АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" жовтня 2016 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
законного представника ОСОБА_9
представник у справах неповнолітніх ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003521 щодо,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , учня 8 класу Чернівецької загальноосвітньої школи №30, стосовно якого 09.06.2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за вчинення діяння, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України прийнято рішення про застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля, та стосовно якого 13.01.2016 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за вчинення діяння, передбаченого ч.1 ст. 185КК України прийнято рішення про застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля,-
обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 185 КК України.
Провадження №11-кп/794/330/16 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_11
Категорія ч.1,2 ст. 185 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Шевченківського районного суду від 15 липня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 185 КК України, та призначено покарання;
-за ч. 1 ст.185 КК України у вигляді 1-го року позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1-го року 6-ти місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначено до відбуття ОСОБА_7 покарання у вигляді 1-го року та 6-ти місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України ОСОБА_7 звільнено від
відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 15422,70 (п`ятнадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 70 (сімдесят) копійок.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 4750,44 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят) гривень 44 (сорок чотири) копійки.
Вирішена доля речових доказів.
Згідно вироку районного суду, 03.10.2015 року близько 03:00 години неповнолітній ОСОБА_7 діючи умисно, протиправно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, перебуваючи в квартирі ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав ноутбук «Asus Х5» вартістю 9077,70 гривень, мобільний телефон «Нокіа-206» вартістю 300 гривень, в якому знаходився стартовий пакет «МТС» № вартістю 20 гривень, стартовий пакет «КиївСтар» № вартістю 15 гривень та 300 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 03.10.2015 року становить 6345 гривень. Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями спричинив матеріальної шкоди ОСОБА_6 на загальну суму 15757,70 гривень. У подальшому з місця вчинення злочину пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, 23.11.2015 року, неповнолітній ОСОБА_7 , переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, направлену на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи разом зі своєю матір`ю ОСОБА_9 у квартирі ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 , діючи повторно, таємно викрав із кишені куртки потерпілого ОСОБА_12 кредитну картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , якою користується потерпілий, достовірно знаючи, що на картці наявні грошові кошти.
Цього ж дня, близько 19 год. 31 хв., неповнолітній ОСОБА_7 , переслідуючи умисну мету особистого збагачення, направлену на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в ТЦ «Депот», що по вул. Головній, 265А, в м. Чернівці, біля банкомату «Приватбанк», шляхом зняття грошових коштів за допомогою введення заздалегідь відомого пін-коду, таємно викрав із картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , якою володів потерпілий ОСОБА_12 , грошові кошти в сумі 2000 грн. Після чого розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на зазначену суму.
Крім того, 23.11.2015 року близько 19 год. 32 хв., неповнолітній ОСОБА_7 , переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, направлену на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в ТЦ «Депот», що по вул. Головній, 265А, в м. Чернівці, біля банкомату «ПриватБанк», шляхом зняття грошових коштів за допомогою введення заздалегідь відомого пін-коду, таємно викрав із картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , якою володів потерпілий ОСОБА_12 , грошові кошти в сумі 1000 грн. Після чого розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
На наступний день, 24.11.2015 року близько 00 год. 22 хв., неповнолітній ОСОБА_7 , переслідуючи умисну корисливу мету особистого збагачення, направлену на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на АЗС «SHELL AZS 6504», що в с. Коровія, Глибоцького району, Чернівецької області, шляхом надання касиру картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , якою володів потерпілий ОСОБА_12 , та введення пін-коду, розрахувався за надані послуги, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 200 грн. 05 коп.
Також 25.11.2015 року близько 00 год. 30 хв., неповнолітній ОСОБА_7 , переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, направлену на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля банкомату «ПриватБанк», що по вул. Головній, 246, в м. Чернівці, шляхом зняття грошових коштів за допомогою введення заздалегідь відомого пін-коду, таємно викрав із картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , якою володів потерпілий ОСОБА_12 , грошові кошти в сумі 500 грн. Після чого розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 , матеріальної шкоди на зазначену суму.
Крім того, продовжуючи свій злочинний умисел, 25.11.2015 року близько 18 год. 42 хв., неповнолітній ОСОБА_7 , перебуваючи в ресторані «Чікен Хат», що по вул. Г.Майдану, 71, в м. Чернівці, шляхом надання касиру для розрахунку за їжу у вказаному закладі картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 , якою володів потерпілий ОСОБА_12 , завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 34 грн. 30 коп.
На наступний день, 26.11.2015 року близько 00 год. 22 хв., ОСОБА_7 , переслідуючи умисну корисливу мету особистого збагачення, направлену на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на АЗС «AZC №1», що по вул. Південно-Кільцевій в м. Чернівці, шляхом надання касиру картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , якою володів потерпілий ОСОБА_12 , та введення заздалегідь відомого пін-коду, розрахувався за надані послуги, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 8 грн. 90 коп.
Всього неповнолітній ОСОБА_7 своїми протиправними діями завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 3743,25 грн.
На вказаний вирок районного суду першої інстанції захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з висновком суду щодо епізоду з потерпілим ОСОБА_6 в частині крадіжки в нього грошових коштів в сумі 300 доларів США, а тому просить суд зменшити суму цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 на суму еквівалентну 300 доларів США по курсу НБУ.
Також на думку захисту відсутня належна обґрунтованість застосування при призначенні міри покарання, сторона захисту вважає, що висновок суду про засудження ОСОБА_7 із застосуванням іспитового терміну не ґрунтується на матеріалах справи та даних які характеризують особу засудженого.
Виходячи з наведених доводів просить змінити вирок Шевченківського районного суду, а саме застосувати до ОСОБА_7 , ст. 105 КК України, примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження; обмеження дозвілля, зобов`язавши ОСОБА_7 справно відвідувати навчальний заклад та передачі ОСОБА_7 під нагляд матері ОСОБА_9 до досягнення ним повноліття.
На вказану апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_6 подав заперечення в якому не погоджується з доводами ОСОБА_8 , щодо зменшення цивільного позову на суму еквівалентну 300 доларів США по курсу НБУ, внаслідок повного та об`єктивного встановлення факту заподіяння шкоди саме в такому розмірі ОСОБА_7 . Також не погоджується з зменшенням або заміни покарання, та просить рішення районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, представника неповнолітнього ОСОБА_7 , ОСОБА_9 яка підтримала апеляційні вимоги та просила змінити рішення районного суду, міркування прокурора, яка просить вирок районного суду залишити без змін а апеляційні скарги без задоволення, думку представника служби в справах дітей, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочинів при обставинах, що наведені у вироку та ухвалі підтверджується дослідженими в суді доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку та в повній мірі дослідив їх.
Також районним судом враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого, що неповнолітній ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем навчання характеризується негативно, періодично хворіє, згідно висновку судово-психіатричного експерта КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» №28 від 19.01.2016 року ОСОБА_7 на даний час ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, але присутні ознаки розладів особистості та поведінки органічного ґенезу, але усвідомлює свої дії та може давати їм оцінку, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №28, ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. (т.2 а.с.14-16, т.2 а.с.36-37,17, 31-32, 35, 40, 44, ),
Зважаючи на наведене та беручи до уваги конкретні обставини справи, колегія суддів вважає, що призначене на підставі ст. 70 КК України, ОСОБА_7 покарання у вигляді 1-го року та 6-ти місяців позбавлення волі, та на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, повністю відповідає нормам кримінально-процесуального законодавства та обставинам справи.
ОСОБА_7 , являється суб`єктом кримінальної відповідальності за ч.1,2 ст. 185 КК України, тому застосування районним судом до нього ст. 104 КК України є необхідним і достатнім, із врахуванням факту застосування заходів виховного характеру до ОСОБА_7 по інших кримінальних провадженнях.

Колегія суддів вважає, що призначене судом покарання на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України, належним чином мотивоване та є необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_7 , і попередження нових злочинів. Таке покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України і є домірним скоєному, повинно та максимально сприяє досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні неповнолітнього засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації.
Стосовно цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 на суму еквівалентну 300 доларів США, колегія суддів вважає доводи захисника ОСОБА_8 не обґрунтованими виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе юридичну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Доводи захисника відносно 300 доларів США, які ОСОБА_7 на думку захисту не викрадав, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 який в судовому засідання першої інстанції вказав, що у нього в ту ніч зникли кошти в сумі 300 доларів США, які були в серванті та мобільний телефон. Однак мобільний телефон мати ОСОБА_13 віддала в той же день, при цьому, на телефон дружини з номеру потерпілого приходили СМС-повідомленя наступного змісту: «Ввечері занесу», вказане потерпілий підтвердив під час апеляційного розгляду.
Відповідно до показів свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що кошти лежали в серванті на склі, і ще там було 80 доларів США, які впали за сервант, вона їх знайшла, а особа, яка викрала 300 доларів США - їх не побачила. Ствердила, що з заявою в органи міліції вони звернулись пізніше, оскільки думали що їм повернуть кошти, ці покази були дослідженні апеляційним судом та знайшли своє підтвердження.
Потерпілий ОСОБА_6 та свідки були повідомленні про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів, крім того у суду не було підстав недовіряти цим показам.
Також свідок ОСОБА_14 в районному суді вказала, що вказані 300 доларів США їм з Москви вислала мати 26.09.2015 року коли вони з ОСОБА_6 розписались.
Вина неповнолітнього ОСОБА_7 також підтверджується дослідженими та проаналізованими доказами кримінального провадження.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопору-шення від 20.10.2015 року вбачається, що до органів внутрішніх справ звернувся ОСОБА_6 з приводу крадіжки з квартири АДРЕСА_4 належних потерпілому ноутбука, мобільного телефону та 380 доларів США, вчиненої малознайомою особою на ім`я ОСОБА_15 .
Районний суд при взятті даних доводів до уваги вірно врахував той факт, що з довідки з ПАТ КБ «Приватбанк» про рух коштів по картковому рахунку «Приватбанку» № НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_6 щомісяця отримував грошові перекази в сумі по 100 доларів США, а тому суд першої інстанції вірно прийшов до висновку та вважає підтвердженим факт наявності у потерпілого ОСОБА_6 зазначеної в обвинувальному акті суми викрадених коштів, а саме 300 доларів США. (т.2 а.с. 7-8)
Колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції в повній мірі врахував всі обставини справи, та прийшов до правильного висновку.

До ОСОБА_7 , двічі застосовувалися за інші скоєні кримінальні правопорушення примусові заходи виховного характеру, що свідчить про застосування щодо нього як до неповнолітнього встановлених законом переваг, однак у даному випадку таке застосування є недоцільним.
Призначений судом вид і розмір покарання, застосування іспитового строку, щодо ОСОБА_7 вказує про врахування усіх можливих обставин, що пом`якшують покарання, в тому числі тих, що зазначені у доводах апеляції, та психічного стану здоров`я.
Вирок районного суду є законними і обґрунтованими і підстав для його зміни чи скасування немає.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Вирок Шевченківського районного суду від 15 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_1