Єдиний унікальний номер 229/2817/15-к
Номер провадження 11-кп/775/915/2016

УХВАЛА

Іменем України

18 серпня 2016 року місто Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дружківки Донецької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, який мешкає на АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 ч.1 КК України,

встановив:

Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 10 червня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, і призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_7 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10 травня 2015 року по 10 червня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні умисного убивства ОСОБА_8 за таких обставин.

9 травня 2015 року ОСОБА_7 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_9 за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 розпивали спиртні напої. 10 травня 2015 року приблизно о 3-й годині у ОСОБА_7 на грунті ревнощів через поведінку малознайомого йому ОСОБА_8 до ОСОБА_9 виник умисел на вбивство ОСОБА_10 . Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_11 з метою вбивства взяв дерев`яну ніжку стільця довжиною приблизно 50 см і направився до будинку АДРЕСА_2 , в якому проживав ОСОБА_10 . У дворі вказаного будинку між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 виникла сварка, під час якої ОСОБА_11 з метою вбивства наніс дерев`яною ніжкою стільця не менше 5 ударів по голові і тулубу ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_10 забіг в будинок, але на виклик ОСОБА_11 повернувся, демонструючи в правій руці сокиру. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_11 вирвав сокиру у ОСОБА_10 , в процесі чого вони впали на підлогу коридору будинку, після чого ОСОБА_11 з метою вбивства наніс лежачому ОСОБА_10 не менше 5 ударів обухом і лезом сокири по голові і тулубу. В результаті дій ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_10 були завдані закрита травма голови, численні забиті та різані рани, садна та синці обличчя, крововиливи під тверду та м`яку оболонки мозку, садна шиї, закритий перелом 7-го ребра зліва з розривом пристінкової плеври та крововиливом у плевральну порожнину і від отриманих тілесних ушкоджень внаслідок крововиливів під тверду та м`яку оболонки мозку, в шлуночки головного мозку ОСОБА_10 помер на місці.

В апеляційніих скаргах:

Захисник ОСОБА_6 просить скасувати вирок щодо ОСОБА_11 із закриттям провадження за відсутністю в діях ОСОБА_11 складу злочину. В обґрунтування скарги посилається на те, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_11 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_10 є безпідставними, оскільки досліджені судом докази та обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_11 не мав умислу на вбивство потерпілого і прибув до будинку ОСОБА_10 у зв`язку з тим, що напередодні і раніше останній намагався зґвалтувати цивільну дружину ОСОБА_11 ОСОБА_9 , що ОСОБА_10 застосував до ОСОБА_11 фізичне насильство, намагався використати для цього сокиру, внаслідок чого ОСОБА_11 змушений був захищатися і в стані необхідної оборони завдав ОСОБА_10 тілесні ушкодження від яких останній помер;

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_12 просить скасувати вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_11 і ухвалити свій вирок, яким призначити обвинуваченому покарання за ст.115 ч.1 КК України у виді 15 років позбавлення волі. В обґрунтування скарги посилається на те, що суд першої інстанції не врахував належним чином тяжкість та конкретні обставини вчиненого злочину та дані про особу ОСОБА_11 і призначив обвинуваченому м?яке покарання.

В апеляційному суді захисник ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу і просив задовольнити її з наведених у скарзі підстав.

Обвинувачений ОСОБА_7 відмовився від своєї апеляційної скарги і підтримав апеляційну скаргу захисника.

Прокурор прокуратури Донецької області ОСОБА_5 підтримала апеляційну скаргу прокурора місцевої прокуратури і просила задовольнити цю скаргу.

Апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Факт нанесення ОСОБА_11 численних ударів ОСОБА_10 та завдання потерпілому тілесних ушкоджень внаслідок яких потерпілий помер в апеляційних скаргах не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_11 діяв в стані необхідної оборони, суперечать фактичним обставинам справи, якими встановлено, що ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в нічний час, коли потерпілий ОСОБА_10 і співмешканка останнього ОСОБА_13 спали в будинку ОСОБА_10 , взявши з собою дерев`яну ніжку від стільця, прийшов до цього будинку, став бити вікна в будинку, наніс удари цією ніжкою не тільки ОСОБА_10 , а й ОСОБА_14 , яка змушена була втекти звідти, проник в будинок потерпілого. Захищаючись від протиправних насильницьких дій ОСОБА_11 , ОСОБА_10 взяв в руки сокиру, однак ОСОБА_11 відібрав сокиру, якою наніс удари по голові і тулубу ОСОБА_10 , внаслідок чого останній помер на місці.

