Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/342/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2016 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0000544 за апеляційною скаргаю захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 02.02.2016 року яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Писанки Долинського району Кіровоградської області, українку, громадянку України, з неповною середньою освітою, незаміжню, не працює, має на утриманні малолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судима,

визнано винною та призначено покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 100 годин. Стягнено з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 2000 грн. завданої злочином моральної шкоди.

Інші учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_9 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду ОСОБА_7 визнана винною та засуджена за заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень за наступних обставин.

28 липня 2015 року близько 21.00 години ОСОБА_8 проходила по АДРЕСА_2 повз домоволодіння ОСОБА_10 . У цей час назустріч ОСОБА_8 йшла ОСОБА_7 . Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 почала ображати нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою ОСОБА_8 . З метою уникнення отримання тілесних ушкоджень від ОСОБА_7 , ОСОБА_8 пішла з місця сварки.

Маючи намір на заподіяння тілесних ушкоджень, на грунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_7 наздогнала ОСОБА_8 та умисно штовхнула її руками у спину. Зважаючи на похилий вік, ОСОБА_8 не втрималась на ногах та впала на бетонне покриття дороги й отримала тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта № 75 від 30 липня 2015 року потерпілій ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: садна підборіддя справа, садна правого променевозапясного суглобу по внутрішній поверхні, садна лівого колінного суглобу, синця та садна лівого передпліччя у верхній третині по тильній поверхні, що відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
Не погоджуючись з вказаним вироком суду захисник-адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати, та постановити новий виправдовувальний вирок.
В обґрунтування апеляції зазначає, що ОСОБА_7 не мала умислу на завдання потерпілій легких тілесних ушкоджень. Дані легкі тілесні ушкодження, як слідує з висновку судово-медичної експертизи № 75 від 30 липня 2015 року могли виникнути при падінні з висоти власного зросту.
Таким чином не маючи на меті заподіяти шкоду здоров`ю потерпілої, обвинувачена штовхнула її. Внаслідок падіння з висоти власного зросту у потерпілої виникли легкі тілесні ушкодження. По суті обвинувачена заподіяла потерпілій легкі тілесні ушкодження з необережності (суб`єктивна сторона дій характеризується необережністю у вигляді самовпевненості), що не охоплюється поняттям злочину відповідно до ст.12 КК України. Тому вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України відсутня, а охоплюється цивільно-правовою відповідальністю.
Також, при призначенні покарання у вигляді громадських робіт, суддя не врахував, що у обвинуваченої на утриманні знаходиться малолітня дитина, і відбуття покарання ускладнить догляд за дитиною, оскільки вона виховує її сама.
Також вказує, що задовольнивши цивільний позов в частині стягнення 2000 грн. моральної шкоди суд не врахував матеріальний стан обвинуваченої та протиправну (аморальну) поведінку потерпілої стосовно обвинуваченої та малолітньої дитини.
Заслухавши доповідь судді, захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , потерпілу ОСОБА_8 , дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове і судове слідство по справі проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винність обвинуваченої ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, при обставинах вказаних у вироку суду, ґрунтуються на зібраних по справі доказах, і відповідають фактичним обставинам справи.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_7 , її вина у вчиненні кримінального правопорушення, в повному обсязі підтверджується зібраними по справі доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку, а саме:

- показаннями обвинуваченої ОСОБА_7 , яка зазначила, що вдень коли відбулась подія йшла потерпіла ОСОБА_8 , яка ображала її нецензурними словами. Вирішила наздогнати ОСОБА_8 з метою поговорити. ОСОБА_8 почала втікати, а вона у свою чергу її наздоганяти. Наздогнавши ненавмисно штовхнула ОСОБА_8 від чого вона впала на дорожнє покриття. Разом із обвинуваченою того дня була свідок ОСОБА_11 , яка є її матір`ю. Подія відбувалась у с. Маловодяному Долинського району Кіровоградської області посеред дороги. Раніше потерпілу не знала, будь-яких суперечок із нею не виникало. ОСОБА_7 наголошує, що ОСОБА_8 коли відбувалась подія йшла, вела козу та ображала її нецензурними словами. Такі дії потерпілої сприйняла як образу. Зазначає, що перебувала у збудженому стані, а тому штовхнула ОСОБА_8 рукою від чого та впала на дорожнє покриття. Розуміє, що потерпіла похилого віку. Вказує, що ОСОБА_8 впала, одразу підвелась та побігла далі. Зазначає, що того дня була у стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачена вважає, що потерпіла говорить неправдиві обставини події. Вказує, що ОСОБА_8 упала на дорожнє покриття, при цьому падала та перед собою виставляла руки.

