Справа № 362/387/16-к
Провадження № 1-кп/362/80/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2016 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0002060 від 19.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Глеваха, Васильківського району, Київської області, українця, громадянина України, маючого повну середню освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04.12.2015 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викрадення чужого майна (крадіжка),-

ВСТАНОВИВ:
28.01.2016 року з Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, із реєстром матеріалів досудового розслідування. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, до обвинуваченого міра запобіжного заходу не застосовувалась.

05.02.2016 року в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 під час судових дебатів до видалення суду в нарадчу кімнату заявив клопотання щодо укладення угоди про примирення між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 . В зв`язку з чим ОСОБА_4 судом було надано термін до 12.02.2016 року для складення змісту зазначеної угоди.

12.02.2016 року під час оголошення потерпілим ОСОБА_4 угоди, останній в обставинах вчинення кримінального правопорушення зазначив обставини, які не відповідають фактичним обставинам вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті щодо обвинуваченого ОСОБА_5 від 28.01.2016 року, а також невірно зазначив розмір завданої шкоди кримінальним правопорушенням, а саме, що діями обвинуваченого ОСОБА_5 йому було заподіяно матеріальної шкоди на суму 3760 гривень, що не відповідає розміру матеріальної шкоди, яка зазначена в обвинувальному акті і складає 2043 грн. 93 коп. Крім цього, потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що йому завдано вчиненням кримінального правопорушення моральної шкоди на суму 4000 гривень, яку підозрюваний ОСОБА_5 бере на себе зобов`язання відшкодувати її, а також те, що угода про примирення була узгоджена ним і обвинуваченим ОСОБА_5 з урахуванням загальних засад, передбачених ст. 468 КПК України та ст. 474 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти затвердження судом вищезазначеної угоди, обґрунтовуючи тим, що угода не відповідає фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення, невірною сумою завданої матеріальної шкоди та вимогою про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на його користь 4000 гривень завданої йому моральної шкоди та те, що обвинувачений ОСОБА_5 відмовився в судовому засіданні від укладення угоди про примирення з потерпілим ОСОБА_4 через те, що він не в змозі виконати умови угоди.

Крім цього, як вбачається з вищезазначеної угоди, потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 невірно зазначене призначене обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, а саме, відсутність посилання на частину 4 статті 70 КК України.

Відповідно до постанови №13 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», в пункті 9 частини 12 зазначено, - якщо в угоді наявні недоліки, які за своїм змістом є суттєвими, зокрема угода вміщує суперечності, неточності, що обумовлено, переважно правової необізнаності сторін, з огляду на заборону, передбачену ч. 8 ст. 484 КПК України, щодо повторного звернення з угодою в одному кримінальному провадженні, правильним видається надання судом можливості сторонам уточнення укладеної угоди, внесення відповідних змін до її змісту. При цьому такі зміни мають бути погоджені між сторонами, відображені в журналі судового засідання, технічному записі та судовому рішенні.

А тому, судом ухвалено рішення про надання можливості сторонам уточнення укладеної угоди і надано термін до 18.02.2016 року.

18.02.2016 року потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

26.02.2016 року в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 заявив, що на його думку подана ним угода про примирення відповідає нормам КК та КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти укладення угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та ним, оскільки він реально не може виконати умови угоди та взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, а саме, відшкодування заподіяної моральної шкоди, тому, що він офіційно ніде не працює.

Відповідно до п. 5 ч. 7 ст. 474 КПК України, якщо під час судового провадження суд встановить, що обвинувачений не в змозі виконати взяті на себе зобов`язання, він має відмовити в затвердженні угоди про примирення, крім цього, умови угоди про примирення суперечать вимогам КК України.

В такому разі судове провадження продовжується у загальному порядку.

Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Керуючись п. 5 ч. 7 ст. 474, 371-372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Відмовити потерпілому ОСОБА_4 щодо укладення угоди про примирення з обвинуваченим ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1