Справа № 405/2023/16-к
УХВАЛА

05.07.2016 року Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кіровограді клопотання прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_2 (25006, м. Кіровоград, вул. Шевченка, 3, тел. 22-16-69) від 05.07.2016 р. у кримінальному провадженні № 0002319 від 13 жовтня 2015 року про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірове Великомихайлівського району Одеської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , номер обслуги 2 гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата ,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002319 від 13 жовтня 2015 року за підозрою військовослужбовця військової служби за мобілізацією ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 124 від 06 червня 2015 року солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги 2 гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_3 , відповідно до ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV (далі Статутів), ст. ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Разом з тим, солдат ОСОБА_3 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді самовільного залишення місця служби в умовах особливого періоду, будучи придатним для проходження військової служби, 27 серпня 2015 року вирішив самовільно залишити місце служби базовий табір військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який розташовувався на НОМЕР_2 загальновійськовому полігоні за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення самовільного залишення місця служби в умовах особливого періоду, солдат ОСОБА_3 27 серпня 2015 року самовільно залишив місце служби базовий табір військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , який розташовувався на НОМЕР_2 загальновійськовому полігоні за адресою: АДРЕСА_2 , та продовжує незаконно перебувати поза межами місця служби без поважних причин в умовах особливого періоду до теперішнього часу, проводячи службовий час на власний розсуд.

Враховуючи викладене, дії солдата ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації.

29 лютого 2016 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру в порядку передбаченому КПК України для вручення повідомлень.

Того ж дня у зв`язку із неможливістю встановити місцезнаходження солдата ОСОБА_3 , останній був оголошений у розшук.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кірове Великомихайлівського району Одеської області, українця, громадянин України, з базовою середньою освітою, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , номер обслуги 2 гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдат.

Переховуючись від органів досудового розслідування, солдат ОСОБА_3 не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби та не заявив про себе до правоохоронних органів, а проводить час на власний розсуд поза межами місця служби та не з`являється на військову службу дотепер.

Вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження солдата

ОСОБА_3 до цього часу не видалося за можливе.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати солдата ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, підтверджуються зібраними матеріалами: повідомленням командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 про вчинення правопорушення, матеріалами службового розслідування, поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, 10 квітня 2016 року Великомихайлівським ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області було встановлено місцезнаходження солдата ОСОБА_3 та доставлено до військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України.

Того ж дня, 10 квітня 2016 року солдата ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та допитано в якості підозрюваного.

Під час допиту, підозрюваний ОСОБА_3 показав, що 27 серпня 2015 року він вчинив самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду оскільки мав певні проблеми зі спиною, що в той же час не заважало останньому працювати вдома по господарству під час ухилення від військової служби, тобто у період з 27 серпня 2015 року по 10 квітня 2016 року.

У зв`язку із необхідністю перевірки доводів підозрюваного ОСОБА_3 , а також встановлення його придатності до військової служби, 10 квітня

2016 року підозрюваний ОСОБА_3 був відпущений до м. Одеси для проходження військово-лікарської комісії у військово-медичному клінічному центрі Південного регіону України.

Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_3 військово-лікарську комісію не пройшов, та до військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України не з`явився, натомість відповідно до рапорту оперуповноваженого СКП Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_6 , підозрюваний

ОСОБА_3 за місцем мешкання відсутній та на даний час знаходиться на заробітках, зв`язок з підозрюваним ОСОБА_3 відсутній.

Приймаючи до уваги, що з 10 квітня 2016 року підозрюваний солдат

ОСОБА_3 перебуваючи на волі, тривалий час переховується від органу досудового розслідування, чим перешкоджає проведенню слідчих дій та процесуальних рішень за кримінальним провадженням, місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_3 невідомо, виникла необхідність отримати дозвіл на затримання останнього з метою приводу до Ленінського районного суду м. Кіровограда для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор під час розгляду підтримав клопотання.

Заслухавши прокурора, який вважає необхідним надання дозволу на затримання з метою приводу відносно підозрюваного ОСОБА_3 , вивчивши надані матеріали слідчий суддя вважає необхідним відмовити в наданні вказаного дозволу.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.

Ч. 4 ст. 190 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.02.2016 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, строк дії якої визначено до 29.07.2016 року.

Разом з тим, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про повторне затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_3 05.07.2016 року, тобто до закінчення строку дії попередньої ухвали

З урахуванням викладеного, відзначається відсутність передбачених законом підстав для постановлення ухвали про надання дозволу на затримання з метою приводу відносно підозрюваного ОСОБА_3 , в задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити повністю.

З урахуванням викладеного і керуючись ст. 190 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у наданні дозволу на затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за клопотанням прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_2 від 05.07.2016 року у кримінальному провадженні № 0002319 від 13 жовтня 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1