Справа 688/2846/16-к
№ 1-в/688/993/16
Ухвала
Іменем України
05 серпня 2016 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Шепетівської виправної колоній № 98 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Куйбишево Запорізької області, зареєстрованого в м. Ізяслав Хмельницької області, мешканця м. Київ, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, до засудження працюючого робітником у ПП «Адажіо», раніше не судимого,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

встановив:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме на громадські роботи.

Засуджений ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на те, що він став на шлях виправлення, працює днювальним відділення, має 1 заохочення.

Заслухавши у судовому засіданні засудженого, а також представника адміністрації виправної установи, прокурора, які заперечили проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення і відбув визначену законом частину покарання встановленого вироком суду.

Встановлено, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15.09.2009 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.02.2016р. на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 24.02.2009р. по 07.12.2009р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку: 24.02.2009 року. Кінець строку: 10.11.2016 року.

Станом на 02.08.2016р. невідбута частина покарання становить 3 місяці 7 днів. ОСОБА_6 відбув 3/4 строку покарання.

Відповідно до характеристики засуджений ОСОБА_6 з 24.02.2009р. утримувався в СІЗО м. Києва, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 12.12.2009 року відбуває покарання в Шепетівській виправній колонії Хмельницької області №98. За період відбування покарання допустив 4 порушення режиму відбування покарання, які виражались в порушенні форми одягу та дисципліни строю, за що 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді догани та попередження. За сумлінне ставлення до праці 1 раз заохочувався 13.05.2016р. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться посередньо. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо, за умови стимулювання може проявляти ініціативу. Підтримує зв`язки з рідними. Бере участь в реалізації програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», «Подолання алкогольної та наркотичної залежності», «Творчість». До підвищення свого загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. Бере участь у громадському житті колективу засуджених відділення, являється членом ради колективу засуджених відділення. Має позов у сумі 100 000 грн., який не відшкодований.

Комісією колонії з питань розгляду заохочувальних норм 29.05.2013 року ОСОБА_6 було відмовлено у застосування зміни умов тримання, як такому, що не стає на шлях виправлення. Комісією колонії з питань розгляду заохочувальних норм 29.10.2014 року засудженому було відмовлено в заміні більш м`яким покаранням, як такому, що не став на шлях виправлення. Комісією колонії з питань розгляду заохочувальних норм 24.07.2015 року засудженому було відмовлено в умовно-дострокому звільненні від відбування покарання, як такому, що не став на шлях виправлення

Так, відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про можливість застосування відносно особи заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, а виправлення засудженого, яке підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання: виконання покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищення загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; придбання спеціальності; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, від вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор; неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Тоді як, ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутність відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутність трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, засуджений в період відбування покарання неодноразово допускав порушення вимог режиму тримання, за що в період з грудня 2009 року по вересень 2015 року чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності з послідуючими стягненнями у виді догани, попередження, що свідчить про стійке небажання останнього ставати на шлях виправлення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.

Посилання ж засудженого на наявність у нього заохочення за сумлінне ставлення до праці, та погашення на момент звернення до суду всіх застосованих до нього стягнень, судом до уваги не приймаються, так як висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе вирішення питання про заміну для засудженого невідбутої частини покарання більш м`яким. Крім того, висновок суду повинен ґрунтуватися і на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення, чого в даному випадку не відбулося.

Таким чином, засуджений ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, а тому суд дійшов висновку, що у клопотанні про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід відмовити.

З огляду на викладене, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1