Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2471/16-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2016 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:
Прокурор Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням, про арешт майна, посилаючись на те, що 06.04.2016 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження за № 0000060 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ст.246 КК України, за фактом того, під час моніторингу засобів масової інформація, зокрема інтернет-порталу «Букінфо», було виявлено факт можливої незаконної рубки лісу на території Сторожинецького та Глибоцького районів Чернівецької області. Зокрема, переглядом відеозагшсу до статті від 05.04.2016 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » встановлено факт вивезення з Верхньо-Петрівецького лісництва деревини, що за своїм обсягом перевищує ту, яка зазначена в документах. Крім вказаного встановлено факт складування на пилорамах, розташованих на території Глибоцького району деревини, яка за своїм обсягом також перевищує ту, яка зазначена в документах.
29 серпня 2016 року прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 подано клопотання до Сторожинецького районного суду Чернівецької області про надання дозволу на проведення обшуку виробничих та адміністративних будівель, а також господарських споруд приватного підприємця ОСОБА_4 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 власником яких є останній, з метою відшукання та вилучення зазначених у клопотанні предметів злочину, які можуть бути доказами по справі.
Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29.08.2016 року вказане клопотання задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку.
29 серпня 2016 року згідно ухвали Сторожинецького районного суду за участю орендаря вище вказаних будівель ОСОБА_4 , було проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено стовбури дерев в кількості 342колод.
Прокурор стверджує, що під час досудового розслідування виникла необхідність в арешті вище вказаних речей (стовбурів дерев), вилучених в ході обшуку виробничих та адміністративних будівель, а також господарських споруд приватного підприємця ОСОБА_4 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ст. 167 ч. 2 п. п. 1,3 КПК України, та просить накласти на них арешт з метою їх прилучення до кримінального провадження як речовий доказ.
Вказані в клопотанні вилучені стовбури дерев в кількості 342колод знаходяться на зберіганні на території ДП «Сторожинецький лісгосп» (Чудейський нижній склад), в с.Чудей, Сторожинецького району, Чернівецької області.
Прокурор зазначає, що колоди дерев вилучені у ОСОБА_4 належать останньому, він є їх власником та має право ними користуватися та розпоряджатися. Вказане підтверджується протоколом обшуку, протоколом огляду та додатком до протоколу огляду.
Враховуючи вищевикладене прокурор просить накласти арешт на стовбури дерев у кількості 342колод.
В суді прокурор підтримав своє клопотання, просить його задовольнити.

Розглянувши клопотання і дослідивши додані до нього документи слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Згідно вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Прокурор не додав до клопотання документів, що підтверджують право власності ОСОБА_4 на майно (колоди дерев), що підлягають арешту.

Ухвалою слідчого судді від 06.09.2016року вказане вище клопотання прокурора повернуто для усунення недоліків.
09.09.2016року прокурор знову звернувся до суду із вказаним клопотанням.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
При цьому, підстави для арешту майна, визначені в ч. 1 ст. 170 КПК України та є наступними - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Частиною 1 ст. 42 КПК України визначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. Як встановлено із матеріалів клопотання прокурора громадянин ОСОБА_4 не є підозрюваною особою у кримінальному провадженні № 0000060, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.04.2016року. Також норми КПК України не передбачають накладення арешту на майно не встановленої особи.
При цьому така думка суду узгоджується із Узагальненням судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, інформацію про що заслухано та обговорено на засіданні пленуму ВССУ, яке відбулося 07.02.2014 року.
Так, згідно розділу 2.6 Узагальнення арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.
Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Посилання прокурора на те, що вилучене і арештоване майно може бути предметом злочину є припущенням сторони обвинувачення не є співрозмірними із вимогами Цивільного Кодексу України та статті 1 Першого протоколу від 20.03.1952 року, Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, щодо права кожного, мирно володіти своїм майном, оскільки ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
Не зазначивши передбачені Законом критерії речових доказів, прокурор, не потурбувався також і про те, щоб визнати вилучене майно речовими доказами, що також свідчить про безпідставність клопотання.

ОСОБА_4 являється приватним підприємцем, який займається переробкою деревини, що дає слідчому судді вважати, що серед вилученої деревини може бути деревина, яка належить не безпосередньо ОСОБА_4 , а іншим фізичним особам, оскільки прокурором не надано суду документів, які підтверджують право власності на вилучене майно, не зазначено, що саме вилучена деревина здобута злочинним шляхом, оскільки відомості які внесені по вказаному кримінальному провадженню до ЄРДР датуються 06.04.2016р..

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя переконаний про необхідність відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
В задоволенні клопотання прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 про арешт майна ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: