АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 668/9058/15
Номер провадження 11кп//791/117/16 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: обвинувальний акт Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні матеріали кримінального провадження №0002337 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 20.11.2016 року, якою обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368-3 КК України повернуто прокурору Дніпровського району м.Херсона як такий, що не відповідає вимогам КПК України для усунення недоліків.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою судді Суворовського районного суду м.Херсона обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , 1949 р.н. за ч.3 ст.368-3 КК України повернуто прокурору Дніпровського району м.Херсона для усунення виявлених судом недоліків.

В обґрунтування свого рішення суд посилається на те, обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст. 291 ч.2 п.3, п.4,п.5 КПК України, оскільки не залучена до участі у кримінальному провадженні у якості потерпілої ОСОБА_9 , яка є фактично потерпілою по даному провадженню, і відповідно обвинувальний акт не містить в собі анкетних відомостей потерпілої, що свідчить про порушення її прав як потерпілої. Крім того, в обвинувальному акті не зазначено повністю ім`я та по батькові слідчого та прокурора, та викладені у обвинувальному висновку фактичні обставини, встановлені досудовим слідством, не відповідають наданій юридичній кваліфікації дій обвинуваченого.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду як незаконну та призначити новий розгляд кримінального провадження.

Мотивує тим, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_9 не є потерпілою, а є свідком та особою, яка передає неправомірну вигоду, а тому є недоречним і неможливим зазначення у обвинувальному акті даних та інших відомостей стосовно ОСОБА_9 .

Зазначає також, що в останньому абзаці обвинувального акту зазначено прізвище, ім`я та по-батькові слідчого та прокурора, тому вимоги ч.2 п.4 ст.291 КПК України, дотримані.

Вказує на те, що суд під час підготовчого судового засідання не вправі вирішувати питання про правильність чи неправильність правової кваліфікації вчиненого обвинуваченим, а тому посилання суду на порушення в кваліфікації дій обвинуваченого є безпідставне і не тягне за собою повернення обвинувального акту як такого, що не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку обвинуваченого та його захисника підтримавши апеляційну скаргу, провівши судові дебати де сторони залишились на своїх міркуваннях, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України суддя має право повернути обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо він не відповідає вимогам статті 291 КПК України, а саме: обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором і має містити в собі такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого, потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив. До обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Як вбачається з обвинувального акту, у ньому, в порушення п.4 ч.2 ст.291 КПК України, не зазначені повні ім`я та по батькові слідчого та прокурора, а лиш ініціали, що обґрунтовано зазначив в ухвалі суд першої інстанції. Посилання у апеляційній скарзі прокурора про те, що в останньому абзаці обвинувального акту зазначено прізвище, ім`я та по батькові як слідчого, так і прокурора, не відповідає дійсності і в цій частині апеляційна скарга не може бути задоволена.

Відповідно до ч.7 ст.55 КПК України, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Виходячи з зазначеної норми, суд передчасно зазначив як невідповідність обвинувального акту вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України щодо не залучення ОСОБА_9 у якості потерпілої та не зазначення її як потерпілої у обвинувальному акті. Отже, в цій частині апеляційна вимога прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, що виходячи з суті даної статті має відображатись у обвинувальному акті відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та їх правова кваліфікація.

Як вбачається з обвинувального акта, фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, не відповідають юридичній кваліфікації, тобто допущено протиріччя між встановленими фактичними обставинами і їх юридичною кваліфікацією про що в ухвалі зазначив суд першої інстанції.

Зазначені судом першої інстанції протиріччя позбавляють обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п.54, а також «Даллос проти Угорщини» п.47).

Отже в цій частині апеляція прокурора не підлягає задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з виключенням з мотивувальної частини посилання суду на необхідність залучення ОСОБА_9 у якості потерпілої та зазначення її як потерпілої у обвинувальному акті.

Керуючись ст.ст.405, 407, КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м.Херсона від 20.11.2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002337 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернуто прокурору Дніпровського району м.Херсона як такий, що не відповідає вимогам КПК України для усунення недоліків змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали посилання суду щодо залучення ОСОБА_9 у якості потерпілої та зазначення її як потерпілої у обвинувальному акті.

В решті ухвалу залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: (згідно оригінала суддя ОСОБА_2 )