Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2010 року, Перемишлянський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді Гулид Р.М.

при секретарі Павлюк Г.І.

з участю прокурора Кохалик Т.О.

адвоката ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у скоєні ним злочину передбаченого ст.122 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31.08.2010 року біля 10.00 год. ОСОБА_2, на пасовищі урочища «Луг» с. Вишнівчик Перемишлянського р-ну Львівської області, вступив у суперечку з ОСОБА_3 в ході якої умисно наніс останньому удар кулаком в обличчя, від якого ОСОБА_3 впав на землю, після чого ОСОБА_2, продовжив наносити удари колінами ОСОБА_3 по грудній клітці, чим спричинив останньому перелом восьмого ребра зліва та сьомого та восьмого ребра справа, що згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня важкості з ознакою тривалого розладу здоровя.

Свою вину у скоєному злочині підсудній ОСОБА_2 визнав частково та пояснив, що 31.08.2010 року біля 08.00 год. він побачив, що на його городі зїдений буряк та капуста. В цей час побачивши, що ОСОБА_3 жене свої коні, запитав чому він їх пасе на городах і зловив його за руку. ОСОБА_3, який тримав у руках палку, вдарив нею його по нозі, після чого ОСОБА_2 хотів її відібрати, вони не втримались і впали на землю. ОСОБА_3 продовжував махати палкою, намагаючись вдарити ОСОБА_2К, який хотів її забрати.

Незважаючи на часткове визнання вини підсуднім, його вина у скоєному злочині повністю стверджується показами потерпілого, свідків та рядом документальних доказів по справі, які були оголошені в судовому засіданні і на детальному аналізі яких ОСОБА_2 не настоював, наслідки чого йому було розяснено протокольно.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 показав, що 31.08.2010 року біля 10.00 год. на пасовищі урочища «Луг» с. Вишнівчик Перемишлянського р-ну, він підійшов до ОСОБА_2 запитати, чи не бачив останній його коней, на що ОСОБА_2 повідомив, що коні зїли його буряк і несподівано вдарив його в голову і кинув на землю. Після цього виліз на нього продовжуючи наносити удари руками та колінами по животі та грудній клітці до фекального випорожнення, чим спричинив йому фізичний біль та тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_2 завдав йому моральну шкоди, яку він оцінює в розмірі 5000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 716 грн., яка включає придбання ліків, витрати повязані з переїздами до лікаря та на слідчі дії, а також послуги адвоката, які просить стягнути з підсудного.

З оголошених в судовому засіданні показів свідків ОСОБА_4 /а.с. 51/ та ОСОБА_5 /а.с. 42/ вбачається, що 03.09.2010р. до них звернувся ОСОБА_3 з скаргами на біль в області грудної клітки. Після обстеження та рентгену у ОСОБА_3 було виявлено переломи сьомого та восьмого ребер справа та восьмого зліва та призначено лікування.

Свідок ОСОБА_6 показала, що 31.08.2010р. біля 10год. додому прийшов її чоловік ОСОБА_3, який жалівся на біль в області грудної клітки, а під оком мав синець. ОСОБА_3 розказав, що на пасовищі урочища «Луг» с. Вишнівчик між ним та ОСОБА_2 виникла суперечка в ході якої останній наніс йому удари руками та ногами, та мабуть поламав ребра.

Крім цього, вина підсудного у скоєному злочині також стверджується і рядом документальних доказів по справі, а саме:

- заявою потерпілого про скоєний злочин /а.с. 5,13/;

- протоколами відтворення обстановки та обставин події та фототаблицями до них від 15.09.2010р. /а.с. 34-37, 38-41/;

- висновком судово-медичного експерта №148 від 20.09.2010р. /а.с. 48-49/.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає доведеною вину підсудного ОСОБА_2 в умисному нанесенні тілесного ушкодження середньої тяжкості ОСОБА_3, що вірно кваліфіковано за ст.122 ч.1 КК України, за кваліфікуючою ознакою - умисне тілесне ушкодження, яке спричинило тривалий розлад здоровя.

Обираючи міру покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання. Помякшуючих та обтяжуючих його вину обставин суд не знаходить.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу підсудного, який не являє жодної суспільної небезпеки, є особою похилого віку, проживає у селі ведучи натуральне господарство, є «Дитино війни», позитивно характеризується за місцем проживання, суд прийшов до переконання про можливість звільнення його від відбуття реального терміну покарання з випробовуванням, відповідно до ст.75 КК України.

До часткового задоволення підлягає і цивільний позов потерпілого, однак в межах адекватності вчиненого та фактично заподіяної моральної та матеріально шкоди, що на думку суду становитиме 1000 грн. моральної шкоди та 716грн. матеріальної шкоди понесеної на лікування та витрати на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, засудженого ОСОБА_2 звільнити від покарання за даним вироком суду з однорічним іспитовим строком, зобовязавши останнього періодично зявлятись в органи кримінально-виконавчої системи, яка повинна здійснювати контроль за поведінкою засудженого за місцем його проживання.

Початок відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 - рахувати з часу взяття його на облік органами КВС.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 підписку про невиїзд, залишити без зміни до збігу іспитового строку.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 в користь потерпілого ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 1000.00 грн. моральної шкоди та 716.00грн. матеріальної шкоди понесеної на лікування та витрати на правову допомогу.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду на протязі 15-ти діб з часу його проголошення.

Суддя: Гулид Р.М.