Cправа № 700/854/16-к
Провадження № 1-кс/700/76/16
"03" листопада 2016 р. Лисянський районний суд Черкаської області
в складі: слідчого-судді ОСОБА_1
про секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши матеріали скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Лисянського районного суду Черкаської області знаходиться скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
В судовому скаржник підтримала скаргу та в її обґрунтування пояснила, що 24.10.2015 року, близько 10.00 год. місцева жителька- ОСОБА_5 на території автобусної зупинки в с.Ганжалівка Лисянського району, під час суперечки, шляхом нанесення ударів руками в обличчя заподіяла їй тілесні ушкодження, які згідно висновку спеціаліста в галузі СМЕ № 384 від 17.12.2015 року кваліфіковано в якості легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
24.10.2016 року вона звернулася до чергової частини колишнього Лисянського РВ УМВС України в Черкаській області з письмовою заявою про притягнення ОСОБА_5 до передбачуваної законом відповідальності .
24.02.2016 року вона звернулася із заявою до Лисянського ВП Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області з вимогою про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за нанесення їй тілесних ушкоджень.
Вважає вказану постанову винесену безпідставно, з порушенням вимог закону, факти викладені в заяві про вчинене кримінальне правопорушення не були перевірені належним чином, досудове слідство по даному провадженню проводилось поверхнево, а тому її слід скасувати виходячи з наступного: як свідчить постанова про закриття кримінального провадження, під час виконання доручення від 26.07.2016 року, надано для перевірки слідчих дій у порядку передбаченому ст.40 КПК України, встановити свідків та очевидців, які могли бути присутніми чи бачити факт вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_4 , у тому числі, особу водія автобуса та допитати його в якості свідка, встановити не вдалося.
Вказані твердження не відповідають фактичним обставинам, оскільки водієм автобуса є житель с.Ганжалівка Лисянського району Черкаської області.
Не ґрунтуються на вимогах закону твердження слідчого про те, що 02.11.2015 року відносно ОСОБА_5 було складеного протокол про адміністративне правопорушення, а постановою судді Лисянського районного суду від 19.11.2016 року визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП та призначено адміністративне стягнення штраф в розмірі 51 грн., з посиланням на припис ст.61 Конституції України про те, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те ж правопорушення з огляду на індивідуальний характер юридичної відповідальності особи. ОСОБА_5 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного хуліганства, а предметом кримінального провадження є умисне заподіяння тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
За таких обставин рішення слідчого про закриття кримінального провадження прийнято передчасно і не може вважатися законним, а висновок слідчого про відсутність в діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення обгрунтованим.
Крім того, копію постанови про закриття кримінального провадження від 26.08.2016 року вона отримала 24.09.2016 року, в зв`язку з чим пропустила всиновлений законом строк для звернення до суду зі скаргою, а тому просить поновити строк для подання скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
З огляду на те, що постанови про закриття кримінального провадження від 26.08.2016 року надійшла до скаржника 24.09.2016 року, про що свідчить відмітка в повідомленні про вручення судового відправлення, та ОСОБА_4 пропустила всиновлений законом строк для звернення до суду зі скаргою, необхідно поновити ОСОБА_4 строк для подання скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Процесуальними джерелами доказів згідно ст.84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.
З оскаржуваної постанови слідує, що слідчим не встановлено доказів, в розумінні ст.84 КПК України, які спростовують наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України відносно ОСОБА_5 .
Обов`язок доказування обставин кримінального провадження покладається в першу чергу на слідчого та прокурора.
Ч.1 ст.40 КПК України передбачено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Надаючи оцінку діям слідчого з організації та проведення досудового слідства, зауважує, що слідчим не дотримано вимог процесуального закону та не вчинено всіх необхідних слідчих дій для забезпечення повноти та всебічності з`ясування обставин кримінального провадження.
Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст.91 КПК України, і в першу чергу доказуванню підлягає подія кримінального правопорушення.
Відсутність доказів на підтвердження події кримінального правопорушення є підставою для закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України. Натомість, закриваючи провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, слідчий зазначає про відсутність ознак складу злочину, з чого вбачається, що сама подія злочину є доведеною.
В той же час, з оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не досліджено всіх обставин події кримінального правопорушення та не зібрано усіх доказів на її підтвердження, оскільки не встановлено чи мали місце подія та обставини про які зазначає потерпіла ОСОБА_4 .
Ч.2 ст.9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Керуючись ч.2 ст.9, ч.1 ст.40, ч.1 ст. 91, ст.284, 303-307 КПК України.
УХВАЛИВ:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя -