Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю скаржникаОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні у м. Києві 19 квітня 2016 року матеріали справи за скаргою ОСОБА_4 на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 09 листопада 2015 року,

у с т а н о в и л а:
ОСОБА_4 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на постанову начальника СДСБЕЗ Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області від 11 липня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_6 за статтями 190, 358 КК України у зв`язку з відсутністю складу злочинів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України 1960 року.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2015 року скаргу ОСОБА_4 на діяння начальника Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області залишено без задоволення.

Обґрунтовуючи своє рішення, місцевий суд послався на те, що ОСОБА_4 пропустив строк оскарження до суду постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, встановлений ст. 236-1 КПК України 1960 року, а зазначені у скарзі підстави пропуску цього строку неможна визнати поважними.
Не погодившись із таким рішенням місцевого суду, ОСОБА_4 звернулася з апеляцією, в якій просив відновити пропущений строк на оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати, а матеріали провадження за скаргою направити на новий судовий розгляд.
Апеляційний суд Київської області ухвалою від 09 листопада 2015 року постанову місцевого суду залишив без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу апеляційного і направити справу на нове розслідування або новий судовий розгляд. Зазначає, що строк звернення до місцевого суду він пропустив з поважних причин, оскільки необхідно було витребувати додаткові матеріали з Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області. Стверджує, що судами першої та апеляційної інстанцій розгляд його скарги було проведено з істотним порушенням вимог кримінального-процесуального закону, оскільки зі скаргою він звернувся до суду 10 жовтня 2015 року, а не 15 жовтня 2015 року, як про це зазначено в судових рішеннях. Крім того, розглядаючи скаргу на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, апеляційний суд безпідставно послався на норми ст. 236-6 КПК України 1960 року, що регулюють розгляд скарг на постанову про закриття справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4 на підтримання доводів касаційної скарги, прокурора, який частково підтримав касаційну скаргу (в частині того, що скаргу заявника судом розглянуто у відсутність прокурора, якому не було повідомлено про дату та час судового засідання, що подана до суду скарга заявника, повинна була розглядатися судом за правилами діючого КПК України), перевіривши матеріали справи за скаргою на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи й обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково на таких підставах.

Відповідно до ст. 236-6 КПК України 1960 року скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи розглядається суддею, який визначається в порядку, встановленому ч. 3 ст. 16-3 цього Кодексу суддя витребує справу, знайомиться з нею, а в разі необхідності заслуховує пояснення особи, яка подала скаргу на постанову. Про час розгляду скарги суддя повідомляє прокурора та особу, що подала скаргу, які вправі взяти участь у її розгляді та висловити свої доводи.

Підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, в тому числі істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Як убачається з матеріалів справи за скаргою, копію постанови начальника СДСБЕЗ Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області від 11 липня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_6 за статтями 190, 358 КК України у зв`язку з відсутністю складу злочинів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України 1960 року було отримано представником скаржника 28 вересня 2015 року (а.п. 11), що в касаційній скарзі не заперечується.
Однак, зі скаргою на вказану постанову згідно зі штрихкодовим ідентифікатором на конверті ОСОБА_4 звернувся лише 10 жовтня 2015 року (а.п. 21, 36), просив про поновлення строку, мотивуючи таке прохання тим, що цей строк пропущено через необхідність витребування додаткових матеріалів з Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Однак суд, відмовляючи у поновленні процесуального строку оскарження не мотивував свого рішення належним чином (у тому числі з урахуванням ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, згідно із якими кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі) з підстав відсутності поважних причин пропуску цього строку і таким чином допустив таке порушення кримінально-процесуального закону, яке відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України 1960 року слід визнати істотним.

Порушення вимог кримінально-процесуального закону, які допустив суд першої інстанції, залишилось поза увагою апеляційного суду, який усупереч вимогам ст. 377 КПК України 1960 року не дав відповіді на усі доводи апеляції, а тому судові рішення за скаргою ОСОБА_4 підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, під час якого необхідно усунути зазначені порушення і постановити законне й обґрунтоване рішення, навівши докладні мотиви його ухвалення.

Що ж стосується посилань у скарзі ОСОБА_4 про неправильне встановлення судом першої інстанції дати подання ним скарги, то ці питання можуть бути вирішені місцевим судом під час нового розгляду. Також під час нового розгляду судом можуть бути перевірені й міркування прокурора про необхідність перевірки судом порядку розгляду скарги ОСОБА_4 з урахуванням перехідних положень КПК України.

Керуючись статтями 394396 КПК України 1960 року, пунктами 11, 15 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.
Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 09 листопада 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, скасувати і направити справу на новий судовий розгляд.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3