Єдиний унікальний номер 235/3364/15-к
Номер провадження 11-кп/775/847/2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року місто Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження №0000150 за апеляційною скаргою обвинуваченого та його захисника на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2016 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця в м. Макіївка Донецької області, громадянина України, не працює, освіта 7 класів, цигана,судимий 17.01.2012 року Червоногвардійським районним судом м. Макіївка Донецької області за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч.3, 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнений з місць позбавлення волі 19.03.2014 року на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Макіївка Донецької області, згідно ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 16 днів, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років. На підставі ст.71 ч.1 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано покарання за вироком Червоногвардійського районного суду м. Макіївка Донецької області від 17.01.2012 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 2 місяця.

Відповідно до ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 03.04.2015 року по 20.05.2016 рік як один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку, на протязі вечора 14.01.2015 року ОСОБА_7 , знаходячись у кухні будинку за місцем свого проживання, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 разом із своїм братом ОСОБА_8 вживав спирті напої. В цей час співмешканка ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , знаходилась у зальній кімнаті вказаного будинку, де разом із співмешканкою ОСОБА_8 - ОСОБА_10 також вживала спиртні напої. В цей же день близько 20 годин, ОСОБА_7 , зайшовши до зальної кімнати побачив, що ОСОБА_9 перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння, з приводу чого став висловлювати своє невдоволення , внаслідок чого між ними сталася сварка. Під час сварки ОСОБА_7 , застосовуючи до ОСОБА_9 фізичну силу, яка виразилася в тому, що він утримував її за руки та тулуб, повів останню до ванної кімнати з метою умити її та привести до тями.

Знаходячись у ванній кімнаті ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, який виник раптово, спрямований на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, на грунті особистих неприязнених стосунків, завдав останній не менше чотирьох ударів в область голови внаслідок чого спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження, що згодом призвели до смерті ОСОБА_9 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19 годині 35 хвилин.

Внаслідок завданих ОСОБА_7 ударів ОСОБА_9 , а також внаслідок застосування до неї фізичної сили, останній були заподіяні наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму: масивні крововиливи під тверду мозкову оболонку зліва та справа, одному осередку забою речовини мозку на випуклій поверхні тьмяно-потиличної області лівої півкулі та лобно-тьмяної області правої півкулі головного мозку з наявністю розриву м`яких мозкових оболонок та крововиливом під м`які мозкові оболонки, вторинні ( від вклинювання стовбуру у великий потиличний отвір) множинні дрібносередкові крововиливи у стовбурі мозку, крововиливи у м`які тканини голови в проекції правого лобного бугру та лівого тьмяного бугру, по одному крововиливу шкіри в проекції зовнішнього краю правої надбрівної дуги з переходом у праву скроневу область, лівої акулової області, в області підборіддя зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння, та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті; по одному кровонабряку шкіри у верхній третині правого плеча по задній поверхні, по зовнішній та по передній поверхні в середній третині, по верхньому краю лівого плечового суглобу, по зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, по зовнішній поверхні лівого плеча в нижній третині, задній поверхні лівого передпліччя в середній та нижній третині, передній поверхні грудної клітини зліва в проекції 1-2 ребер по навкологрудинній , в проекції 2-3 ребер між навкологрудинними та середньо-ключичними лініями справа та зліва, передній поверхні правої гомілки в середній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Причиною смерті ОСОБА_9 стала закрита черепно-мозкова травма з масивними крововиливами під тверду та м`які мозкові оболонки, осередків забоїв з пошкодженням оболонок речовини головного мозку, яка ускладнилась розвиненням набряку та набуханням головного мозку з дислокацією стовбуру мозку у великий потиличний отвір.

