Номер провадження 1-кп/754/62/16
Справа№754/8430/15-к
Вирок
Іменем України
15 березня 2016 року колегія суддів Деснянського районного суду м. Києва в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарях - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участі:

прокурора - ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

представника потерпілого - ОСОБА_8

представника служби у справах дітей - ОСОБА_9

захисника - ОСОБА_10

законного представника - ОСОБА_11

обвинуваченого - ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004261 відносно обвинуваченого

ОСОБА_12 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, учня 11-Б класу вечірньої школи №18, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.15ч.2,115ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_12 12.04.2015 року приблизно о 23год.10хв., перебуваючи біля будинку №11а по вул. Драйзера в м. Києві, в ході словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_7 , що виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно, з метою вбивства, гострим предметом, що має колюче-ріжучі властивості, до яких відноситься клинок ножа, який дістав з правої кишені шортів, наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар в область грудної клітки зліва, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва: колото-різану рану 2+1см. по переднє-пахвовій лінії зліва в 7 міжребер`ї з рановим каналом, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, міжреберні м`язи, пристінкова плевра, перикард та ушкоджується лівий та правий шлуночки серця, крововилив в плевральну порожнину, в порожнину перикарду, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя; один удар в область грудної клітки зліва та живота, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді колото різаної рани грудної клітки ззаду з рановим каналом, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, міжреберні м`язи, ребро, пристінкова плевра, діафрагма та селезінка, крововилив в черевну порожнину, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя; не менше чотирьох ударів по тілу, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран грудної клітки зліва(непроникаюча у плевральну порожнину), попереку, сідниці та лівого стегна.

Після цього, ОСОБА_12 з місця скоєння правопорушення зник. Проте ОСОБА_12 не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 каретою швидкої медичної допомоги було доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої допомоги та надана кваліфікована медична допомога, що врятувало життя останнього.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав що 12.04.2015 року біля 17.00год. він разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 зустрілись щоб покататись на скейтах. Біля 23.00год. вони всі разом підійшли до ларька, щоб купити їду, а він пішов додому. По дорозі він зустрів ОСОБА_7 та ОСОБА_17 . ОСОБА_7 підійшов до нього із запитанням «Ти хотів зі мною розібратись». ОСОБА_17 стала між ними, щоб не допустити бійку. ОСОБА_7 почав на нього пригати, намагався вдарити його в обличчя, взяв за плече і кинув на землю, вдарив його коліном, наніс удар в потилицю. Коли він перебув на землі на одному коліні до нього підбігла собака ОСОБА_7 , бійцівської породи, схопила його за руку, після чого він сувенірним ножиком став відмахуватись від собаки. ОСОБА_7 в цей час продовжував бити його в потилицю, і він захищаючись ножем, який тримав у правій руці став наносити удари ОСОБА_7 в область ніг. Також наніс в бік потерпілого біля трьох ударів ножем, куди саме не знає. Не заперечував, що міг нанести удари ножем, які зазначені в обвинувальному акті, при обставинах вказаних ним у суді.

В подальшому ОСОБА_12 став частково визнавати свою вину, вказав, що умислу на вбивство ОСОБА_12 у нього не було. Вказав, що вході бійки, ініціатором якої був ОСОБА_7 , він вирішив застосувати ніж після того, як до нього підбігла собака ОСОБА_7 , і він дістав ніж, який носив з собою для ремонтування скейтів, для захисту від собаки. В ході бійки ОСОБА_7 наносив йому неодноразові удари в потилицю, від яких у нього потемніло в очах, однак уточнив, що ніж в руках у нього був, ще до заподіяння ОСОБА_7 цих ударів. Удари наносив хаотично, після чого не розуміючи наслідків він втік, та в подальшому, перелякавшись, викинув ніж.

Винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом, доведена повністю зібраними по справі та дослідженими судом доказами в їх сукупності:

- показами в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що 12.04.2015 року приблизно о 23год.10хв. він перебував біля будинку АДРЕСА_3 , а саме біля парадного під`їзду де проживав його товариш на прізвище ОСОБА_18 . Коли останній пішов додому, він збирався провести свою дівчину ОСОБА_17 додому. Разом з ними була його собака породи стаффордширський тер`єр. Як тільки вони зібрались йти, почули як за ними хтось біг, повернувшись, вони побачили ОСОБА_12 , який біг до них з криком «Стій давай розберемось». Коли ОСОБА_12 підбіг до них, ОСОБА_17 стояла між ними. ОСОБА_12 відштовхнув ОСОБА_19 , підійшов до нього, зненацька дістав з кишені розкладний ніж та наніс удари ножем в лівий бік. В ході боротьби він впав на коліна, після чого ОСОБА_12 , також перебуваючи на колінах, тримаючи його за руку, наніс йому ще удари ножем, один з яких був в область серця. Після цього ОСОБА_12 втік. Щоб не турбувати рідних, він разом з ОСОБА_19 піднялись до Оливи, який проживає на сьомому поверсі будинку АДРЕСА_3 , де йому стало дуже погано, після чого хтось викликав швидку медичну допомогу. Вказав, що будь-яких неприязних стосунках він ОСОБА_12 не перебував, не розуміє причин нападу на нього ОСОБА_12 . Крім цього, вказав, що у вказаному конфлікті участі його собака не приймала. Собака дуже добре знала ОСОБА_12 , оскільки вони раніше дружили та разом гуляли з собакою, а тому заподіяти шкоди ОСОБА_12 вона не могла.

- показами у судовому засіданні свідка-очевидця ОСОБА_17 , з яких вбачається, що 12.04.2015 року приблизно о 23год.10хв. вона перебувала разом з ОСОБА_7 та Оливою біля будинку №11а по вул. Драйзера в м. Києві. Коли ОСОБА_18 пішов додому, біля під`їзду до них підбіг ОСОБА_12 з криком «Стій. Давай розберемся». Вона стала між ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , та говорила, щоб вони не бились. Після цього, ОСОБА_12 її відштовхнув в ліву сторону, з правої кишені штанів витягнув ножа, після чого наніс ОСОБА_7 удар ножем у лівий бік. Після цього, ОСОБА_7 впав на коліна, а ОСОБА_12 перечепившись через поводок собаки, який вона тримала в руках, також впав на коліна біля ОСОБА_7 та наніс ще два-три удари ножем в грудну клітку, після чого втік. Після цього вони пішли до Оливи, де перебуваючи на сьомому поверсі останній викликав швидку допомогу. Вказала, що оскільки вона була від ОСОБА_12 , який дістав ніж, на відстані витягнутої руки, вона бачила ніж, лезо якого було приблизно 7-10см. Уточнила, що у будь-яких неприязних стосунках вона разом ОСОБА_7 та ОСОБА_12 не перебувала, конфліктів не було, вони раніше дружили та були у одній компанії. Собака у ОСОБА_7 стаффордширський тер`єр 5 років, дуже добре знає ОСОБА_12 , і не могла останньому нашкодити.

- показами в судовому засіданні свідка-очевидця ОСОБА_20 , з яких вбачається, що він проживає у кв. АДРЕСА_4 . 12.04.2015 року приблизно о 23.00год. він виглянув з вікна та побачив біля під`їзду ОСОБА_7 та ОСОБА_17 . В цей час до них з криком «Давай розберемося поки не підійшли друзі» підбіг ОСОБА_12 . Між ОСОБА_12 ти ОСОБА_7 почалась бійка, вони впали, в ході бійки ОСОБА_12 наносив удари ОСОБА_7 . Уточнив, що ножа в руках ОСОБА_12 він не бачив, куди саме він наносив удари ОСОБА_7 він також не бачив. Також вказав, що ОСОБА_17 , що перед бійкою намагалась заспокоїти ОСОБА_12 та ОСОБА_7 та кричала «У нього ніж. Заспокойтесь».

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_21 , лікаря швидкої медичної допомоги, який показав, що було отримано виклик на АДРЕСА_3 , ножове поранення. Прибувши за викликом, в загальному коридорі на сьомому поверсі був виявлений, як потім він дізнався, ОСОБА_7 з ножовим пораненням, втрата крові була достатня. На запитання, ОСОБА_7 пояснив, що ножові поранення отримав під час бійки.

- показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , з яких вбачається, що 12.04.2015 року біля 17.00год. він разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 зустрілись щоб покататись на скейтах. Біля 23.00год. вони всі разом підійшли до ларька, щоб купити їжу. ОСОБА_12 відійшов в туалет, був відсутній біля десяти хвилин, а коли повернувся, то був дуже схвильований, з носа та губи йшла кров. Розповів, що зустрів ОСОБА_7 та ОСОБА_17 , з якими виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 повалив його на землю та став наносити йому чисельні удари. В цей час від дістав ніж та наніс ОСОБА_7 декілька ударів, куди саме наносив не бачив.

- аналогічними показами в судовому засіданні свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_22 , про те, що ОСОБА_7 є її сином. Вказала, що 12.04.2015 року їй зателефонували, що її син ОСОБА_7 у лікарні. Зазначила, що з нею одразу зв`язалась матір ОСОБА_12 ОСОБА_11 , яка передала на лікування 6000грн. Уточнила, що дійсно у них є собака стаффордширський тер`єр, однак дана собака не є агресивною, могла дати вигулювати собаку сторонній особі. Вказала, що раніше ОСОБА_12 дружив з ОСОБА_7 , собака дуже добра знала ОСОБА_12 і не могла заподіяти йому шкоди.

- даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 13.04.2015 року, згідно якого на асфальтовій ділянці біля будинку АДРЕСА_3 були виявлені сліди бурого кольору.

- даними, що містяться у висновку експерта №191 від 03.06.2015 року, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_7 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. На наданих на експертизу шортах, які належать ОСОБА_12 , виявлено кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген А, що не виключає можливості походження даних слідів крові від ОСОБА_7

- даними, що містяться у висновку експерта №892/Е від 03.06.2015 року, згідно якого при поступленні до стаціонару 12.04.2015 року о 23.45год. у ОСОБА_7 мали місце:

колото-різана рана 2+1см. по переднє-пахвовій лінії зліва в 7 міжребер`ї з рановим каналом, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, міжреберні м`язи, пристінкова плевра, перикард та ушкоджується лівий та правий шлуночки серця, крововилив в плевральну порожнину(до 400мл. крові та згортків), в порожнину перикарду(до 200мл. крові та згортків) проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва;

колото різана рана грудної клітки ззаду з рановим каналом, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, міжреберні м`язи, ребро, пристінкова плевра, діафрагма та селезінка, крововилив в черевну порожнину(до 1500мл. крові та згортків) проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва та живота. колото-різані рани грудної клітки зліва(непроникаюча у плевральну порожнину), попереку, сідниці та лівого стегна.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок травмуючої дії гострого предмету(тів), що має(ють) колюче-ріжучі властивості, до яких відноситься клинок ножа, могли утворитись в термін 12.04.2015 року.

За ступенем тяжкості вищевказані проникаючі колото-різані поранення відносяться до тяжкого тілесного ушкодження(за критерієм небезпеки для життя). Непроникаючі рани відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

- даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 03.06.2015 року, згідно якого ОСОБА_7 детально розповів та показав про обставини конфлікту з ОСОБА_12 та нанесення останнім йому ножових поранень. В судовому засіданні ОСОБА_7 підтвердив правильність даних зафіксованих у протоколі.

- даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 03.06.2015 року, згідно якого ОСОБА_17 , детально розповіла та показала про обставини нанесення ОСОБА_12 ножових поранень ОСОБА_7 . В судовому засіданні ОСОБА_17 підтвердила правильність даних зафіксованих у протоколі.

Згідно висновку судово-психіатричної експерта №351 від 23.04.2015 року, ОСОБА_12 в період часу до якого відноситься діяння та на момент проведення експертизи ознак будь-якого психічного розладу не виявляв, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Ознак хронічного алкоголізму та наркоманії не виявлено. У ОСОБА_12 немає індивідуально-психологічних особливостей, які суттєво вплинули на його поведінку в період діяння, в якому він підозрюється. Рівень інтелектуального та особистісного розвитку ОСОБА_12 відповідає нормі його вікового періоду. З урахуванням його психологічних особливостей, здатний вірно сприймати обставини, що мають значення по кримінальному провадженню та надавати щодо них свідчення.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_12 у відділі у службі у справах дітей на обліку не перебуває, відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов, неповнолітній ОСОБА_12 виховується у повній сім`ї, у квартирі має окреме спальне місце, шафу для одягу, куточок для навчання, одяг. Для виховання, розвитку та проживання дитини створено належні умови.

Колегія суддів вважає покази потерпілого ОСОБА_7 правдивими, достовірними, які повністю узгоджуються з показами свідків-очевидців ОСОБА_17 та ОСОБА_20 , та такими, що відповідають обставинам справи щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_12 закінченого замаху на вбивство потерпілого, оскільки обвинувачений виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Доводи обвинуваченого, що він не мав умислу на вбивство потерпілого, що його дії невірно кваліфіковано за ст..15ч.2ст.115ч.1 КК України, були предметом ретельної перевірки у судовому засіданні, і свого об`єктивного підтвердження не знайшли.

Виходячи з положень кримінального закону при відмежуванні замаху на умисне вбивство (ст.15,ст.115 КК України) від умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння (ч.1ст.121 КК України), необхідно враховувати спрямованість умислу і ставлення винної особи до наслідків свого діяння. Крім того, необхідно брати до уваги, що замах на умисне вбивство може бути вчинено лише з прямим умислом, коли винна особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, але такі наслідки не настали з незалежних від неї причин.
При цьому питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події. Визначальним у цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
У судовому засіданні встановлено, що ініціатором конфлікту та бійки був обвинувачений ОСОБА_12 , який ще до бійки, дістав ніж, маючи намір його застосувати. Характер, послідовність, рішучість і динамічність дій, вчинених обвинуваченим ОСОБА_12 , локалізація ножового поранення, механізм його спричинення, - усе це в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_12 мав прямий умисел на позбавлення життя потерпілого. Це підтверджується й тим, що ОСОБА_12 використав таке знаряддя злочину (ніж), застосування якого може призвести до смерті людини, та завдав удар ножем у живіт та два удари у грудну клітину в область серця, з пошкодженням лівого та правого шлуночка серця, тобто у місця розташування життєво важливих органів. Додатково про умисел на вбивство потерпілого свідчить й те, що ОСОБА_12 , після бійки, в ході якої наніс потерпілому удари ножем, залишив потерпілого ОСОБА_7 на місці події, не надавши будь-якої допомоги втік.

Відповідно до листа начальника слідчого ізолятора ОСОБА_23 , по прибутті 14.04.2015 року до СІЗО ОСОБА_12 був оглянутий черговим медичним працівником, і під час огляду були виявлені різана рана третього пальця правої кисті та подряпина правого колінного суглобу, що спростовує твердження обвинуваченого про нанесення йому потерпілим ОСОБА_7 систематичних та чисельних ударів у ході конфлікту. Навпаки, виявлена у ОСОБА_12 різана рана третього пальця правої кисті, яка зі слів з`явилась внаслідок тримання ножа у руці під час ударів, свідчить, що удари наносились із значною силою, з метою доведення злочину до кінця, що також підтверджується висновком судово-медичного експерта, згідно якого у ОСОБА_7 були виявлені колото-різані рани грудної клітки та живота.