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що вдень коли відбувалась подія обвинувачена ОСОБА_7 йшла разом із іншими людьми по вул. у с. Маловодяному Долинського району Кіровоградської області. ОСОБА_8 у цей час збиралась піти забрати кіз. Йдучи, ОСОБА_7 підійшла до огородження її домоволодіння, взяла руками це огородження, почала його хитати, ображала нецензурними словами, була у стані алкогольного сп`яніння. Вийшовши забрати кіз, йдучи з ними, обвинувачена почала за нею бігти. Одразу почала втікати від неї, пробігла приблизно два двори, однак на повороті та зловила за спину та кинула на дорожнє покриття. Внаслідок цих дій отримала тілесні ушкодження. Піднявшись знову почала втікати від обвинуваченої, забігла на територію домоволодіння ОСОБА_10 , потім до житлового будинку, зайшовши до нього закрила за собою двері. Козеня залишилось на вулиці. Потерпіла вказує, що обвинувачена та присутні з нею були п`яні. Зазначає, що раніше не знала обвинувачену. У неприязних відносинах з обвинуваченою не перебувала, ніколи з нею не сварилась. Потерпіла наголошує, що йдучи ОСОБА_7 почала хитати огородження її домоволодіння, кричати. Вийшовши на вулицю думала, що обвинувачена не буде її чіпати. Вказує, що обвинувачена за нею бігла, вона у свою чергу втікала, догнавши ОСОБА_7 зі всієї сили штовхнула її у спину, внаслідок чого впала на дорожнє покриття, побила руки, лице. Цивільний позов підтримує.

- показанням свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні суду пояснила, що не бачила як удень коли відбулась подія ОСОБА_7 штовхнула ОСОБА_8 . Проживає від потерпілої недалеко. Зі слів ОСОБА_8 чула, що її побили. Зазначає, що у день коли відбулась подія на її домогосподарство забігла ОСОБА_8 , за нею бігла коза. ОСОБА_8 забігла до її житлового будинку та закрила за собою двері. Бачила у потерпілої побиті руки, вона була збуджена, казала, що побила ОСОБА_7 . У будинку потерпіла знаходилась до п`ятнадцяти хвилин. Коли ОСОБА_8 забігла до будинку за нею прибігла ОСОБА_7 , яка почала стукати у двері, потім сильно бити у двері від чого ті погнулись. З приводу цих дій ОСОБА_7 зробила зауваження. Обвинувачена забігши у двір за потерпілою була збудженою, кричала, перебувала у стані сп`яніння.

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка суду пояснила, що в день коли відбулась подія разом із своєю донькою обвинуваченою у цьому кримінальному провадженні, йшли через с. Маловодяне Долинського району Кіровоградської області у напрямку м. Долинської. ОСОБА_8 почала ображати доньку внаслідок чого між ними виникла словесна суперечка. Коли ОСОБА_8 втікала, донька її наздогнала та штовхнула, внаслідок чого та впала на дорожнє покриття. Сварка відбувалась близько двадцяти хвилин. Після поштовху ОСОБА_8 піднялась та побігла до домоволодіння ОСОБА_10 . Донька побігла за нею. ОСОБА_8 упала на коліна. Зазначає, що донька штовхнула ОСОБА_8 оскільки та її ображала. Свідок указує, що коли відбувалась подія просила доньку не чіпати потерпілу.

- свідок у кримінальному провадженні ОСОБА_11 також суду підтвердила, що обвинувачена у кримінальному провадженні ОСОБА_7 під час сварки із потерпілою ОСОБА_8 наздогнавши її здійснила поштовх у спину, внаслідок чого потерпіла впала на дорожнє покриття.

