Семенівський районний суд Полтавської області
Справа № 547/289/16-к
Номер провадження 1-кп/547/46/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2016 рокусмт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілий ОСОБА_7 ,
провівши в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області відкрито підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000038 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Дем`янівка Семенівського району Полтавської області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання у Комсомольському виправному центрі (№ 136),

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кременчук Полтавської області, громадянин України, проживає і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_6 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Дем`янівка Семенівського району Полтавської області, громадянин України, проживає і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити відкритий судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважаючи, що у справі дотримано відповідні вимоги КПК України, у т.ч. щодо підсудності кримінального провадження і відповідності обвинувального акта вимогам КПК України.
Обвинувачені, потерпілий вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та додатки до нього, зробив такі висновки.
Кримінальне провадження відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України підсудне Семенівському районному судові Полтавської області.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим статтею 291 КПК, яка містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Згідно п. 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі "Абрамян проти Росії" від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті п/п. "а" п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97) (далі Конвенція), вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі "Камасінскі проти Австрії", № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції" (ВП), № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі "Матточіа проти Італії", № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі "І.Н. та інші проти Австрії", № 42780/98, п. 34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі "Даллос проти Угорщини", № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", п. 54, а також "Даллос проти Угорщини", п. 47).
Як вбачається із викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, кожен з обвинувачених діючи спільно ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ), зокрема, в середині грудня 2015 року "прибув до вівчарника філії "Дем`янівська" ТОВ імені Шевченка, що знаходиться в с. Дем`янівка Семенівського району Полтавської області", звідки таємно викрали двох дорослих баранів… "чим спричинив ТОВ імені Шевченка матеріальні збитки на загальну суму 2443 гривні 20 копійок".
Прокурор підтвердив, що обвинувачені вчинили крадіжку майна саме у ТОВ імені Шевченка.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ст.ст. 80, 90, 93 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку; юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву; місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Суд наголошує, що обвинувальний акт вказує на спричинення шкоди саме ТОВ імені Шевченка як юридичній особі.
Натомість обвинувальний акт вказує на іншого потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Савківка Чорнобаївського району Черкаської області, місце проживання АДРЕСА_2 .
Викладені у обвинувальному акті фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, не містять жодної вказівки на особу ОСОБА_7 .
Прокурор пояснив, що ОСОБА_7 є виконавчим директором ТОВ імені Шевченка. А.В.Батир це ствердив.
Отже, не вдаючись до вирішення питань, що вирішуються судом під час судового розгляду та при ухваленні вироку, а лише перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України, суд робить висновок, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки відповідно до вказаних положень ст.ст. 80, 90, 93 ЦК України, приписів ст. 8, ч. 6 ст. 9, ст. 55 КПК України, обвинувальний акт повинен містити відомості щодо найменування та місцезнаходження потерпілого юридичної особи ТОВ імені Шевченка, проте їх не містить.
Зазначене також порушує гарантоване п/п. "а" п. 3 ст. 6 Конвенції право кожного обвинуваченого бути належно поінформованим про характер і причини обвинувачення у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції. Зазначене є істотною складовою права на захист.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відтак суд повертає обвинувальний акт прокурору.
Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 314, 369, 371, 372, 392, 393, 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Повернути прокурору Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області старшому групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000038 ОСОБА_3 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000038 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копія ухвали негайно після її проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1