Справа № 576/529/16-к,
1-кп/576/88/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.04.16 місто Глухів
Глухівський міськрайсуд Сумської області в особі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (справу) про обвинувачення за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України)
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Глухові, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, в офіційних трудових відносинах не перебуває, співмешкає з ОСОБА_5 (яка має двох малолітніх дітей) в АДРЕСА_1 , і має судимості:
(- 18.06.1999 р. Ковпаківським райсудом міста Суми за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 229-6, ч. 3 ст. 81, ст. 42 та ст.. 46-1 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі;
- 06.12.2000 р. Лебединським райсудом за ч. 2 ст. 140 і ст.. 43 КК України 1960 року до 3 років і 6 місяців позбавлення волі;
- 18.07.2005 р. Ковпаківським райсудом міста Суми за ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 та ст.. 69 і ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; і
- 07.09.2009 р. Лебединським райсудом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 23.10.2013 року Глухівським міськрайсудом за ч. 3 ст. 185 і ст.ст. 75 і 76 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в один рік і шість місяців),
в с т а н о в и в.
За складеним у справі обвинувальним актом ОСОБА_4 звинувачується в тому, що він 20 лютого 2016 року, близько 13 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зайшов у належний його знайомому ОСОБА_6 , 1963 року народження, незачинений будинок в будинковолодінні АДРЕСА_2 , маючи на меті вжити з ОСОБА_6 горілку, де, скориставшись відсутністю ОСОБА_6 , таємно викрав з будинку належну ОСОБА_6 мисливську гладкоствольну рушницю ТОЗ БМ 16 калібра 1964 року випуску вартістю 2775 грн., яку в подальшому продав іншій особі, у якої вказана рушниця була вилучена і повернута ОСОБА_6 ..
При розгляді справи судом ОСОБА_4 , визнаючи себе винним у повному обсязі за висунутим обвинуваченням, щиро каючись в своїх протиправних діях та не оспорюючи інші відкриті йому стороною обвинувачення наявні у справі докази на доведеність його вини, розповів за яких обставин вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а свої дії пояснив станом сп`яніння.
З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_4 змісту викладених у складеному щодо нього обвинувальному акті обставин вчинення ним інкримінованого злочину та підтвердження його вини у вчиненні цього злочину іншими відкритими йому доказами, а також добровільність правової позиції ОСОБА_4 щодо обвинувачення на його адресу та правильність розуміння ОСОБА_4 наслідків його правової позиції, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнав недоцільним досліджувати інші докази.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 , у вчиненні повторного таємного викрадення чужого майна, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Факт вчинення ОСОБА_4 злочину у стані алкогольного сп`яніння суд визнає обставиною, що обтяжує покарання, тоді як щире каяття ОСОБА_4 у вчиненому злочині, сприяття органу досудового розслідування у поверненні викраденої рушниці її володарю та наявність у співмешканки ОСОБА_4 двох малолітніх дітей, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання, а їх сукупність підставою для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
Вирішуючи питання щодо розподілу понесених у справі процесуальних витрат у вигляді витрат на проведення судової товарознавчої експертизи, суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 119 та ч.ч. 2 і 4 ст. 122 КПК України, дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від відшкодування зазначених витрат та віднесення цих витрат на рахунок держави, оскільки ОСОБА_4 є безробітним і не має будь-якого постійного доходу, а зазначена експертиза була проведена за дорученням слідчого експертом експертного підрозділу поліції за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються з Державного бюджету України, і виконання експертом роботи по проведеній у справі експертизі входило до службових обов`язків експерта.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369, 373 та 374 КПК України, суд
в и р і ш и в.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком у два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи;
періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не змінювати.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Від оплати витрат, понесених у справі на проведення експертизи, ОСОБА_4 звільнити.
Приєднану до справи речовим доказом мисливську рушницю після набрання вироком законної сили потерпілим ОСОБА_6 використовувати за власним розсудом.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання до Глухівського міськрайсуду апеляції на вирок. Така апеляція може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя Глухівського міськрайсуду ОСОБА_1