Справа № 525/1378/15-к
Провадження № 1-кп/525/9/2016

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.09.2016 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване 04.10.2015 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000351 за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, уродженця та жителя

АДРЕСА_1 ,

з базовою вищою освітою, не працюючого,

не одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого

(як встановлено судом)

у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в :

04 жовтня 2015 року близько 12 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час сварки з ОСОБА_5 , умисно наніс останньому один удар рукою зжатою в кулак по голові в область лівого ока, від чого той упав на підлогу. Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на нанесення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ще наніс ОСОБА_5 близько 4-5 ударів руками, зжатими в кулак в область голови, від чого той знову упав на підлогу, після чого ОСОБА_4 також наніс потерпілому ОСОБА_5 близько 4 ударів ногами, взутими у взуття по тулубу, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку експерта №279 від 07.10.2015 року тілесні ушкодження у вигляді синців, що розташовані: навколо лівого ока, в проекції гілки нижньої щелепи зліва, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України при зазначений вище обставинах визнав і суду пояснив, що 04.10.2015 року близько 12 год. він прийшов до своєї дитини ОСОБА_7 , яка проживала з матір`ю дитини ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_3 . Коли він розмовляв з ОСОБА_8 , в кімнату зайшли ОСОБА_5 та ОСОБА_9 (батьки ОСОБА_8 ) і почали його виганяти з квартири, вимагаючи залишити приміщення квартири. В ході сварки, яка виникла між ними, він наніс декілька ударів у голову та по тілу ОСОБА_5 . В подальшому у конфлікт втрутилися працівники поліції. Вказав, що з кількість нанесених ударів потерпілому, що вказана у обвинувальному акті, згідний, зазначив також, що ініціатива конфлікту була від ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які прийшли в квартиру, де він знаходився, що призвело в подальшому до виникнення конфліктної ситуації та сварки. Також не заперечив, що в цей день він вживав спиртні напої.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України при вищезазначених обставинах повністю доведена доказами, які досліджені в судовому засіданні:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що він з дружиною ОСОБА_9 проживає в квартирі АДРЕСА_4 . Їхня дочка ОСОБА_8 винаймає поруч квартиру АДРЕСА_5 в вищевказаному будинку, де проживає з малолітньою дитиною, батьком якої є ОСОБА_4 04.10.2015 року в обідній час він перебував на подвір`ї будинку, коли його покликала дружина ОСОБА_9 і сказала, що у квартиру до їхньої дочки прийшов у стані сп`яніння ОСОБА_4 і між ними відбувається сварка. Він зайшов у квартиру АДРЕСА_5 і побачив, що ОСОБА_4 вдарив його дружину ОСОБА_9 , після чого він хотів за неї заступитися, однак ОСОБА_4 наніс йому удар рукою в голову, він чого він упав. Після цього ОСОБА_4 ще наніс йому декілька ударів руками та ногами в область голови та тулубу. На місце події прибули працівники поліції, в їх присутності ОСОБА_4 також наніс йому ще один удар в обличчя, від чого він упав; в подальшому працівники поліції забрали ОСОБА_4 та оформляли документи щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень.

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що їхня дочка ОСОБА_8 винаймає квартиру АДРЕСА_3 , яка розташована біля їхньої квартири. В даній квартирі дочка проживає разом з малолітньою дитиною, батьком якої є ОСОБА_4 04.10.2015 року в обідній час до неї зайшла дочка і повідомила, що до неї прийшов у нетверезому стані батько дитини ОСОБА_4 і вчинив сварку. Вона покликала на допомогу свого чоловіка ОСОБА_5 і під час перебування у квартирі, ОСОБА_4 вчинив з ними сварку, ображав їх нецензурними словами і в ході сварки наніс ОСОБА_5 декілька ударів руками та ногами у область голови та тулубу. Коли прибули працівники поліції, ОСОБА_4 також наніс один удар ОСОБА_5 в область обличчя. Після цього працівники поліції забрали ОСОБА_4

- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що 04.10.2015 року він прибув на виклик до квартири АДРЕСА_3 . Прибувши на місце, зі слів ОСОБА_5 та ОСОБА_9 стало відомо, що ОСОБА_4 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння та не бажає залишати приміщення вищевказаної квартири, у зв`язку з чим між цими особами виникла сварка. Коли ОСОБА_4 виводили з квартири, до нього підійшов ОСОБА_5 і щось йому сказав на підвищених тонах, після чого ОСОБА_4 раптово ударив один раз ОСОБА_5 в обличчя, від чого той упав. В подальшому ОСОБА_4 було доставлено до Великобагачанської ЦРЛ для визначення стану сп`яніння.

