Справа № 127/4291/16-к
Провадження № 1-кп/127/663/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2015 р. за № 0007747 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, освіта вища, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

16.11.2015 р. біля 03:20 год. ОСОБА_5 перебуваючи в дворі будинку №44 по вул. Некрасова 44 в м. Вінниці, помітив автомобіль марки «Фольтсваген Т-4» в корпусі білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , після чого раптово в нього виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих цілей де підійшовши до вищевказаного автомобіля та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій злочинний умисел відчинив багажник даного автомобіля де у середині салону виявив авто магнітолу марки «Оріон» вартість якої згідно з висновком експерта № 90 від 27.01.2016 р. становить 954,00 грн. та від`єднав від системи живлення та заховав біля дерева, яке знаходилось поряд з даним автомобілем, ящик (набір) з інструментами марки «Агрант Тул» вартість яких згідно з висновком експерта № 90 від 27.01.2016 р. становить 924,35 грн., який поставив поруч з автомобілем, два колеса в зборі з металевими дисками вітчизняного виробництва шини марки «Мішелін» та шину «Сновмакс» вартість якої згідно з висновком експерта № 245.246.247/16-21 від 29.01.2016 р. становить 3197 грн., які також поставив неподалік від автомобіля, які намагався викрасти, однак, вчинивши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця ОСОБА_5 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки його було викрито власником автомобіля ОСОБА_4 , який затримав його на місці.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та суду пояснив, що вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті. Так, він йшов у дворі по вул. Некрасова в м. Вінниці, побачив автомобіль, підійшов до нього, смикнув за дверцята і вони відчинились. З автомобіля він забрав колеса та магнітофон, які поклав під деревом, але потім його затримав власник автомобіля.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він прокинувся вночі, оскільки спрацювала сигналізація автомобіля. Він вийшов на вулицю, підійшов до автомобіля і побачив в ньому обвинуваченого. Він виявив зникнення коліс, коли він спілкувався з обвинуваченим, під деревом він побачив викрадені з автомобіля речі.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, думку сторін кримінального провадження, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи показання обвинуваченого та потерпілого, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт спроби заволодіння обвинуваченим майном потерпілого, що підтверджується їхніми чіткими та послідовними показаннями з цього приводу.

При вирішенні питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого суд приймає до уваги, що в обвинувальному акті зазначено дві кваліфікації, а саме: ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. При цьому з наданого суду витягу з ЄРДР випливає, що відомості про кримінальне правопорушення вносились без кваліфікуючих ознак. Крім того, в обвинувальному акті посилання на кваліфікуючі ознаки злочину відсутні. Будь-яких документів, які б свідчили про наявність у діях обвинуваченого будь-якої кваліфікуючої ознаки суду надано не було. Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_5 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками закінченого замаху на викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, у вчиненому розкаявся. Суд також приймає до уваги, що потерпілий в судовому засіданні повідомив, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його негативного ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, думки потерпілої щодо виду та міри покарання для обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу.

Відповідно до ст. 100 КПК України викрадені у потерпілого речі, які передано йому на зберігання, слід залишити потерпілому.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України витрати за проведення криміналістичного дослідження слід покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

Речові докази, що переданий на зберігання потерпілому, залишити останньому.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави 675 (шістсот сімдесят п`ять) грн. 18 коп. вартості проведення криміналістичних досліджень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: