У Х В А Л А
Іменем України
12 липня 2016 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України щодо законності утримання останнього в Київському СІЗО,-
В С Т А Н О В И В :
На розгляд до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 12 липня 2016 року надійшла вищевказана заява.
Вивчивши заяву, суд приходить до наступного висновку.
З матеріалів заяви вбачається, що 16.06.2016 року до Оболонського районного суду м. Києва було направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0002668 від 14.03.2016 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , за ч. З ст. 15, ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України.
07.07.2016 року ухвалою колегії суддів підготовчого судового засідання Оболонського районного суду міста Києва головуючого судді ОСОБА_4 та суддів- членів колегії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у справі №756/7816/16-к було прийнято рішення про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні за №0002668 від 14.03.2016 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свалява Закарпатської області, що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 15, ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України через невиконання вимог ст. 384 КПК України;
клопотання захисника ОСОБА_2 від 29.06.2016 року про зміну обвинуваченому запобіжного заходу - залишити без розгляду;
продовжено дію раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - до 4 вересня 2016 року включно.
Заявник зазначає, що ухвала колегії суддів підготовчого судового засідання Оболонського районного суду міста Києва від 07.07.2016 року станом на 11.07.2016 року не набрала законної сили, рішення про негайне її часткове виконання колегією суддів не прийнято, та указана ухвала оскаржується стороною захисту в апеляційному порядку.
Тому, на думку заявника, з 11.07.2016 року ОСОБА_3 продовжує утримуватися під вартою в Київському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області за відсутності судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке набрало законної сили, а тому підлягає негайному звільненню з-під варти в порядку ст. 206 КПК України.
Відповідно до ч. 1, ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Отже з матеріалів скарги вбачається, що на даний час кримінальне провадження перебуває у суді, тобто досудове розслідування на даний час закінчилось.
Слідчий суддя роз`яснює, що повноваження слідчого судді поширюються лише на стадію досудового розслідування, та виходити за межі своїй повноважень він не має права.
Крім того ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.07.2016 року було продовжено запобіжний захід обвинуваченому до 04.09.2016 року.
Слідчий суддя звертає увагу заявника на ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Отже враховуючи вимоги ст. 197 КПК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на відміну від інших запобіжний заходів, не може бути автоматично продовженим, тому суд змушений вирішувати питання доцільності тримання особи під вартою, до закінчення визначеного строку тримання під вартою, що й зробив Оболонський районний суд.
Заявник зазначає, що ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 07.07.2016 року на даний час не вступила в силу, оскільки на неї подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва, однак відповідно до положень ч. 4 ст. 314 та ст. 392 КПК України, оскаржується лише питання повернення обвинувального акту прокурору, а не продовження запобіжного заходу.
Також слідчий суддя роз`яснює, що поняття «продовження запобіжного заходу» не передбачає переривання строку дії запобіжного заходу, навіть при оскарженні такого рішення на досудовому розслідуванні, не кажучи вже про судовий розгляд.
Отже враховуючи те, що слідчий суддя не наділений повноваженнями вирішувати питання поза межами досудового розслідування та ту обставину що права ОСОБА_3 не порушені, слідчий суддя вважає, у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 206, 309 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
У відкритті провадження за заявою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України щодо законності утримання останнього в Київському СІЗО відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1