- письмовою заявою потерпілого ОСОБА_5 від 04.10.2015 року про те, що він просить притягнути до відповідальності ОСОБА_4 , який 04.10.2015 року вчинив сварку та наніс йому тілесні ушкодження у вигляді синця (а.с.п.156);

- висновком експерта (судово-медичної експертизи) №279 від 07.10.2015 року про те, що при судово-медичній експертизі ОСОБА_5 у нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синці, що розташовані навколо лівого ока, в проекції гілки нижньої щелепи зліва, які могли утворитися від двох точок прикладання сили тупих твердих предметів, якими, також могли бути удари руками, зжатими в кулак та ногами взутими у взуття в дані анатомічні ділянки тіла, по давності утворення можуть відповідати даті та обставинам, вказаним в описовій частині постанови, та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Експерт вважає, що враховуючи характер та локалізацію, виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, що вони не могли утворитися при його падінні з вимоги власного зросту. Як вказав експерт у п.5 свого висновку, з урахуванням характеру та локалізації виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, експерт вважає, що показання потерпілого щодо механізму отримання ним тілесних ушкоджень, загалом, можуть відповідати об`єктивним даним судово-медичної експертизи (а.с.п.157);

- даними протоколів проведення слідчих експериментів з фототаблицями до них з участю потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від 06.11.2015 року, де в присутності понятих як потерпілий, так і вищевказані свідки вказали про механізм та характер нанесення ОСОБА_4 ударів рукою в область лівого ока та нижньої лівої щелепи потерпілого ОСОБА_5 , що мало місце 04.10.2015 року (а.с.п.а.с.п.158-169);

- висновком №38 про результати медичного огляду на стан сп`яніння громадянина ОСОБА_4 від 04.10.2015 року, з якого вбачається, що станом на 13 годину 50 хвилин 04.10.2015 року ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.п.170);

Дослідивши та проаналізувавши докази по даному кримінальному провадженню, що надані на засадах змагальності та диспозитивності, і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями, які виразилися в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), і його протиправні дії суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, виходячи з викладеного, при призначенні виду та міри покарання суд враховує положення ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, те, що відповідно до ст.12 КК України цей злочин відноситься злочинів невеликої тяжкості, обстановку та обставини вчинення даного кримінального правопорушення (злочину), наслідки, що настали, те, що тілесні ушкодження потерпілому були спричинені в ході сварки, яка виникла між обвинуваченим та потерпілим, в якій брали участь як потерпілий, так і обвинувачений, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо і у Великобагачанській селищній раді Полтавської області компрометуючі матеріали на нього відсутні, в даний час обвинувачений не працює, однак з матеріалів провадження вбачається, що він періодично виїздив на роботу в іншу місцевість, його сімейний стан про те, що він не одружений, однак є батьком малолітньої дитини, матір`ю якої є ОСОБА_8 (дочка потерпілого ОСОБА_5 ), його стан здоров`я, який є здоровим і працездатним, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, наявність таких обставин, що пом`якшують його покарання як визнання своєї вини та розкаяння у вчиненому кримінальному правопорушенні, наявність обставини, що обтяжує його покарання як вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, і з урахуванням сукупності цих обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання, що передбачене санкцією ч.1 ст.125 КК України у виді максимального штрафу в межах санкції відповідної частини вищевказаної статті, яке буде реальним, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не заявлявся. З урахуванням цього суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілому положення ч.7 ст.128 КПК України про те, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

З обвинувального акту вбачається, що процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Речових доказів по справі не має.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Призначити ОСОБА_11 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Великобагачанський районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий