Справа 127/9593/16-к
Провадження 1-кс/127/3606/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0004518 внесеного до ЄРДР 08.07.2015, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Вінниця, українець, громадянин України, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, а саме:

25.05.2010, Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 382 КК України до обмеження волі строком на 2 р., на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 р. 6 м.;

19.11.2010, Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 1 500 грн.;

25.05.2011, Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 71, 72 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі постанови Староміського районного суду м. Вінниці від 02.07.2012 відповідно до ст. 81 КК України умовно достроково звільнений на не відбутий термін 10 м., 15д.;

23.01.2014, Вінницьким міським судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 р., відповідно до ст. 71 КК України приєднано частину вироку Ленінського районного суду м. Вінниці від 25.05.2011 до позбавлення волі строком на 2 р. 6 м., звільнений 12.06.2014 відповідно до закону України про Амністію 2014 року,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
06.05.2016, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0004518 від 08.07.2015 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нові умисні корисливі злочини.

Так, 05.06.2015 близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні перукарні «Наталі», що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Москаленка, 65, помітив у ОСОБА_7 , яка є працівником вказаної перукарні, мобільний телефон марки «SONY XPERIA». В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним телефоном шахрайським шляхом з корисливих мотивів. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 та, зловживаючи довірою останньої, під приводом зателефонувати попросив у неї мобільний телефон. ОСОБА_7 будучи введеною в оману раніше знайомим їй ОСОБА_4 , оскільки останній є постійним клієнтом перукарні, надала йому свій мобільний телефон марки «SONY XPERIA», вартість якого, згідно висновку експерта № 736 від 17.08.2015 становить 2 367 грн.. В подальшому ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись чужим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_7 матеріального збитку на зазначену суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, України, шахрайство тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довіри, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

Крім того, ОСОБА_4 , 03.07.2015 приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні кафе «Естелла», що розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Островського, 1, де відпочивав разом з колегами, помітив у знайомої ОСОБА_8 мобільний КПК марки «HTC P3450». В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним мобільним КПК шахрайським шляхом з корисливих мотивів. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 та, зловживаючи довірою останньої, під приводом зателефонувати попросив у неї мобільний КПК. ОСОБА_8 , будучи введеною в оману, оскільки знає ОСОБА_4 , з яким працює на ТОВ «Кондитер-С», надала йому свій мобільний КПК марки «HTC P3450», вартість якого, згідно висновку експерта № 735 від 18.08.2015 становить 867 грн. В подальшому ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись вказаним мобільним КПК на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_7 матеріального збитку на зазначену суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, України, шахрайство тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довіри, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

Окрім того, ОСОБА_4 , 03.07.2015 приблизно о 22 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні кафе «Естелла», що розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Островського, 1, де відпочивав разом з колегами, помітив у знайомої ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Iphone 5S» та «Nokia Lumia». В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаними мобільними телефонами шахрайським шляхом з корисливих мотивів. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_9 та, зловживаючи довірою останньої, під приводом зателефонувати попросив у неї мобільні телефони. ОСОБА_10 , будучи введеною в оману, оскільки знає ОСОБА_4 та працює з ним на ТОВ «Кондитер-С», надала йому свої мобільні телефони «Iphone 5S» та «Nokia Lumia», вартість яких, згідно висновку товарознавчої експертизи №737 від 13.08.2015 становить 10 116 грн. та 1 459 грн. відповідно. В подальшому, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись вказаними мобільними телефонами на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 11 575 грн..

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, України, шахрайство тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довіри, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

21.09.2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у зв`язку з вчиненням ним ряду злочинів передбачених ч.2 ст. 190 КК України.

22.09.2015 суддею Вінницьким міським судом винесено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 ..

22.09.2015 суддею Вінницького міського суду винесено ухвалу про відмову в задоволені клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 у зв`язку з не встановленням місця знаходження підозрюваного.

23.09.2015 слідчим СВ ВР ЗЛКР Вінницького міського відділу міліції за погодженням з прокурором прокуратури м. Вінниці, досудове розслідування у кримінальному проваджені зупинено та оголошено у розшук ОСОБА_4 ..

05.05.2016 досудове розслідування у кримінальному проваджені відновлено у зв`язку з встановленням місця знаходження підозрюваного ОСОБА_11 .

Вина підозрюваного ОСОБА_4 доводиться зібраними матеріалами кримінального провадження.

В ході досудового розслідування було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 не працює, не має постійного джерела прибутку, раніше неодноразово судимий, незважаючи на неодноразове притягнення до відповідальності в тому числі навіть після відбування реального строку покарання останній перебуваючи на свободі продовжує вчиняти злочини, крім того останній переховується від органів досудового розслідування про що свідчать матеріали кримінального провадження.

Беручи до уваги вищевикладене, існують обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

п. 5 ч. 1- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий, однак все одно вчинив новий умисний, корисливий злочин;

п. 1 ч. 1- може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення покарання за скоєний злочин, про що свідчать матеріали кримінального провадження;

п. 2 ч. 1 знищити або сховати речові докази у вказаному кримінальному проваженні, оскільки місце знаходження речових доказів не встановлено, а перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може знищити вказані речі;

п. 4 ч. 1 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

Зазначене вказує на те, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, вчинив новий тяжкий умисний корисливий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 3 років, також останній переховувався від органів досудового розслідування на протязі тривалого часу, дані обставини свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просить слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, суду пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так як довгий час перебував у розшукув, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили суд застосувати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, неофіційно працює, не одружений.

Проте, не дивлячись на вищенаведене, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні умисного середньої тяжкості кримінального правопорушення, санкція статті за який, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, враховуючи кількість та тяжкість кримінального правопорушення, їх наслідки, те, що підозрюваний раніше судимий та на протязі тривалого часу перебував у розшуку, також враховуючи особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

В судовому засіданні та з матеріалів клопотання доведено те, що ОСОБА_4 раніше судимий та довгий час перебував у розшуку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 03 липня 2016 року.

Строк дії ухвали суду визначити в межах строку тримання під вартою, тобто до 03 липня 2016 року.

Визначити ОСОБА_4 , заставу в розмірі двадцяти розмірів мінімальних заробітних плат, що становить 29 000 (двадцять дев`ять тисяч) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 , будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_4 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час момент покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя