Єдиний унікальний номер 185/2989/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року. Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000365 від 11 лютого 2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ссела Нова Дача, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого повну середню освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

- 21.12.2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 6 місяців за вироком Павлоградського міськрайонного суду від 26.08.2011 року до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- 25.11.2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 місяць за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.12.2011 року до позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць. Покарання відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
30.12.2015 року, приблизно о 22 годині, ОСОБА_3 з дозволу ОСОБА_4 знаходився в домоволодінні АДРЕСА_2 . В цей момент ОСОБА_3 достовірно знаючи, що на письмовому столі, який знаходився в спальній кімнаті, знаходиться планшет марки «Lenovo A3300» білого кольору, у нього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна. ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел направлений на крадіжку, скориставшись тим, що власниця будинку, знаходиться в іншій кімнаті та відпочиває, за його діями не спостерігає, пройшов в спальну кімнату, де переслідуючи корисливі мотиви направлені на протиправне отримання матеріальної вигоди, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, взяв зі столу планшет марки «Lenovo A3300» білого кольору вартістю 1979 грн. 10 коп., після чого із місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим таємно, повторно викрав чуже майно та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми умислами та протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 934-16 від 18.02.2016 року, на загальну суму 1979 гривень 10 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, та суду показав, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він згоден, у вчиненому щиро розкаюється, та на запитання суду пояснив, що дійсно 30.12.2015 року, приблизно о 22 годині, він з дозволу ОСОБА_4 знаходився в домоволодінні АДРЕСА_2 . В цей момент він побачив на письмовому столі, який знаходився в спальній кімнаті, планшет білого кольору. Скориставшись тим, що власниця будинку знаходиться в іншій кімнаті та відпочиває, він взяв зі столу планшет після чого зник.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 30.12.2015 року, приблизно о 22 годині, до неї до дому прийшов обвинувачений, та вони розмовляли в домоволодінні АДРЕСА_2 . Вона пішла відпочивати, а коли зайшла в спальну кімнату, то побачила, що не має планшету. В скоєнні злочину вона запідозрила обвинуваченого, про що повідомила в міліцію. На даний час їй повернутий планшет, вона не має претензій до обвинуваченого, та просить суд не позбавляти волі останнього.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, суд вважає, що обвинувачений винний у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 185 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше судимий, не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, вину визнав у повному обсязі, активно сприяв в розкритті кримінального правопорушення.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 123 (сто двадцять три ) грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, та зобов`язати його відповідно до п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 123 (сто двадцять три) грн.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- планшет марки «Lenovo A3300» білого кольору, переданий під розписку потерпілій ОСОБА_4 залишити останній за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .