ВИРОК
Іменем України
01.12.2016 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 0000071 від 12.01.2016р. та об`єднане кримінальне провадження № 0003197 від 09.09.2016р. по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця міста Керч АР Крим, росіянина, громадянина України, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,-
встановив:
11.01.2016 року о 18:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на АДРЕСА_3 , та зайшов у середину вказаного будинку. Перебуваючи у середині під`їзду вказаного будинку, а саме на площі сходової клітки між 2 та 3 поверхом помітив дитячий візок марки «Lungo» вартістю 3600 грн., у комбінації рожевого та фіолетового кольору належного ОСОБА_6 та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, наблизився до вказаного візка, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, взяв вказаний дитячий візок та потягнув його униз по сходовій клітці в сторону виходу з будинку. Стягнувши дитячий візок до вхідних дверей під`їзду, став відчиняти двері під`їзду будинку однак закінчити свій злочинний умисел до кінця не зміг, з причин які не залежали від його волі, оскільки в цей час був виявлений та викритий потерпілим та іншими очевидцями події.
Крім цього, 08.09.2016, близько 18.00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи в магазині «Сільпо» по вулиці Науковій, 35 А у м. Львові, таємно, шляхом вільного доступу здійснив закінчений замах на крадіжку двох упаковок памперсів «Pampers Active Baby Junior Jambo» 58 шт./уп. загальною вартістю 754 грн. 75 коп. Перебуваючи в торговому залі, ОСОБА_4 підійшов до полички з товарами, звідки взяв дві упаковки памперсів, після чого, останній, з метою приховування крадіжки, прикрив памперси власною курткою та вийшов за межі торгового залу через вхід в торговий зал, не оплативши за памперси на касі. Виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 , не закінчив злочин з причин, що не залежали від його волі, оскільки за межами торгового залу був виявлений працівником охорони даного закладу.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи викладені у обвинувальних висновках. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
Окрім повного визнання винуватості обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого повністю доводиться матеріалами кримінального провадження.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченої. Сумнівів у добровільності позиції учасників провадження у суду немає.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразилися у замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) та замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), що вчинено повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки.
Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не виявлені.
На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі. Суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання та рахує за доцільне застосувати до обвинуваченої ст.75 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання: за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Суддя ОСОБА_1