Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6843/16-к
У Х В А Л А

17 жовтня 2016 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 від 1 серпня 2016 року про часткову відмову в задоволенні клопотання,-

встановив:

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися в суд із скаргою на постанову прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 від 1 серпня 2016 року про часткову відмову в задоволенні клопотання.

Скаргу обґрунтовують тим, що 1 серпня 2016 року прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 прийнято постанову, якою в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_4 від 28 липня 2016 року у кримінальному провадженні №0001426 від 26 грудня 2016 року, за ознаками ч.1 ст. 286 КК України частково відмовлено.

Вважаючи вказану постанову незаконною, просять суд скасувати постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання від 1 серпня 2016 року та зобов`язати Черкаську місцеву прокуратуру об`єднати матеріали двох кримінальних проваджень №0001426 та №0003238, зобов`язати прокурора вдруге провести СМЕ.

В судовому засіданні в режимі відео конференції скаржники скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

1 серпня 2016 року прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 прийнято постанову, якою в задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_4 від 28 липня 2016 року у кримінальному провадженні №0001426 від 26 грудня 2016 року, за ознаками ч.1 ст. 286 КК України частково відмовлено.

Вказаною постановою відмовлено ОСОБА_4 в задоволенні її клопотання в частині об`єднання матеріалів двох кримінальних проваджень №0001426 та №0003238.

Відповідно до ч.1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднанні матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчиненні однією особою.

У відповідності до ч.6 ст. 217 КПК України рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування не може бути оскаржено.

Крім цього, слідчий суддя звертає увагу на те, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог територіальної та інстанційної підсудності.

Так, в пункті 3 інформаційного листа ВССУ № 223-558/0/4-13 від 5 квітня 2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» зазначено, що беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК), з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо). У таких випадках не можна керуватися положенням ч. 1 ст. 32 КПК, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті (пункти 20 - 22 ч. 1 ст. 3, ст. 30, ст. 31 КПК), і не регламентує діяльність слідчого судді.

В пункті 1 інформаційного листа ВССУ N 223-1650/0/4-16 від 16 червня 2016 року «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні» передбачено, що відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів (ч. 2 ст. 131 КПК), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.

При цьому органом досудового розслідування, враховуючи системний аналіз положень п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК та ч. 1 ст. 38 КПК, є: 1) слідчі підрозділи (Головне слідче управління, слідче управління, відділ, відділення) органів Національної поліції України, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. Іншими словами, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України), а його підрозділ (управління, відділ), визначений у ч. 1 ст. 38 КПК.

У випадку проведення досудового розслідування слідчою групою клопотання щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження також розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування. Підставою для визначення територіальної юрисдикції суду першої інстанції при розгляді клопотань щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження є постанова керівника відповідного органу досудового розслідування про створення слідчої групи, в якій визначено місце проведення досудового розслідування.

Правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо).

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржники оскаржують дії прокурора Черкаської місцевої прокуратури в кримінальному провадженні №0001426 від 26 грудня 2016 року року, досудове розслідування в якому здійснюється слідчими СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області

Черкаський ВП ГУНП в Черкаській області знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104, що територіально відноситься до підсудності Соснівського районного суду м. Черкаси.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 від 1 серпня 2016 року про часткову відмову в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 20 жовтня 2016 року о 8 год. 35 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1