Справа № 171/2526/15-к

В И Р О К
іменем України
встановив:
06.04.2015 року близько 13.30 год. ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленою особою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, приїхали на велосипедах до домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 , де впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу через неогороджену частину подвір`я проникли на територію вказаного домоволодіння, звідки вчинили крадіжку 11 листів б/в восьми хвильового шиферу, вартістю 90 гр. кожен, після чого з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, чим спричинили ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 990 гр.
Крім того, повторно 14.04.2015 року близько 01.00 год. ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленою особою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, приїхали на велосипедах до домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , де впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, через огорожу проникли на територію огородженого по всьому периметру подвір`я, звідки вчинили крадіжку 160 л дизельного палива, вартістю 20 гр. за літр, яке перебувало у восьми пластикових каністрах, об`ємом 20 л кожна, вартістю 140 гр. кожна, після чого з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, чим спричинили ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 4320 гр.
Крім того, повторно 14.06.2015 року близько 01.00 год. ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленою особою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, приїхали на велосипедах до домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 , де впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, через огорожу проникли на територію подвір`я, де шляхом злому дверей проникли в ангар, розташований на території вказаного домоволодіння, звідки вчинили крадіжку 160 л дизельного палива, вартістю 20 гр. за літр, яке перебувало у металевій бочці, об`ємом 60 л, вартістю 420 гр., двох пластикових каністрах, об`ємом 20 л кожна, вартістю 140 гр. кожна, та шести пластикових каністрах, об`ємом 10 л кожна, вартістю 90 гр. кожна, після чого з місця вчинення злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, чим спричинили ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 4440 гривень.
Крім того, 22.12.2015 року близько 08 год. ОСОБА_7 перебував поблизу ст. Лісозахисна в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, де, маючи умисел на придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів без передбаченого законом дозволу, без мети збуту придбав у раніше невідомого йому чоловіка медичний шприц, об`ємом 2 мл кубічних з вмістом наркотичного засобу опій ацетильований за 180 гр. для власного вживання, після чого придбаний наркотичний засіб поклав до кишені куртки та незаконно перевіз на електропотязі до м. Апостолове Дніпропетровської області.
В цей же день 22.12.2015 року близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_7 , зберігаючи в правій внутрішній кишені куртки вищевказаний наркотичний засіб, проходячи перехрестя вул. Шмідта та Музична в м. Апостолове Дніпропетровської області, був зупинений працівниками поліції, які виявили у останнього одноразовий медичний шприц, градуйований до позначки 2,0 мл та заповнений до відмітки 1,7 мл рідиною коричневого кольору, котрий в ході огляду було вилучено.
Згідно висновку експерта № 58/10-99 від 24.12.2015 року надана на експертизу рідина, масою 1,6744г, вилучена 22.12.2015 року на перехресті вулиць Музична та Шмідта в м. Апостолове Дніпропетровської області у гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину в наданих на експертизу 1,6744 мл рідини складає 0,2009 г.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе в інкримінованих діяннях визнав повністю, цивільний позов визнав повністю, відмовився давати будь-які пояснення.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши, чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд в зв`язку з відмовою обвинуваченого давати пояснення вирішив обмежитись дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, та документами щодо речових доказів.
З урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив: таємне викрадення чужого майна - крадіжку, вчинену за попередньою змовою групою осіб; таємне викрадення чужого майна - крадіжку, вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану із проникненням у сховище; незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує його вік, сімейний та матеріальний стан, посередню характеристику за місцем проживання, враховує, що у відповідності до ст.89 КК України судимості обвинуваченого погашені, ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, суд також враховує конкретні обставини скоєних обвинуваченим злочинів та його відношення до цього, а також враховує, що вчинені обвинуваченим злочини згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості і вважає, що для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів є необхідною міра покарання у виді позбавлення волі.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.
Враховуючи, що ОСОБА_7 скоїв декілька злочинів, суд вважає за необхідне при призначенні йому покарання застосувати ч.1 ст.70 КК України та призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі. Суд не вбачає підстав для застосування положень ст.75 КК України, оскільки обвинувачений вчинив декілька тяжких злочинів, не зайнятий суспільно-корисною працею, не вжив жодних заходів для відшкодування завданої шкоди, тому суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного йому покарання.
Речові докази по справі кишеньковий ліхтарик, медичний шприц з опієм ацетильованим, вагою 0,2009 г, які згідно квитанцій №№ 36, 43 знаходяться на зберіганні в камері схову Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, у відповідності до ст.100 КПК України підлягають знищенню, оскільки наркотичні засоби вилучені з обігу, а ліхтар не має ніякої цінності.
Речові докази CD-R, що зберігається в матеріалах справи, суд вважає за необхідне залишити у справі; 160 л дизельного палива, повернутого потерпілому ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне залишити власнику.
У відповідності до ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати на проведення експертизи в сумі 614 гр. 40 коп.
Цивільний позов ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.ст.1166, 1167 ЦПК України шкода, завдана потерпілому, підлягає відшкодуванню особою, яка цю шкоду завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Незаконними діями обвинуваченого потерпілому завдано моральної шкоди: через викрадення майна позивач на тривалий час втратив душевний спокій, позивач, який є фізичною особою-підприємцем, не зміг здійснювати підприємницьку діяльність в зв`язку з викраденням дизельного палива, викраденням майна обвинувачений спричинив позивачу значної шкоди, поставивши позивача та його сім`ю у скрутне матеріальне становище. Вказані обставини вимагали від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Все це відбулося з вини обвинуваченого, в звязку з чим з нього підлягає стягненню моральна шкода. Суд вважає, що достатньою сумою для відшкодування моральної шкоди є 2 000 гр.
У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України суд не бере до уваги визнання позову обвинуваченим, оскільки визнання позову суперечить закону.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;
-за ч.1 ст.309 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі шляхом часткового складання призначених покарань.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання.
Речові докази - 160 л дизельного палива, повернутого потерпілому ОСОБА_5 , залишити власнику; CD-R, що зберігається в матеріалах справи, залишити у справі; кишеньковий ліхтарик, медичний шприц з опієм ацетильованим, вагою 0,2009 г, які згідно квитанцій №№ 36, 43 знаходяться на зберіганні в камері схову Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області - знищити.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та направити потерпілим.
Суддя: