1Справа № 335/5504/16-к 1-кп/335/330/2016
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2016 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження №0001216 від 22.03.2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Збриж, Чемеровецького р-ну, Хмельницької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного місця мешкання не має, офіційно не працевлаштованому, не одруженому, раніше засудженому: 19.09.1978 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.142 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. 29.04.1982 на підставі ст.52-2 КК умовно-достроково звільнено з не відбутим строком покарання 1 рік 3 місяці 19 днів; 17.05.1990 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч.3 ст.141, ч.2 ст.141, ч.2 ст.142, ст.42 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років; Притягнутий по другій справі 23.07.1990 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 10 років з конфіскацією майна. 26.08.1999 звільнено по відбуттю строку покарання; 03.04.2000 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.82 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. 08.12.2004 звільнено по відбуттю строку покарання; 29.06.2006 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки; 24.09.2009 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.186 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. 07.06.2013 звільнений по відбуттю строку покарання
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

встановив:

19.03.2015 року, приблизно о 16-00 год. ОСОБА_4 знаходячись біля супермаркету «Сільпо», за адресою: проспект Соборний 147 у м. Запоріжжі, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, під приводом здійснення телефонного дзвінка з мобільного телефону, отримав від раніше йому незнайомого ОСОБА_6 , мобільний телефон «Donor D71» вартістю 297,50 грн., після чого зник з ним.

Крім того, 20.03.2015 року, приблизно о 18-00 год. ОСОБА_4 знаходячись на зупинці громадського транспорту «Набережна» по бульв. Шевченка у м. Запоріжжі, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів під приводом здійснення телефонного дзвінка з мобільного телефону, отримав від раніше йому незнайомого ОСОБА_7 , мобільний телефон «Самсунг GT-E2530», вартістю 376,33 грн., після чого зник з ним.

Крім того, 22.03.2016 року, приблизно у 01-00 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, суб`єктивно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, його злочинним намірам перешкодити ніхто не зможе, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , де підійшов до вікна квартири АДРЕСА_3 , яка розташована на першому поверсі вказаного будинку, де за допомогою цегли розбив кватирку вказаної квартири, звідки таємно викрав перфоратор «Дніпро» - МПЕ-2485П, вартістю 1250 грн., шуруповерт фірми «Фіолент» ШВ2-6-РЄ, вартістю 1150 грн., пилку по деревині ПЦ1-400, вартістю 1200 грн., лобзик по деревині «Інтерскол МП-65-Є-01», вартістю 900 грн., дриль «Дніпро МДЕУ-750», вартістю 650 грн., ТВ-ресивер «DVD Т|Т2 ВВК SМР 019 НDТ2» вартістю 350 грн., праску «МАGIО МG-138», вартістю 420 грн., годинник «Володимир СССР 1965» вартістю 500 грн., які належать потерпілому ОСОБА_8 , спричинивши своїми діями останньому матеріальну шкоду на загальну суму 6420 грн. Також було викрадено молоток з рукояткою синього кольору, плоскогубці з ручками чорно-жовтого кольорів, рулетку чорного кольору, з перемикачем зеленого кольору, пластмасовий сифон білого кольору, які для потерпілого не представляють матеріальної цінності.

Крім того, 24.03.2016 року, приблизно о 20-33 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні магазину «Сільпо», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, просп. Соборний, 147, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не помічені, зі стелажів з товарами у торговому залі вказаного супермаркету, намагався таємно викрасти масло оливкове «Rafrael Salgado Extra virgin», вартістю 197,15 грн. без урахування ПДВ, яка належить ТОВ «Фоззі Фуд», при цьому виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході з супермаркету, перетнувши касову зону, був затриманий охороною магазину.

Крім того, 25.03.2016 року, приблизно о 11-00 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні магазину «Сільпо», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, просп., Соборний, буд.171, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким не помічені, зі стелажів з товарами у торговому залі вказаного супермаркету, намагався таємно викрасти пляшку віскі «Jonnie Walker Red Labl», вартістю 453,30 грн. без урахування ПДВ, яка належить ТОВ «Фоззі Фуд», при цьому виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході з супермаркету, перетнувши касову зону, був затриманий охороною магазину.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України. В судовому засіданні обвинувачений не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, винним в обвинуваченні визнав себе повністю, розкаявся.

