ЄУН № 389/1634/16-к
Провадження № 2/389/293/16
У Х В А Л А
13 липня 2016 року Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Знам`янка скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,-
Вказав, що 21.11.2015 року на трасі М-12 Стрий-Теронопіль-Кіровоград-Знам`янка сталася ДТП, внаслідок якої водієм транспортного засобу Daewoo Lanos, н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_5 скоєно наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Потерпілий звернувся до слідчого з клопотанням щодо вжиття заходів щодо накладення арешту на зазначений автомобіль як речовий доказ, оскільки автомобіль містить сліди кримінального правопорушення. Постановою слідчого від 13.06.2016 року у задоволенні клопотання потерпілого відмовлено.
Прокурор у судовому засіданні вказала на безпідставність доводів скарги, просила відмовити у її задоволенні.
Потерпілий та його представник у судове засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, згідно заяви від 06.06.2016 року (а.с. 21) просили розглядати справу за їх відсутності.
За змістом пояснень потерпілого автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, накладення арешту із забороною розпорядження та користування автомобілем необхідно для збереження слідів кримінального правопорушення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 21.11.2015 року проведено огляд місця ДТП, складено відповідний протокол, схему, вилучено фрагменти автомобіля. 26.11.2015 року вказаний автомобіль оглянуто слідчим, про що складено протокол, автомобіль вилучено.
В ході досудового розслідування постановами слідчого призначались судові інженерно-транспортні (автотехнічні, транспортно-трасологічні) експертизи. Зі змісту висновку експерта № 2184 від 03.12.2015 року вбачається, що 01.12.2015 року експерту для огляду було представлено автомобіль Daewoo Lanos, н/з НОМЕР_1 . Огляд проводився на території ДП МВС «Інформресурси» в м. Кіровограді по вул. Панфіловців, 22, в присутності слідчого Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 . До висновку додано фототаблиці.
Постановою старшого слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 13.06.2016 року відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 щодо вжиття заходів по накладенню арешту на автомобіль, що є знаряддям кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач (ч. 1 ст. 171 КПК України).
Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені серед іншого рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, що полягають у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Статтею 171 КПК України не передбачено строку, протягом якого прокурор або слідчий за погодженням з прокурором мають право звернутися до слідчого судді, суду з клопотанням по арешт майна. Строк встановлено лише для звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Згідно ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
За змістом постанови від 13.06.2016 року слідчий ОСОБА_4 вчинив процесуальну дію, яку він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, тобто розглянув клопотання потерпілого.
Слідчий суддя позбавлений можливості, оскільки розглянуто клопотання потерпілого з прийняттям процесуального рішення, повторно зобов`язати слідчого розглянути подане ним клопотання про накладення арешту на майно.
Бездіяльність слідчого, яка полягає у невжитті заходів по накладенню арешту на автомобіль, не може бути оскаржена на досудовому провадженні, оскільки КПК не встановлено строк для вчинення відповідної процесуальної дії, а перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування є вичерпним.
Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя відмовляє у задоволення даної скарги.
Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу слідчого та прокурора на те, що потерпілий за змістом ч. 1 ст. 171 КПК України позбавлений можливості звернутися безпосередньо до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке є речовим доказом, право на звернення з таким клопотанням до слідчого судді надано прокурору та слідчому за погодженням з прокурором. Посилання слідчого в оскаржуваній постанові на редакцію статті 170 КПК України є хибним.
Разом з цим, суд звертає увагу і потерпілого на те, що він не позбавлений можливості захистити свої порушені права в передбаченому кримінальним процесуальним законодавством порядку шляхом звернення з повторним клопотанням до слідчого про накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
Керуючись ст. 284, 303-307 КПК України, -
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1