Потерпілий ОСОБА_7 , свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_20 в суді надавали послідовні покази, вказували, що підстав оговорювати обвинуваченого ОСОБА_12 у них немає, таких обставин не було встановлено і в судовому засіданні.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004261 відносно ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.15ч.2,115ч.1 КК України, закінчено 08.06.2105 року на підставі п.3ч.2ст.283 КПК України, а саме у зв`язку зі зверненням до суду з обвинувальним актом, тобто була закінчена стадія досудового розслідування, про що також вказує ухвала колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 29.10.2015 року. З врахуванням вищевикладеного, докази на які посилається прокурор, в тому числі протокол проведення слідчого експерименту від 09.10.2015 року, протокол обшуку від 22.10.2015 року, висновок експерта №1051 від 23.10.2015 року, висновок експерта №1052 від 23.10.2015 року, довідки про витрати на проведення експертиз, які були отримані коли досудове розслідування було закінчено, а також усі докази, які були отримані внаслідок вищевикладених слідчих дій та процесуальних рішень, зокрема вилучений ніж, колегією суддів визнано як недопустимі докази.

Оцінюючи докази в їх сукупності, які досліджені в судовому засіданні, колегія суддів вважає доведеною вину ОСОБА_12 у вчинені закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, однак злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, та кваліфікує його дії за ч.2ст.15,ч.1ст.115 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, за яких злочин не було доведено до кінця, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини справи, дані про особу винного, який за місцем навчання та проживання характеризуються позитивно, має нормальний стан здоров`я та загальний розвиток, після вчинення злочину не допускав інших правопорушень, належно себе поводить у побуті, має належні умови життя та виховання у сім`ї, раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого колегією суддів визнано вчинення злочину неповнолітнім, вчинення злочину вперше, позитиві характеристики з місця навчання та проживання, часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого колегією суддів не встановлено.

Враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілого та його представника, які просили призначити покарання пов`язане з позбавленням волі, колегія суддів призначає обвинуваченому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів у вигляді позбавлення волі, яке він з врахуванням особи і тяжкості скоєного злочину має відбувати в ізоляції від суспільства.

Вчинення злочину неповнолітнім, позитивні дані про особу обвинуваченого, який вчинив злочин вперше, частково відшкодував завдані збитки, колегія суддів визнає такими обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та впливають на пом`якшення покарання.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_12 покарання із застосуванням ст..69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, ніж передбачено санкцією ст.115ч.1 КК України.

Цивільний позов прокурора в інтересах Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги про стягнення з ОСОБА_11 9170грн.16коп. суми витрачених лікарнею на стаціонарне лікування ОСОБА_7 суд задовольняє в повному обсязі.

При вирішенні цивільного позову про стягнення з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 матеріальної шкоди суд виходить з того, що:

вчинення злочину неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_12 доведено судовим слідством;

позивач ОСОБА_7 надав суду письмові докази своїх позовних вимог( чеки, товарні чеки).

під час досудового розслідування ОСОБА_11 було відшкодовано 6000грн. матеріальної шкоди.

У зв`язку з викладеним, суд частково задовольняє цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_11 матеріальної шкоди в сумі 31898грн.34коп.

При вирішенні цивільного позову про стягнення з ОСОБА_11 моральної шкоди колегія суддів виходить з суд виходить з викладених вище обставин, глибини фізичних та душевних страждань, яких потерпів ОСОБА_7 , і того, що в судовому засіданні встановлено, що внаслідок вчиненого злочину ОСОБА_7 переніс значний фізичний біль, переніс емоційний стрес, що супроводжувалось почуттям страху та тривоги за своє життя, внаслідок чого порушились його нормальні життєві зв`язки.

Визначаючи розмір відшкодування, колегія суддів враховує обставини справи, особу обвинуваченого, та виходячи з вимог розумності та справедливості, вважає за можливе стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 у відшкодування заподіяної йому моральної шкоди 50000грн.

Питання з речовими доказами колегія суддів вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, колегія суддів
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_12 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.15ч.2,115ч.1 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_12 обчислювати з моменту затримання та поміщення до Київського СІЗО.

На підставі ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року, зарахувати в строк покарання ОСОБА_12 строк попереднього ув`язнення та перебування під вартою з 13.04.2015 року по 30.10.2015 року включно із розрахунку, що 1 день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 31898грн.34коп. матеріальної шкоди та 50000грн. - моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги 9170грн.16коп.

Речові докази: джинси, футболку, куртку, шорти повернути ОСОБА_12 , наперсток та ніж знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Колегія суддів: