Справа №690/191/16-к
Провадження №1-кп/690/21/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2016 року м.Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
- 17.10.2011 року Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.1 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку один рік;
- 27.08.2013 року, тим же судом за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку два роки;
- 04.07.2014 року, тим же судом за ч.1 ст.309 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі. Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.09.2015 року, 06.10.2015 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково звільнений, не відбутий строк складає 6 місяців 6 днів позбавлення волі, судимості в установленому законом порядку не знята та не погашена у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.395 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
28 вересня 2015 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області, обвинуваченому ОСОБА_3 , після звільнення з місць позбавлення волі, встановлено адміністративний нагляд терміном 1 рік, із зобов`язанням вести законослухняний спосіб життя, не порушувати громадський порядок і дотримуватися таких правил:
1.Прибути у визначений виправно-трудовою установою термін в обране ним місце проживання і зареєструватися в органах внутрішніх справ;
2.З`являтися за викликом міліції у вказаний термін і давати усні та письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;
3.Повідомляти працівників міліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах;
4.У разі виїзду в особових справах з дозволу міліції в інший населений пункт та перебування там більше доби, зареєструватися в місцевому органі внутрішніх справ.
Встановити відносно засудженого такі обмеження:
1.Заборонити відлучатися з постійного місця проживання в період часу з 22 год. 00хв. до 06 год. 00 хв.;
2.Реєструватися в органах внітрішніх справ чотири рази на місяць.
Незважаючи на вказане, ОСОБА_3 ігноруючи рішення суду, з метою ухилення від адміністративного нагляду, не повідомляючи органи внутрішніх справ, 10.01.2016 року, умисно покинув своє місце проживання по АДРЕСА_1 та виїхав за межі м. Ватутіне Черкаської області до м.Києва, де проживав на протязі останнього часу.
Будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що він дійсно порушив встановлений судом, адміністративний нагляд та виїхав з м.Ватутіне Черкаської області до м. Києва.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.
Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст.395 КК України, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ст.395 КК України, який, відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки обвинувачений визнав вину у інкримінованому йому злочині, надав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Особа обвинуваченого ОСОБА_3 характеризується посередньо.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.65 КК України, суд приймає до уваги суспільну небезпеку, ступінь тяжкості та характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а також враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 міру покарання у виді арешту вважаючи, що саме ця міра покарання з урахуванням обставин даної справи буде достатньою для його виправлення та перевиховання і попередження вчинення ним нових злочинів, приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 04.07.2014 року.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст.349, 369-371, 374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяців, що в перерахунку відповідно до ст.72 КК України буде становити 2 (два) місяці позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 04.07.2014 року у вигляді 6 місяців 6 днів позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (три) місяці позбавлення волі.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Витрати на залучення експертів відсутні.
До набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_3 обрати запобіжний захід тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду, а строк відбування покарання рахувати з часу взяття його під варту, а саме з 02 червня 2016 року.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області, через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку невідкладно вручається прокурору та обвинуваченому.

Головуючий ОСОБА_1