АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/789/16 Справа № 204/1581/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську 24 травня 2016 року матеріали за клопотанням засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2016 року,
встановила:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відмовляючи в умовно-достроковому звільненні засудженого, суд мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_8 хоча і відбув 2/3 покарання, має задовільну характеристику від адміністрації та працює у господарчій частині Дніпропетровського СІЗО, проте ці обставини не можуть вказувати на виправлення засудженого.
В апеляції засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, як незаконну та необґрунтовану та винести нове рішення яким звільнити його умовно-достроково.
Вказує на те що він довів своє виправлення поведінкою та добросовісним відношенням до праці.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляцію, прокурора, який вважав за необхідне ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляцію засудженого без задоволення, вивчивши та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менш двох третин строку покарання, призначеного судом особі, яка вчинила тяжкий умисний злочин.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.
Як вбачається з наданих матеріалів, на момент розгляду клопотання судом першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 , відбув 2/3 строку покарання, задовільно характеризується і відповідно до довідки про заохочення та стягнення за час відбування покарання має 1 заохочення, стягнень не має.
Звільнення від покарання умовно-достроково може бути застосоване до засудженого за умов передбачених положеннями ст.81 КК України, проте таке рішення не є обов`язковим, а передбачає, що суд прийде до переконливого висновку про необхідність застосування вказаної норми, з урахуванням всіх наявних обставин.
Крім того, як зазначено у ч.6 ст.539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання за умисне вчинення тяжкого злочину пов`язаного з насильством проти іншої особи, за ч.2 ст.121 КК України.
Відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 грудня 2015 року у задоволенні подання адміністрації Дніпропетровського слідчого ізолятору (УВП № 4) про заміну ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст..82 КК України - відмовлено.
Повторно ОСОБА_8 звернувся з клопотанням про умовно-дострокове звільнення 01 березня 2016 року, тобто до сплину терміну для повторного звернення як це визначено у ч.6 ст.539 КПК України.
Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи в клопотанні засудженого прийняв обґрунтоване рішення.
Тому, з урахуванням викладеного і доводів апеляцій засудженого, колегія суддів не вбачає підстав до скасування ухвали суду та задоволення апеляції.
На підставі наведеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ухвалила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2016 року, про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від покарання залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення.
Судді: