Справа № 646/3451/16-к
№ провадження 1-кс/646/3275/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.09.2016 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС 1-го СВ СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 13.07.2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000008, -
В С Т А Н О В И В:
06.07.2016 року заявник звернувся до суду зі скаргою з урахуванням уточнень на постанову слідчого в ОВС 1-го СВ СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 13.07.2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000008 від 25.04.2014 року, в якій просить скасувати зазначену постанову про відмову у визнанні його потерпілим, а також зобов`язати слідчого визнати його потерпілим.
В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав та просив задовольнити.
Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином.
Таким чином, відповідно до ст.306 КПК України з урахуванням строків розгляду справ даної категорії та неявки прокурора та слідчого у судове засідання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності вказаних осіб, оскільки останні були повідомлені про час та місце розгляду скарги.
Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали справи та матеріали кримінального провадження № 0000008, приходить до наступного.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій було відмовлено у визнанні потерпілою, можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Так, за положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. При цьому права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
На підставі ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
За ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000008, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

13.07.2016 року слідчим в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000008.
Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови, вона мотивована виключно фактичними даними, отриманими під час проведення досудового розслідування. Більше того, на користь доводів заявників про незаконність і необґрунтованість винесеної постанови свідчить і те, що висновок слідчого не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, в той час як відомості до ЄРДР внесені щодо саме заявниками під час розслідування кримінального провадження.

Більше того, слідчий суддя погоджується із доводами заявника щодо не відповідності вимогам ст. 55 КПК України постанови. Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеній у частині 1 цієї статті, слідчий виносить мотивовану постанову про відмову у визнанні його потерпілим, яка може бути оскаржена до слідчого судді. В іншому випадку доводи слідчого можуть бути покладені в основу прийняття рішення про ймовірне закінчення кримінального провадження за відсутності події чи складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя виносить ухвалу про скасування рішення слідчого або прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію або відмовити у задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 14.07.2016 року слідчим в ОВС 1-го СВ СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 було винесено постанову, якою кримінальне провадження № 0000008, внесне 25.04.2014 року до ЄРДР, закрити, у зв`язку з відсутністю в діях колишнього слідчого СВ Червонозаводського РВ ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Однак, постановою заступника прокурора області ОСОБА_6 від 09.08.2016 року вищезазначена постанова про закриття кримінального провадження була скасована, у зв`язку з неповнотою досудового розслідування.

Так зокрема в даній постанові від 09.08.2016 року зазначено, що не допитаний ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_7 щодо кількості вилученого майна, його цінності і вартості, не встановлена реальна вартість вилучених та втрачених (викрадених) слідчим ОСОБА_5 , ювелірних виробів та майна, що належало ОСОБА_3 і ОСОБА_8 , оскільки розрахунок завданих збитків, зроблений слідчим ОСОБА_4 16.02.2015 року не містить ніякого обґрунтування та доказів його правильності. Крім того, не вжиті заходи щодо відшукання втрачених (викрадених) речових доказів, вилучених у ОСОБА_3 та ОСОБА_9 та інше.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова про відмову у визнанні потерпілим є необґрунтованою, немотивованою, та такою, що винесена передчасно.

В частині зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в даній частині скарги, оскільки, відповідно до ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а також вказані вимоги не підлягають оскарженню до слідчого судді в порядку ст.303 КПК України.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає подану заявниками скаргу такою, що підлягає задоволенню, з поновленням строків на оскарження постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим у зв`язку з несвоєчасним отриманням копії постанови слідчого.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.55, 303-307, 309, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Поновити ОСОБА_3 , строк оскарження постанови слідчого про відмову у визнання потерпілим.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС 1-го СВ СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 13.07.2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000008 задовольнити частково.
Постанову слідчого в ОВС 1-го СВ СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 13.07.2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000008 скасувати.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1