- письмовими матеріалами справи:

- протоколом огляду місця події від 18 вересня 2015 року, згідно якого предметом огляду є дорога, що знаходиться у с. Маловодяному Долинського району Кіровоградської області. Дорога бере початок у південній частині цього села. Справа від місця огляду по вул. Молодіжній у цьому селі знаходиться житловий будинок за № 2 та зліва знаходиться недобудова. Дорога є бетонною.

- висновком експерта № 75 від 30 липня 2015 року при судово-медичному обстеженні ОСОБА_8 мали місце такі тілесні ушкодження: садно підборіддя справа; садно правого променевозап`ясного суглобу по внутрішній поверхні; садно лівого колінного суглобу; садно правого ліктьового суглобу; садно лівого променевозап`ясного суглобу; синець та садно лівого передпліччя у верхній третині по тильній поверхні. Вказані тілесні ушкодження мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження мають загальні ознаки дії тупого предмета (предметів). Дані тілесні ушкодження могли виникнути у термін, що вказаний в обставинах випадку. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути при падінні з висоти власного зросту.

Таким чином, згідно дослідженого судом висновку експерта № 75 від 30 липня 2015 року, потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_8 отримала легкі тілесні ушкодження. Ці тілесні ушкодження характерні при падінні людини з висоти власного зросту, тобто й при падінні від поштовху у спину.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень.

Доводи апеляції захисника-адвоката ОСОБА_6 щодо того, що ОСОБА_7 не мала умислу на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 є хибними, оскільки з обставин цього правопорушення, які встановлені судом, і, насамперед, з пояснень свідків по справі вбачається, що ОСОБА_7 бігла за потерпілою та штовхнула її, від чого та впала, але згодом підвівшись вона побігла до будинку ОСОБА_10 , а ОСОБА_7 побігла за нею та сильно почала стукати в двері, від чого там залишились відповідні сліди, з чого можна зробити висновок лише про те, що вже після першого падіння потерпілої сварка з боку ОСОБА_7 , якщо вона не мала умислу на вчинення тілесних ушкоджень потерпілій, могла бути припиненою, але вона продовжила бігти за потерпілою і далі, що свідчить про відсутність в її діях ознак необережності, як вказує адвокат, і наявність умислу на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого її кримінального правопорушення і правильно кваліфікував її дії за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника-адвоката стосовно того, що не ОСОБА_7 не мала умислу на заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 є необґрунтованими, адже вони повністю спростовуються наведеними вище доказами. З огляду на це, колегія суддів вважає, що суд прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_7 в умисному заподіянні ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень і суд вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.125КК України.

Згідно п.1, 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» у справах про злочини даного виду суди зобов`язані як установлювати вину підсудних та призначати їм необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів покарання, так і вживати всіх необхідних заходів до повного відшкодування заподіяної потерпілим матеріальної та моральної шкоди.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України суди мають ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, місцевий суд в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які передбачені ст. 65 КК України та належним чином врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинуваченою ОСОБА_7 , відповідно до ст.12 КК України, вчинено закінчений умисний злочин невеликої тяжкості.

За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується посередньо, а саме у громадських місцях поводить себе добре, скарг від жителів на її поведінку не надходило, виховує малолітню дитину. На диспансерному наркологічному та психіатричному обліку не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно зі ст. 66 КК України, судом не виявлено.

Обставинами, що обтяжує покарання обвинуваченої, згідно зі ст. 67 КК України, судом визнано вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Суд першої інстанції призначив покарання, яке в повній мірі сприятиме виправленню та попередженню вчинення ОСОБА_7 нових злочинів.

З урахуванням вище вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 буде покарання у виді громадських робіт на визначений судом строк.

Щодо доводів захисника-адвоката ОСОБА_6 що, суд при визначенні виду покарання та задовольняючи цивільний позов в інтересах потерпілої не врахував матеріальний стан обвинуваченої ОСОБА_7 та те, що відбування покарання у виді громадських робіт ускладнить догляд за дитиною, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, з огляду на те, що ч.1 ст. 125 ККУ передбачено також покарання у виді штрафу та виправні роботи на строк до одного року, і саме з урахуванням матеріального стану обвинуваченої суд призначив найбільш м`яке покарання та зменшив суму цивільного позову відповідно до тої, як була заявлена потерпілою спочатку.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , оскільки доводи, на які вони посилаються, належним чином були враховані при постановленні вироку, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2