Ухвала іменем україни 16 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 27 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 13 квітня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000298 щодо останнього,

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком засуджено:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,

за ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 4 місяців арешту з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Позов прокурора залишено без розгляду.
Позовні вимоги законного представника потерпілого задоволено частково. Вирішено питання про судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за те, що він 15.05.2014 р. близько 15:30 год., керуючи технічно справним автомобілем «Subaru Impreza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по вул. Молодіжній, зі сторони вул. Тираспільська в напрямку пр. Ушакова в м. Херсоні, перебуваючи в районі ЗОШ №30, територія якої прилягає безпосередньо до дороги, будучи попередженим про можливу появу дітей з вказаної території дорожнім знаком 1.33 «Діти», порушуючи вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, при виникненні небезпеки для руху у вигляді появи на проїжджій частині малолітнього пішохода, якого він мав об`єктивну можливість виявити, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості або зупинки автомобілю, внаслідок чого, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 2005 року народження, який перетинав проїжджу частину з ліва направо по ходу руху автомобіля. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 13 квітня 2016 року вирок районного суду щодо ОСОБА_5 залишено без змін, а апеляційну скаргу останнього без задоволення. У касаційні скарзі захисник просить оскаржувані судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції із стадії підготовчого засідання, оскільки вважає, що вони постановленні з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначає про те, що в обвинувальному акті не міститься формулювання обвинувачення висунутого ОСОБА_5 , як того вимагає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання захисником порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. Суд касаційної інстанції, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доводи захисника, викладені в касаційній скарзі щодо невідповідності обвинувального акта п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України є не обґрунтованими.
На думку колегії суддів, суд апеляційної інстанції в межах повноважень та в порядку, визначеному ст. 404 КПК України доводи ОСОБА_5 у томи числі і довід про який зазначає захисник у касаційній скарзі, належним чином перевірив, проаналізував їх, дав на них вичерпну відповідь, та відповідно до вимог ч. 2 ст. 419 КПК України, залишаючи апеляційну скаргу засудженого без задоволення, зазначив в ухвалі достатні підстави, через які визнав її необґрунтованою.

Як вбачається з оскаржуваної копії ухвали, апеляційний суд спростовуючи довід засудженого про невідповідність обвинувального акту нормам КПК України, та про який зазначає захисник у касаційній скарзі, вказав про те, що обвинувальний акт, який надійшов до суду на розгляд містить необхідні відомості про обвинуваченого та потерпілого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію з посилання на положення закону і статті та формулювання обвинувачення, дату, місце його складання, підпис слідчого та прокурора, який його затвердив.
Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки апеляційного суду належним чином мотивовані. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України.
А тому переконливих доводів щодо необхідності скасування вироку районного суду і ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді першої інстанції із стадії підготовчого засідання з касаційної скарги захисника не убачається, тобто підстав для задоволення скарги немає, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 27 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 13 квітня 2016 року щодо останнього.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3