Справа №295/7622/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000056 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів, Житомирської області, громадянина України, українця, освіта середня-технічна, не працюючого, розлученого, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.3 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

14 серпня 2014 року солдат ОСОБА_3 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлений для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 .

В подальшому, солдат ОСОБА_3 був направлений для проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 175 від 10 вересня 2014 року солдата ОСОБА_3 було зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду командира гранатометного відділення аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти.

Згідно ст.ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_3 , відповідно до положень Військової присяги та вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Однак, солдат ОСОБА_3 , під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях та ухилитися від військової служби.

Реалізуючи задумане, 4 грудня 2014 року о 8 год. військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 11, 12, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування військової частини та поважних причин, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини органи державшої влади або правоохоронні органи, в тому числі органи військового управління, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини, не повідомляв та проводив час на власний розсуд до 26 травня 2016 року.

26 травня 2016 року о 10 год. 00 хв. солдат ОСОБА_3 самостійно прибув до військової прокуратури Житомирського гарнізону.

Скоєне ОСОБА_3 правопорушення суд кваліфікує за ст.407 ч.3 КК України, як умисні дії, які виразились у самовільному залишенні військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини без поважних причин, тривалістю понад один місяць.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість свою визнав повністю та вказав, що він був призваний до лав ЗС України і перебував на військовій службі в військовій частині. 4 грудня 2014 року він самовільно залишив військову частину та перебував у себе вдома.

Повернувся він до військової частини тільки 26 травня 2016 року.

Суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечують всі учасники судового провадження.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставинами, які пом`якшують його покарання по справі є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують його покарання по справі не встановлено. Суд також враховує, що він раніше не вчиняв умисних кримінальних правопорушень, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не працює, характеризується за місцем військової служби та проживання посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину, а тому суд, з врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого, вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370 374 КПК України суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні, передбаченому ст. 407 ч.3 КК України та призначити йому покарання за ст. 407 ч.3 КК України 2 роки позбавлення волі.

За ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк 2 роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на нього обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Міру запобіжного заходу для нього не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1