За таких дій ОСОБА_11 потерпілий ОСОБА_10 мав право захищатися від протиправного фізичного насильства, пов`язаного з проникненням у його житло з боку ОСОБА_11 , в тому числі й із застосуванням сокири, а відібрання ОСОБА_11 сокири у ОСОБА_10 і нанесення ударів останньому цією сокирою є не обороною, а продовженням з його боку раніше вчинених протиправних насильницьких дій стосовно ОСОБА_10 .

Наведені обставини свідчать про те, що не ОСОБА_11 , а потерпілий ОСОБА_10 діяв в стані необхідної оборони, захищаючись від протиправного фізичного насильства та протиправного насильницького проникнення в його житло з боку ОСОБА_11 .

У своїх показаннях, в тому числі під час слідчого експерименту, обвинувачений ОСОБА_11 пояснював, що він для побиття ОСОБА_10 використовував дві палки, одну з яких він взяв з дому, а іншу у дворі будинку ОСОБА_10 і під час слідчого експерименту вказав на чорну палку, а фактично на дерев`яну ніжку стільця, яка знаходилася в коридорі будинку ОСОБА_10 , пояснивши, що цю палку, тобто ніжку, він взяв у себе дома і бив нею потерпілого.

Згідно висновків судово-цитологічної експертизи на вказаній дерев`яній ніжці були виявлені сліди крові чоловічої генетичної статі.

Тому доводи апеляційної скарги захисника про те що ОСОБА_11 не брав зі свого дому ніжку стільця, а для побиття ОСОБА_10 використав палку, яку підібрав на подвір`ї будинку потерпілого, тобто про недоведеність того факту, що ОСОБА_11 з свого будинку заздалегідь взяв дерев`яну ніжку стільця, суперечать фактичним обставинам справи, через що не можуть бути визнані обґрунтованими.

Та обставина, що напередодні від своєї співмешканки ОСОБА_9 . ОСОБА_11 дізнався про домагання до неї з боку Козявина, не може бути розцінена як обставина, що свідчить про перебування ОСОБА_11 в стані необхідної оборони при застосуванні ним насильницьких дій щодо ОСОБА_10 , оскільки з часу повідомлення ОСОБА_15 про ці обставини і до вчинення вищевказаних насильницьких дій ОСОБА_11 щодо ОСОБА_10 пройшло декілька годин, ОСОБА_15 протягом цих декількох годин перебувала в будинку ОСОБА_11 , спала і не потребувала захисту від дій ОСОБА_10 , про які вона розповіла ОСОБА_11 .

Тому висновки суду у вироку про те, що ОСОБА_11 вчинив насильницькі дії щодо ОСОБА_10 з мотиву ревнощів є обґрунтованими.

Фактичні дії ОСОБА_11 , який заздалегідь взяв з собою дерев`яну ніжку, яку він застосував для нанесення ударів ОСОБА_10 , а також нанесення ним ударів сокирою по голові та іншим частинам тіла потерпілого, свідчать про умисний характер цих його дій і усвідомлення ним небезпечності їх для життя потерпілого.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про вчинення ОСОБА_11 умисного вбивства потерпілого ОСОБА_10 , а доводи апеляційної скарги захисника про відсутність умислу у ОСОБА_11 на позбавлення життя потерпілого суперечать наведеним обставинам справи, через що не можуть бути визнані обґрунтованими. Дії ОСОБА_11 правильно кваліфіковані за ст.115 ч.1 КК України.

Міра покарання ОСОБА_11 призначена в межах санкції вказаної норми КК, не в мінімальних і не в максимальних розмірах, що свідчить про врахування судом першої інстанції ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу ОСОБА_11 , який раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, що злочин він вчинив у стані алкогольного сп`яніння, що визнано обставиною, яка обтяжує покарання.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_11 покарання не можуть бути визнані обґрунтованими, через що підстави для скасування вироку і призначення ОСОБА_11 максимального покарання відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.404, 407, 418 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 10 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 і прокурора ОСОБА_12 без задоволення.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 10 травня 2015 року по 18 серпня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ця ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На судові рішення сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення цієї ухвали, а засудженим, який тримається під вартою, у цей же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: