АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/743/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/591/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ст.399 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2016 року м. Харків
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 15 квітня 2016 року про арешт майна,
в с т а н о в и в :
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 15 квітня 2016 року задоволено клопотання прокурора Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 та накладено арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку 12 квітня 2016 року в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , майно, згідно із переліком, наведеним у резолютивній частині судового рішення (справа № 642/743/16-к, провадження №1-кс/642/521/16).
Не погодившись із зазначеним рішенням слідчого судді, представник власників майна адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить ухвалу слідчого судді від 15 квітня 2016 року скасувати. На думку апелянта, оскаржуване судове рішення є необґрунтованим, постановленим з порушенням вимог КПК України.
П.10 ч.1 ст.393 КПК України передбачає, що апеляційну скаргу на судове рішення мають право подати особи у випадках, передбачених КПК України.
Статтею 309 ч.1 п.9 КПК України коло суб*єктів оскарження ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому прямо не визначено. Проте, виходячи із положень ч.1 ст.174 КПК України, правом оскаржити рішення слідчого судді про накладення арешту на майно наділені підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Звертаючись з апеляційною скаргою, адвокат ОСОБА_3 зазначив, що його процесуальний статус у кримінальному провадженні захисник, повний текст оскаржуваного судового рішення до апеляційної скарги не долучив.
При підготовці до апеляційного розгляду із суду першої інстанції витребувані матеріали судового провадження.
З огляду на наведені вимоги кримінального процесуального закону, представник власника або володільця майна правом самостійного оскарження ухвали слідчого судді про арешт майна не наділений, що не виключає можливості надання адвокатом ОСОБА_3 правової допомоги власникам тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у обсязі, передбаченому угодами про надання правової допомоги від 17 серпня 2015 року та 14 квітня 2016 року, в тому числі його участі у розгляді апеляційних скарг ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в стадії апеляційного перегляду ухвали слідчого судді.
Оскільки адвокат ОСОБА_3 , у розумінні п.10 ст.393 КПК України, не є суб*ектом апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, передбаченої п.9 ч.1 ст.309 КПК України, його апеляційна скарга підлягає поверненню на підставі п.2 ч.3 ст.399 КПК України, що не позбавляє власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права особисто звернутися із апеляційною скаргою.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на наступне:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно, тимчасово вилучене в ході обшуку 12 квітня 2016 року в приміщенні квартири АДРЕСА_1 ; кому саме належить тимчасово вилучене майно в резолютивній частині судового рішення не зазначено. Із мотивувальної частини ухвали вбачається, що за вказаною адресою зареєстрований та проживає ОСОБА_4 , а обшук проведено у присутності ОСОБА_5 . Натомість, відомостей про місце реєстрації та проживання ОСОБА_5 судове рішення не містить; відсутні докази, які підтверджують її родинні стосунки з ОСОБА_4 .
Адвокат ОСОБА_3 , звертаючись із апеляційною скаргою в інтересах двох осіб - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не конкретизував, яке саме майно (мобільний телефон, банківські картки, грошові кошти) належать кожному із них.
Прохання адвоката ОСОБА_3 до апеляційного суду також сформульоване без врахування вимог п.2 ч.3 ст.407 КПК України, а саме: не зазначено, яку нову ухвалу просить постановити апелянт після скасування ухвали слідчого судді.
Враховуючи положення процесуального закону (п.2 ч.1 ст.169 КПК України), які, у випадку відмови суду у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, передбачають необхідність прийняття рішення про повернення тимчасово вилученого майна його власнику, наявність відомостей про кожного з власників конкретного майна є обов*язковою.
А тому, апеляційний суд звертає увагу на виявлені вище недоліки апеляційної скарги з метою їх усунення при повторному зверненні до апеляційного суду власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Керуючись ст. 399 КПК України,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 15 квітня 2016 року про арешт майна, повернути особі, що звернулася з апеляційною скаргою.
Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати адвокату ОСОБА_3 , разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Повернення апеляційної скарги адвокату ОСОБА_3 не позбавляє власників майна права звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України.
Ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_2