печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених суддями та представниками судової гілки влади управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України, погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :
31.03.2016 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених суддями та представниками судової гілки влади управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України, погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 , вилученого в ході обшуку у. за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Tuku T2 IMEI НОМЕР_1 чорно білого кольору; планшет білого кольору марки GLOBEX моделі Gu1011C; планшет світло синього кольору марки GLOBEX моделі Gu1011C з тріщинами на дисплеї по всій площині; відеокамеру марки Canon MV850i E DC 7.4 V.

Обґрунтовуючи подане клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що відділом з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених суддями та представниками судової гілки влади управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 05.02.2014 за фактами неправомірних дій працівників органів внутрішніх справ, прокуратури та суду щодо учасників мирних акцій протесту в січні-лютому 2014 року, що призвело до необґрунтованого притягнення їх до кримінальної відповідальності та обрання запобіжних заходів за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч.ч. 1-3 ст. 365, ч.ч. 1, 2 ст. 366, ч.ч. 1, 3 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч.ч. 1, 2 ст. 375, ч. 2 ст. 384 ч. 2 ст. 121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.02.2014 на вулиці Інститутській та Грушевського в місті Києві невстановлені працівники ПМОП «Беркут» МВС України та військовослужбовці внутрішніх військ України, із застосуванням насильства та заподіянням тілесних ушкоджень затримали учасників громадського руху «Євромайдан», а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , передали їх командиру взводу №2 роти №1 полку конвойної служби міліції ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_18 та міліціонерам цього ж структурного підрозділу МВС України ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які помістили затриманих до службового автозаку та привезли до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2. Про доставку до приміщення Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві вказаних осіб оперативним черговим ОСОБА_22 складено відповідний рапорт, на підставі якого в подальшому їх затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КПК України.
19.02.2014 прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000367 від 18.02.2014, надано незаконну вказівку слідчому СВ Дніпровського РУ ОСОБА_23 щодо безпідставного затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України. В подальшому в цей же день ОСОБА_4 без будь-яких доказів вини ОСОБА_8 , в порушення ст. 276 КПК України, повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочин, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, за ніби то активну участь у масових заворушеннях під час акцій протесту 18.02.2014 в м. Києві по вул. Грушевського та цього ж дня слідчим ОСОБА_23 за погодженням із прокурором, в рамках виділеного кримінального провадження № 0000370 направлено до Дніпровського районного суду м. Києва безпідставне, не вмотивоване клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання, яке судом задоволено.
Органом досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний колишній прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4
28.12.2015 у відповідності до ст. 276 КПК України ОСОБА_4 слідством Генеральної прокуратури України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України.
01.03.2016 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_24 підозрюваному ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
У ході досудового розслідування встановлено що, причетність підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, повністю доведена доказами зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000020 від 05.02.2014.
В рамках кримінального провадження № 0000020 від 05.02.2014 потерпілим ОСОБА_8 заявлено до підозрюваного ОСОБА_4 цивільний позов щодо відшкодування моральної шкоди, яку він оцінює в 20 000,00 грн.
29.03.2016 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_25 надано дозвіл на проведення обшуку житла, в якому фактично проживає підозрюваний ОСОБА_4
30.03.2016 слідчим Генеральної прокуратури України за участі оперативних працівників СБ України проведено обшук житла підозрюваного ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході обшуку у підозрюваного ОСОБА_4 вилучено мобільний телефон марки Tuku T2 IMEI НОМЕР_1 чорно білого кольору, планшет білого кольору марки GLOBEX моделі Gu1011C, планшет світло синього кольору марки GLOBEX моделі Gu1011C з тріщинами на дисплеї по всій площині, відеокамеру марки Canon MV850i E DC 7.4 V.

Посилаючись на те, що в рамках кримінального провадження потерпілим ОСОБА_8 заявлено до підозрюваного ОСОБА_4 цивільний позов на суму 20000,00 грн, вказані планшети, мобільний телефон, відеокамера можуть бути в подальшому використані як предмети, на які може бути накладено стягнення, та після реалізації яких може бути відшкодована заподіяна потерпілому моральна шкода, а також з метою позбавлення можливості знищення та відчуження вказаних речей у разі задоволення судом позову потерпілого про відшкодування шкоди, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор заявлені вимоги підтримав, наполягав на задоволенні клопотання.

У судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, посилався на те, що вилучене майно є його особистою власністю, зазначеним планшетами та мобільним телефоном користується його діти, відеокамера знаходиться в користуванні його сім`ї, та за загальною вартістю вартість цього майна становить близько 20 тис.грн, але вважає, що це майно жодним чином не стосується кримінального провадження, а відтак просив у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києва та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженню, внесеному 01.03.2016р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000033, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України.
29.03.2016 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_25 надано дозвіл на проведення обшуку житла в якому фактично проживає підозрюваний ОСОБА_4
30.03.2016 слідчим Генеральної прокуратури України за участі оперативних працівників СБ України нам підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.03.2016 проведено обшук житла підозрюваного ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучені зазначені предмети.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України врахувує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані містяться у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, доведені стороною обвинувачення в судовому засіданні.
Підстави та порядок накладення арешту під час кримінального провадження регулюється главою 17 «Арешт майна» КПК України.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Частиною ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.
За представленими матеріалами клопотання та в судовому засіданні встановлено, що 28.12.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України. За матеріалами кримінального провадження потерпілим на стадії досудового розслідування заявлено цивільний позов про відшкодування заподіяної протиправними діями підозрюваного потерпілому моральної шкоди, розмір якої останній оцінює в 20 тис. грн.
З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні та в судовому засіданні прокурором доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучене майно належить підозрюваному та може бути використано з метою відшкодування ймовірно заподіяної моральної шкоди потерпілому, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження, а саме, забезпечення цивільного позову, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на перелічене в клопотанні майно.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів щодо фактичних обставин кримінальних правопорушень, отриманих в ході досудового розслідування, та розміру заподіяної внаслідок їх вчинення потерпілому моральної шкоди, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на вилучене 30.03.2016р. в ході обшуку, проведеному в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме,
мобільний телефон марки Tuku Т2 ІМЕІ НОМЕР_1 чорно-білого кольору;
планшет білого кольору марки GLOBEX модель Gu 1011С;
планшет світло-синього кольору марки GLOBEX модель Gu 1011С з тріщинами на дисплеї по всій площині;
відеокамеру марки Canon МV 850і Е DC 7.4 V.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду міста Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1