Провадження № 1-кс/201/9091/2016
УХВАЛА
Іменем України

17 листопада 2016 року м. Дніпро
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення від 27 жовтня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 27 жовтня 2016 року про вчинення кримінального правопорушення.

Таку бездіяльність заявник просить визнати незаконною та зобов`язати службових осіб прокуратури Дніпропетровської області внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Судом неодноразово призначався розгляд скарги, однак судові засідання не відбулись, у зв`язку із чим враховуючи строки розгляду скарг, визначених ч.2 ст. 306 КПК України, суд вважає за можливе прийняти рішення без участі скаржника за наявними в матеріалах справи доказами. Окрім того, від заявника надійшла заява про розгляд скарги без його участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

З матеріалів скарги випливає, що 27 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській областііз заявою про вчинення головою правління ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, в якій вказав, що на виконанні у Жовтневому ВДВС м. Дніпропетровська знаходиться виконавчий лист Костопільського районного суду в Рівненській області від 23.12.2014 № 564/1330/14 про зобовязання ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_3 вклади згідно умов договорів. Постановою ВП №46181917 від 26.01.2015 відкрито виконавче провадження. З моменту відкриття виконавчого провадження пройшло більше півтора року, та рішення не виконане.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування по заявам або повідомленням, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Такий обов`язок слідчого і прокурора випливає з ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Проте, слід відокремлювати заяви на ті, що містять в собі ознаки злочину та на ті, що не містять таких. При цьому виходити в такому випадку слід саме зі змісту поданої заяви.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, а також аналізуючи обставини, викладені у заяві ОСОБА_3 про вчинення головою правління ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у заяві наявності об`єктивних даних про вчинення суспільно-небезпечного діяння, склад якого передбачений КК України, оскільки всі посилання скаржника фактично зводяться до незгоди з діями пов`язаними з виконанням рішення суду, і взагалі не зазначено, в чому полягає протиправність дій або бездіяльності саме голови правління ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4 за ознаками ст. 382 КК України, а отже викладене свідчить про відсутність факту бездіяльності з боку органу поліції та є підставою для відмови в задоволенні даної скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 376 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення від 27 жовтня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1