Номер провадження: 11-кп/785/904/16
Номер справи місцевого суду: 521/7267/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.08.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Одесі матеріали кримінального провадження №0001051 від 15.03.2016 року за апеляційними скаргами прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 , на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 05.05.2016 року, яким:

ОСОБА_8 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженка м. Дрогобич; не працююча; не одружена; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
- 16.11.2015 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень,

визнана виною та засуджена за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці, -
встановив:
Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 , будучи раніше судимою за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, 15.03.2016 року, приблизно о 08 години 45 хвилин, діючи повторно з прямим умислом направленим на таємне заволодіння чужим майном, знаходячись в маршрутному таксі № 197, яке рухалося по вул. Іцхака Рабіна в м. Одесі таємно викрала майно ОСОБА_11 , яке знаходилося в сумочці на загальну суму 251 гривня 36 копійок.

Зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 15.03.2016 року по 17.03.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту продовжений до набрання вироком законної сили.Стягнуто з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати у розмірі 703 гривні 68 копійок.
Будучи незгодним з вироком суду, державний обвинувач по справі - прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.п.3, 4 ч.1 ст.76 КК України. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги, прокурор зазначає, що при призначенні покарання, суд в порушення положень ч.3 ст.60 КК України, не врахував той факт, що обвинувачена має на утриманні двох малолітніх дітей віком до 7 років та призначив їй покарання у виді арешту.

На зазначений вирок перший заступник прокурора Одеської області ОСОБА_10 також подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік. В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що суд в порушення вимог ч.3 ст.60 КК України призначив обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, яке не можна застосовувати до жінок, які мають дітей віком до 7 років.

Захисник адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, яку змінив в судовому засіданні апеляційного суду, в якій просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченій покарання у виді 2 років позбавлення волі з застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України, з іспитовим строком на 1 рік.Захисник посилається на неврахування судом при призначенні покаранняпом`якшуючих обставин та наявність наутриманні обвинуваченої двох малолітніх дітей.

Заслухавшисуддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргудержавного обвинувача, частково підтримав апеляційну скаргу першого заступника прокурора Одеської області, просив вирок суду першої інстанції скасувати та постановити по справі новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 визнати винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.3, 4 ч.1 ст.76 КК України; захисника ОСОБА_7 та обвинувачену ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та частково підтримали апеляційні скарги прокурорів, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг;провівши судові дебати; надавши останнє слово обвинуваченій; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, ніким не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вони не є предметом апеляційного розгляду.

Перевіривши вирок, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи прокурорів про невірне застосування районним судом вимог кримінального закону при призначенні покарання обвинуваченій є обґрунтованими, з урахуванням наступного.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винної, яка повністю визнала себе винною та розкаялась у вчиненому, відшкодувала збитки, а також врахував той факт, що вона має на утриманні двох малолітніх дітей.

Разом з цим, районний суд не в повній мірі врахував положення Розділів 10 та 11 Кримінального Кодексу України, якими визначені поняття покарання та його види, а також загальні засади призначення покарання. Зокрема районний суд проігнорував положення ч. 3 ст. 60 КК України, якими передбачено, що покарання у вигляді арешту не може бути застосоване до жінок, що мають дітей віком до 14 років.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 районний суд не виконав вимог ч.3 ст.60 КК України, оскільки не врахував, що на утриманні обвинуваченої перебуває малолітня дитина, ОСОБА_12 , 2009 року народження, та призначив їй покарання у виді арешту, що не відповідає вимогам закону (а.с.58).
Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п.2 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш тяжкого покарання.
Враховуючи те, що прокурори та захисник ставлять питання про скасування вироку районного суду та ухвалення апеляційним судом нового вироку, яким просять призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі, апеляційні скарги прокурорів та захисника підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції відносно обвинуваченої, підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, з ухваленням нового вироку в цій частині.
При призначенні покарання апеляційний суд враховує положення ст.65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
Апеляційний суд погоджується з висновками районного суду щодо встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, на які в своїй апеляційній скарзі посилається захисник, та вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України. На переконання апеляційного суду таке порання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення та є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст.50 КК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 420, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:
Апеляційні скарги державного обвинувача по справі - прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_10 , захисника адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Малиновського районного су ду м. Одеси від 05.05.2016 року відносно ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

В силу п.п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України, покласти на засуджу обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання з дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок вступає в силу з моменту проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту набрання ним законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддіапеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4