З вироком не погодились захисник та обвинувачений та оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі захисник просила вирок суду скасувати, та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. Вказує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Висновки суду не підтверджені показаннями свідків та іншими матеріалами, оскільки суд вказав, що у ОСОБА_7 виник раптовий умисел на завдання ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, в той час як він намагався її умити в ванній кімнаті. Вказує, що висновки суду про заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 спростовуються тим фактом, що ОСОБА_9 останнім часом вживала алкогольні напої у великій кількості, вона самостійно ходила в безпорадному стані та падала на підлогу, на землю. Зі слів свідків в неї часто були напади епілепсії, що призводило до її падіння. Крім того, потрапивши до Красноармійської ЦРЛ 15.01.2015 р. потерпіла відмовилась від надання медичної допомоги, а також надала заяву, що претензій до ОСОБА_7 не має. Звертає увагу, що стороною обвинувачення не надано доказів умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Крім того судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про призначення комплексної судово-медичної експертизи, оскільки залишились не вирішеними питання: чи могла залишитися ОСОБА_9 живою у випадку своєчасного надання кваліфікованої медичної допомоги? Чи мали місце захворювання у потерпілої, якщо так, то як вони могли вплинути на настання смерті?

В апеляційній скарзі обвинувачений вказує, що вирок є незаконний та підлягає скасуванню через однобічність і неповноту досудового та судового слідства, яке проводилось з порушенням КПК України. На його думку судом неправомірно відмовлено в проведенні додаткової судмедекспертизи, оскільки не розмежовані травми голови, обличчя, тулуба за часом їх утворення. Не з`ясовано і обставини, під яким кутом були нанесені травми, експертом лише зазначена їх сукупність. Судом залишено поза увагою показання свідків, які вказують на непричетність обвинуваченого до заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Крім того, потерпіла претензій не мала, про що власноручно написала заяву.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримала апеляційні скарги.

Прокурор просив залишити оскаржуваний вирок без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дослідивши докази у кримінальному провадженні з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та оцінивши їх точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про вчинення злочину передбаченого ст.121 ч.2 КК України обвинуваченим ОСОБА_7 за обставин наведених у вироку.

Доводи апеляційних скарг сторони захисту не вказують на наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного вироку.

Так факт завдання обвинуваченим ударів потерпілій підтверджено як показаннями самого обвинуваченого, так і показаннями свідків.

При цьому, свідок ОСОБА_8 пояснив, що 04.01.2014 року він разом зі своїм братом ОСОБА_7 , зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 знаходились в будинку. Коли ОСОБА_9 прийшла з вулиці, ОСОБА_7 завів її у ванну кімнату. Коли вона намагалася вибігти, ОСОБА_11 на неї накричав вдарив її приблизно два рази долонею по обличчю. Було чути з ванної характерні хлопки ударів. Потім він вивів її з ванної кімнати та вона пішла спати. 15.01.2015 року їй стало погано і вона пішла з будинку. Вони її пішли шукати, в подальшому, як їм стало відомо, вона потрапила у лікарню, яку сама залишила. 19.01.2015 року її знов забрала машина швидкої допомоги та відвезла до лікарні, де вона через кілька днів померла.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що 14.01.2015 року вона за місцем проживання разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вживали спиртні напої. Її чоловік ОСОБА_8 та його брат ОСОБА_7 сиділи на кухні. Коли ОСОБА_12 зайшла на кухню, ОСОБА_14 її вивів до ванної кімнати, де вони сварились. В цей день вона бачила як потерпіла без свідомості лежала на вулиці. Після сварки з ОСОБА_14 15.01.2015 року вранці ОСОБА_12 стало зле і вона пішла з будинку. Пізніше з`ясувалося, що ОСОБА_12 в цей день швидкою допомогою була доставлена до лікарні. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_15 вдруге потрапила до лікарні, де через кілька днів вона померла.

Цей факт підтвердила і свідок ОСОБА_16 , яка пояснила, що працює завідуючою терапевтичного відділення Красноармійської ЦРЛ. В січні 2015 року до них до відділення була доставлена жінка, як в подальшому з`ясувалось, ОСОБА_17 без свідомості, з тілесними ушкодженнями, з гематомами на руках і на голові, у стані алкогольної інтоксикації.

Факт наявності у потерпілої ОСОБА_12 тілесних ушкоджень 14.01.2015 р. підтвердила свідок ОСОБА_18 , яка увечері бачила потерпілу, яка лежала на подвір`ї на спині. На обличчі були синці, а за вухом кров.

Факт втрати ОСОБА_12 свідомості вранці 15.01.2015 року підтвердила і свідок ОСОБА_19 , яка викликала потерпілій швидку медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_20 , яка є працівником станції швидкої медичної допомоги, дала показання, що в січні 2015 року був виклик машини швидкої допомоги у зв`язку з тим, що на подвір`ї райпо була виявлена жінка. Коли приїхали, то побачили жінку з гематомами на обличчі та на ногах, свідомість жінка не втрачала. Вони відвезли її до лікарні.

ОСОБА_21 пояснив, що працює нейрохірургом в Краснармійської ЦРЛ. В січні 2015 року ОСОБА_9 була доставлена до відділення ЦРЛ з черепно-мозковою травмою, без свідомості. В подальшому її доставили у стаціонарне відділення лікарні. Факт того, що ОСОБА_12 стало зле після нанесення їй ударів обвинуваченим, підтверджується і її поясненнями, які вона давала 15 січня 2015 року працівникам міліції після надання медичної допомоги.

Зазначені фактичні дані підтверджують правильність висновків суду першої інстанції, що тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_12 в подальшому померла, були їй завдані 14 січня 2015 року.

При цьому, висновками судово-медичної експертизи №7 та №8 підтверджено, що зазначені тілесні ушкодження не могли утворитись при падінні з положення стоячи, проте могли бути заподіяні за обставин на які вказав обвинувачений під час слідчого експерименту.

Зазначені докази у сукупності спростовують твердження обвинуваченого, що потерпіла могла отримати тілесні ушкодження сама, оскільки зловживала спиртними напоями, хворіла на епілепсію, а тому часто падала.

Спростовуються і доводи обвинуваченого, що від нанесених ним ударів не могли утворитись тяжкі тілесні ушкодження. Так експерт ОСОБА_22 в суді першої інстанції пояснив, що закрита черепно - мозкова травма, яка стала причиною смерті потерпілої, могла утворитися від сильних ударів пальцями, кулаком, долоню в область голови, у тому числі в обличчя. Механізм завдання тілесних ушкоджень, який був показаний обвинуваченим при проведенні слідчого експерименту відповідає тілесним ушкодженням, які були виявлені у потерпілій з урахуванням її стану.

Не заслуговують на увагу й доводи сторони захисту, що суд першої інстанції не з`ясував, чи залишилась би жива потерпіла, у разі своєчасного надання медичної допомоги. Суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що зазначені обставини не мають значення для встановлення винуватості обвинуваченого та не впливають на правильність кваліфікації його дій.

Той факт, що потерпіла сама залишила лікарню 15 січня 2015 року і заявила що не має до ОСОБА_14 претензій, не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правову оцінку його дій.

Не заслуговують на увагу доводи захисника, що ОСОБА_9 останнім часом вживала алкогольні напої у великій кількості, вона самостійно ходила в безпорадному стані та падала на підлогу, на землю. Зі слів свідків в неї часто були напади епілепсії, що призводило до її падіння. Оскльки вони спростовуються висновком експерта № 8 ( до висновку експерта № 44 від 23.01.2015 року), де зазначено, що виявлені тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_9 не могли утворитися при падінні з положення стоячи після отриманої закритої черепно-мозкової травми і до моменту втрати свідомості, згідно наданим медичним документам, пройшов часовий проміжок не більш п`яти діб, і цей проміжок часу ОСОБА_9 вчиняла самостійні дії. ( а. с. 36-40).

Погоджується суд апеляційної інстанції й з висновками суду першої інстанції про доведеність умислу у ОСОБА_14 на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, оскільки доведеним є умисне завдання обвинуваченим ударів по голові потерпілої ОСОБА_12 , в результаті чого їй були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження від яких вона померла.

З огляду на викладені обставини та наведені норми кримінального процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про відсутність підстав для скасування оскаржуваного вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2016 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000150 залишити без зміни.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України, зарахувати в строк відбування покарання термін перебування під вартою ОСОБА_7 з 20 травня 2016 року по 11 жовтня 2016 року із розрахунку 1 день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: