В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0011175 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Києва, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.03.1997 року Ватутінським районним судом м. Києва за ч.1 ст.229-1 КК України до 9 місяців позбавлення волі, звільненого 05.09.1997 року на підставі Указу Президента «Про амністію» від 26.06.1997 року;

-07.04.1998 року Ватутінським районним судом м. Києва за ч.2 ст.229-1 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання 29.01.2001 року;

-16.03.2004 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 309, ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 20.01.2009 року по відбуттю строку покарання;

-27.09.2010 року Деснянським райсудом м. Києва за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 21.06.2013 року по відбуттю строку покарання;

-31.07.2015 року Шевченківським райсудом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця: с. Жуківщина, Козелецького р-ну, Чернігівської обл., громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 05.08.2016 року, приблизно о 17 годині 10 хвилин, разом з ОСОБА_4 , перебували за адресою: АДРЕСА_3 , де помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вступили у попередню змову з метою відкритого викрадення майна ОСОБА_6 .

Реалізуючи свої злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та діючи згідно розподілених ролей ОСОБА_4 схопив потерпілого ОСОБА_6 за ліву руку, після чого викрутив останньому зап`ястя, чим вчинив насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , в той час ОСОБА_5 вирвав з лівої руки останнього мобільний телефон марки «Леново А838Т», вартістю 1900 грн., всередині якого знаходилась сім-карта мобільного оператора «МТС», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, грошей на рахунку якої не було та з лівої кишені штанів дістав гаманець-чохол, який матеріальної цінності для потерпілого не становить, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 510 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2 410 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні визнав повністю та показав, що він 05.08.2016 року, приблизно о 17 годині 10 хвилин, разом з ОСОБА_4 , перебували за адресою: АДРЕСА_3 , де побачили потерпілого ОСОБА_6 у якого вирішили відкрито викрасти майно, після чого він схопив потерпілого ОСОБА_6 за ліву руку та викрутив йому зап`ястя, а ОСОБА_5 в той час, вирвав з руки потерпілого мобільний телефон та з лівої кишені штанів дістав гаманець. Через деякий час їх затримали працівники поліції разом з викраденим майном.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що він 05.08.2016 року, приблизно о 17 годині 10 хвилин, разом з ОСОБА_4 , перебували за адресою: АДРЕСА_3 , де побачили потерпілого ОСОБА_6 у якого вирішили відібрати майно, з цією метою ОСОБА_4 схопив потерпілого ОСОБА_6 за ліву руку та викрутив йому зап`ястя, а він в той час, вирвав з руки потерпілого мобільний телефон та з лівої кишені штанів витягнув гаманець.

Покази ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину та ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненого за попередньою змовою групою осіб з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого , який неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 11.05.1997 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, діагноз: розлад психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочину, обумовлений судимістю за ч.2 ст. 309, ч.2 ст.307 КК України, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 16.03.2004 року.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства неможливе, тому не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, крім того вважає за необхідне, на підставі ст.71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої вину обставини, ставлення обвинуваченого ОСОБА_5 до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати ОСОБА_4 до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року, остаточно визначивши йому для відбування покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Леново А838Т», гаманець-чохол з грошовими коштами в розмірі 510 гривень залишити у володінні власника ОСОБА_6 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя: