Ухвала
іменем України 13 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0004850,

встановила:

вироком Приморського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2015 року
ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Миронівка Ямпільського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 12 років позбавлення волі.
Стягнуто із засудженого ОСОБА_5 на користь потерпілих: ОСОБА_6 450000 грн. на відшкодування моральної шкоди; ОСОБА_7 51555 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 6000000 на відшкодування моральної шкоди.
Вирішені питання про речові докази у провадженні.
За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 25 червня 2015 року о 4 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на пірсі пляжу «Чкалівський» у м. Одеса по вул. Французький бульвар, 85, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , маючи умисел на заподіяння йому смерті, умисно наніс потерпілому численні удари ножем в життєво важливі частини тіла, а саме в шию, живіт, грудну клітину.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_8 знаходилась у прямому причинному зв`язку із проникаючими колото-різаними пораненнями грудей, пошкодженнями серця і крововиливом в ліву плевральну порожнину. Безпосередньою причиною смерті потерпілого є геморагічний шок.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник засудженого ставить питання про зміну постановлених судових рішень та пом`якшення призначеного покарання його підзахисному. Зазначає, що ОСОБА_5 вину визнав, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, заявлені цивільні позови потерпілих визнав у повному обсязі, попросив вибачення у батьків ОСОБА_8 , до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання. Наголошує, що суди не взяли до уваги, що ініціатором конфлікту був ОСОБА_8 .
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України захисником у касаційному порядку не оспорюються.
Що стосується призначеного ОСОБА_5 покарання, то колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З доданих копій судових рішень убачається, що вказані вимоги закону при призначенні покарання ОСОБА_5 судом дотримані.

Суд урахував ступінь тяжкості вчиненого засудженим злочину, усі обставини справи, дані про особу винного, який раніше не судимий, умови його життя та виховання, рівень розвитку неповнолітнього, позитивні характеристики з місця мешкання та місця навчання.

Обґрунтовано визнано судом та взято до уваги обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім,та ту, що його обтяжує, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається захисник у скарзі, суд призначив ОСОБА_5 покарання у межах санкції статті обвинувачення, навів у вироку переконливі підстави такого рішення, зазначивши, що за таких обставин буде досягнута мета покарання.

Рішення про призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі належним чином умотивовано, воно є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових правопорушень.
Обране ОСОБА_5 покарання колегія суддів вважає справедливим, а тому підстав для його пом`якшення, як про це просить захисник, не вбачає.
Доводи захисника, які аналогічні доводам його апеляції, належно перевірені апеляційною інстанцією, на них надано вмотивовані відповіді, ухвала суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у касаційній скарзі захисника не наведено.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника та вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3