, обраних відносно обвинувачених саме за ч.2 ст.307 та ч.3 ст.307 КК України.

Разом з тим, до матеріалів, наданих прокурором, не долучені процесуальні рішення що до зміни обвинуваченим повідомлення про підозру на ч.3 ст.309 КК України в порядку ст.279 КПК України із зазначенням підстав для такої зміни.

Наведені обставини свідчать про наявність ознак неправильної правової кваліфікаціії кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про необхідність відмови в затвердженні угод про визнання винуватості, укладених між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 24.03.2016 р, а також повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування з мотивів невідповідності угод вимогам п.9 ч.2 ст.52 КПК України та наявності підстав, передбачених п.1 ч.7 ст. 474 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись п. 9 ч. 2 ст. 52, п. 1 ч. 3 ст. 314, ч.7 ст. 474 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

В затвердженні угод про визнання винуватості від 24.03.2016 р., укладених між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відмовити.
Кримінальне провадження №0000724 від 21.08.2015 р. за звинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1