Справа №195/1016/16-к
1-кп/195/112/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2016 року смт. Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду смт.Томаківка кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 від 26.08.2016 р. стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Біленьке Запорізького району Запорізької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 25.08.2016 р., приблизно о 20 год. 00 хв., знаходився по вул. Шевченко в смт.Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, де проходячи біля кладовища, розташованого за вказаною адресою, у нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі з корисливих мотивів.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, ОСОБА_4 зайшов на територію кладовища розташованого поблизу вул.Шевченко, смт.Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, де діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в цей же день, тобто, 25.08.2016 р. приблизно о 20 години 05 хвилин, переконавшись, що його злочинні дії ніхто із сторонніх осіб не бачить, підійшов до могили, в якій поховано ОСОБА_5 , після чого, незаконно заволодів металевою огорожею, яка була встановлена по периметру місця поховання ОСОБА_5 , обернувши таким чином вказане майно на свою користь, після чого з місця скоєння злочину зник.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст. 297 КК України за ознаками - незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив вищезазначені обставини, визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину при викладених у обвинувальному акті обставинах, тобто не заперечує щодо факту незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене ним з корисливих мотивів та прохає суд його суворо не карати.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

У суду немає сумнівів у тому, що обвинувачений дає правдиві свідчення добровільно.

Так як ОСОБА_4 свою провину визнав повністю та підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 КПК України, наслідки якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників судового процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачений своїми умисними діями вчинив незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів.

До обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченого суд відносить його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, тяжкість скоєного ним злочину, відповідно до ст.12 КК України скоїв тяжкий злочин, суд приходить до висновку, що він повинен понести покарання у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи наявність обставин пом`якшуючих покарання - щире каяття, характеристику за місцем проживання обвинуваченого, матеріальну шкоду не завдано, суд вважає можливим його перевиховання і виправлення без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 349, 373,374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

17.10.2016