Щодо обставин кримінальних правопорушень пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі намагався офіційно працевлаштуватися, проте це не виходило. Протягом останнього часу працював на квартирі, з якої і здійснив викрадення будівельного інструменту. Причиною цього стало не оплата замовником проведених ним ремонтних робіт. На передодні вчинення крадіжки, замовник вигнав його, забрав ключі від вхідних дверей квартири в якій працював і тимчасово мешкав. Відповідно проникав до житла через кватирку, розбивши її цеглиною.

При цьому, до вчинення крадіжки вчинив також і шахрайські дії у відношенні двох раніше невідомих йому чоловіків у яких просив мобільні телефони під приводом необхідності передзвонити, та скориставшись необачністю останніх зникав з місця пригоди. Телефони збував на ринку.

До всього, намагався вчинити дві крадіжки з приміщення супермаркетів «Сільпо», в першому випадку намагався викрасти олію, в другому пляшку віскі. Предмети злочину вибирав виключно за ціною, розраховуючи на їх вдалий продаж з метою отримання коштів на проживання. Злочини не були доведені до кінця, оскільки пройшовши касову зону, на виході з магазину затримувався працівниками служби охорони.

Зазначив, що на профілактичний облік попав випадково, оскільки в 2015 році працював на центральному пляжі міста, де йому стало погано, як наслідок викликалася швидка медична допомога, будь-якими розладами не страждає.

Даючи юридичну оцінку, встановленим обставинам, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями скоїв кримінальні правопорушення заволодівши чужим майном шахрайським шляхом, вчинив таємне викрадення чужого мийна (крадіжки), поєднаної з проникненням у житло, вчинена повторно, а також вчинив два закінчених замахи на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинені повторно під час якого виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено і причин, що не залежали від його волі. Зазначені дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

Потерпілі та їх представники не скористалися правом заявити цивільні позови до обвинуваченого, у судові засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. Сторонам роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винність ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, за вчинення яких він підлягає покаранню.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, до яких суд відносить втрату права на житло, відсутність постійної роботи.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При визначенні виду й міри покарання судом враховується вчинення обвинуваченим раніше неодноразово судимим, зокрема і злочину, що ст.12 КК України віднесено до тяжких. Судом також враховано відомості про особу обвинуваченого, який не має постійного місця проживання, хоч не офіційно проте працював, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, в 2015 році поставлений на профілактичний облік з діагнозом: психічні і поведінкові розлади в наслідок вживання алкоголю, синдром залежності, обвинувачений немає негативних відгуків.

Таким чином, із огляду на зазначене, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, разом з тим, враховуючи пом`якшуючі обставини в їх сукупності, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, а також його особу, суд вважає необхідним застосувати при призначенні покарання останньому за ч.3 ст.185 КК України положення ст.69 КК України, а саме призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

В матеріалах кримінального провадження містяться лише відомості про розмір витрат на проведення експертизи під час досудового розслідування. Разом з тим, ч.2 ст.124 КПК України передбачає стягнення з обвинуваченого, в разі ухвалення обвинувального вироку, на користь держави лише документально підтверджених витрат на залучення експертів, а не вартості проведення експертиз, яку ст.118 КПК України не віднесено до процесуальних витрат.

Оскільки дані про розмір витрат на залучення експертів, та виконану роботу експертів, що не є їх службовим обов`язком, відсутні, питання про процесуальні витрати судом не вирішується.

Строк попереднього ув`язнення засудженому слід зарахувати, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 376 КПК України,
засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі;

за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України 2 роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.190 КК України - 2 роки позбавлення волі

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 25.03.2016 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: мобільні телефони «Donor D71» та «Самсунг GT-E2530», що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно - залишити останнім за належністю.

Масло оливкове «Rafrael Salgado Extra virgin» та віскі «Jonnie Walker Red Labl» передати за належністю ТОВ «Фоззі Фуд».

Молоток з рукояткою синього кольору, плоскогубці з ручками чорно-жовтого кольорів, рулетку чорного кольору, що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 передати останньому за належністю.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1