Справа № 306/294/14-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.10.2016 м. Ужгород

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, із середньою освітою, раніше не судима, звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_7 , 17.08.2011, умисно, з метою отримання державної соціальної допомоги на дітей одинокій матері, маючи на меті незаконне збагачення, будучи офіційно попередженою про надання достовірної інформації, шляхом обману внесла в офіційний документ заяву «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» завідомо неправдиву інформацію про те, що вона є одинокою матір`ю, не вказавши відомості про те, що станом на 17.08.2011, та із самого народження дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживала з їх батьком ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешканцем АДРЕСА_1 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, але вела спільне господарство. Обвинувачена ОСОБА_7 надала заяву до управління соціального захисту населення Свалявської РДА з метою використання офіційного документу як підставу для набуття права на державну соціальну допомогу, нарахування та отримання соціальної допомоги одиноким матерям, внаслідок чого в період з 17.08.2011 по 01.11.2013, ОСОБА_7 незаконно отримала державну соціальну допомогу на загальну суму 7 774 грн..
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду від 18.05.2016, постановити виправдувальний вирок, яким ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку з відсутністю в її діяннях складу кримінального правопорушення. З ухвалою суду не погоджується в повному обсязі, уважає її несправедливою, а висновки суду однобічними, необґрунтованими й такими, що суперечать матеріалам справи. З ухвали суду вбачається, що ОСОБА_7 не визнала вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, і пояснила, що не перебуває в шлюбі та самостійно виховує дітей, зверталась до УПСЗН Свалявської РДА для призначення допомоги. Судом першої інстанції не в повній мірі досліджено всі обставини вчинених злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ч.3 ст.358 КК України. Крім того, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності прокурором не виконано вимоги ст.287 КПК України, зокрема, щодо наявності доказів на підтвердження факту вчинення особою кримінального правопорушення та правильності кваліфікації із зазначенням статті закону про кримінальну відповідальність; даних на підтвердження ознайомлення потерпілого із клопотанням прокурора та думки потерпілого стосовно можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності та наявність письмової згоди підозрюваного, обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності. Суд, установивши настання обставин, передбачених ст.49 КК України, мав повідомити обвинувачену про закінчення строків давності, з`ясувати її думку щодо закриття справи та отримати письмову згоду на це, однак цього не було зроблено, суд за власною ініціативою постановив ухвалу про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності. А тому, у відповідності до ст.409 КПК України ухвала суду є незаконною у зв`язку неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність. Крім того, у судовому засіданні під час дослідження матеріалів кримінального провадження встановлено, що стороною обвинувачення додано сфальсифіковану характеристику, яку отримано на запит слідчого СВ Свалявського РВ, який не брав участь у розслідуванні кримінального провадження.
У запереченні на апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 заступник начальника управління соціального захисту населення Свалявської РДА ОСОБА_17 просить стягнути з ОСОБА_7 суму 130 784 грн. на користь управління. Указує, що ОСОБА_7 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Свалявської райдержадміністрації, як одержувач державної соціальної допомоги на дітей, як одинока матір з 2003 по 2013 роки. Правоохоронними органами виявлено, що ОСОБА_7 внесла в заяву про призначення соціальної допомоги недостовірні відомості щодо її спільного проживання з особою від якої має неповнолітніх дітей із метою отримання допомоги одинокій матері, та подальшою подачею таких заяв в управління соціального захисту Свалявської райдержадміністрації внаслідок чого державі завдано шкоду на загальну суму понад 130 784 грн..
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, основні доводи апеляційної скарги, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу захисника, та просила скасувати ухвалу, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в зв`язку із грубим порушенням кримінального процесуального закону, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Судове рішення - це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права та згідно з конституційними засадами і принципами судочинства. Судове рішення має бути законним, обґрунтованим, зрозумілим та чітким, і не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.
Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказаних вимог закону судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 належним чином не дотримано.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, про що постановляється ухвала, а відповідно до ч.8 цієї статті закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.284 КПК України, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Зі змісту вказаної статті вбачається, що закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Відповідно до ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальності дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.
Зі змісту ст. ст. 285, 286 КПК України, ст. 49 КК України вбачається, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності згоди підозрюваного чи обвинуваченого на таке звільнення та відсутність із його боку заперечень, щодо закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.2Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12 2005при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбаченіКК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення. Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.
Як убачається з ухвали, суд, прийшовши до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.ч. 1, 4 358 КК України, звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України й закрив кримінальне провадження відносно неї.
Однак апеляційний суд із таким висновком погодитись не може, оскільки судом першої інстанції при прийнятті вказаного рішення були допущені грубі порушення норм кримінального процесуального закону, внаслідок чого прийнято незаконне та належним чином не вмотивоване судове рішення.
Так, рішення про звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України суд ухвалив без її згоди з порушенням порядку, установленого ст.ст. 285, 286 КПК України, без дослідження доказів винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованих їй злочинах та доведеності її вини.
Крім того, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які клопотання сторін кримінального провадження щодо звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.
Під час нового розгляду кримінального провадження необхідно дослідити наявні докази, на які посилається орган досудового розслідування в підтвердження винуватості ОСОБА_18 у висунутому їй обвинуваченні, дати їм належну оцінку й у залежності від здобутого, прийняти законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення.
Апеляційний суд уважає, що вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону виключали можливість постановлення законного та обґрунтованого судового рішення. Тому, відповідно до положень п.6 ч.1, ст. 407, п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, ухвала суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, а апеляційна скарга до часткового задоволення.
Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, скасовуючи судове рішення та призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, апеляційний суд не має права наперед вирішувати питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність.
У зв`язку із цим доводи захисника адвоката ОСОБА_6 про невинуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч. ч. 1, 4 ст.358 КК України підлягають до ретельної перевірки в ході судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 18.05.2016 року щодо ОСОБА_7 - скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: