1-кс/638/ 3372 /2016
22 листопада 2016 року м.Харків
ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою та просить допитати в якості свідка слідчого у вказаному кримінальному провадженні, зобов`язати прокурора надати певному слідчому, який здійснює досудове розслідування за вказаним провадженням надати письмові вказівки щодо обов`язковості виконання слідчим процесуальних дій, зазначених в ухвалі Фрунзенського районного суду міста Харкова від 23.09.2016 року та направити примірник вказівок скаржнику.
Заява обґрунтована тим, що скаржник звернувся до правоохоронних органів з метою належного досудового розслідування за його заявою, проте на його звернення ніхто не реагує, слідство не проводиться належним чином, він, як потерпілий вважає, що його права порушені.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи своєї скарги.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що у провадженні вчиняються всі необхідні дії. Просив відмовити в повному обсязі в задоволенні вказаної скарги.
Вислухавши пояснення ОСОБА_3 , прокурора, оцінивши надані суду матеріали кримінального провадження, та дослідивши обставини, на які посилаються скаржник, слідчий суддя встановив наступне.
Главою 26 КПК України встановлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.
Частиною 1 ст.304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Скаржник довів суду, що звернувся до суду в строки вказані в чинному законодавстві.
В ст. 7 ч. 1 КПК України закріплено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; недоторканність житла чи іншого володіння особи; недоторканність права власності; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до ст. 9 ч. 1 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
В ч. 6 тієї ж статті КПК України вказано, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою від 23 вересня 2016 року скарга ОСОБА_3 задоволена частково та зобов`язано слідчого у вказаному кримінальному провадженні повідомити ОСОБА_3 про дату, час, місце проведення процесуальних дій, викладених у клопотанні потерпілого від 19.08.2016 року, у строк не більше трьох днів з дня отримання копії ухвали слідчого судді.
У подальшому прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_4 21.10.2016 року надав письмові вказівки щодо виконання ухвали Фрунзенського районного суду від 23.09.2016 року.
Зазначені вказівки адресовані Начальнику СВ Немишлянського ВП Індустріального ВП ГУНП в Харківській області, а в копіях направлені заявникові.
В досліджених матеріалах досудового провадження у вказаному кримінальному провадженні на вказаних вказівках міститься штамп отримання слідчим підрозділом 31.10.2016 року та розписано виконавця цих вказівок, а саме зазначено прізвище слідчого « ОСОБА_5 »
В зв`язку з цим суд вважає вимоги скаржника щодо зобов`язання вчинити прокурором дії щодо надання письмових вказівок по виконанню ухвали Фрунзенського районного суду міста Харкова від 23.09.2016 року такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про допит в якості свідка слідчого, суд зазначає, що суд не може допитати слідчого в якості свідка при таких обставинах, які зазначені скаржником. Чинним КПК не передбачено процедуру допиту слідчого у справі в якості свідка. Тому і в цій вимозі скаржнику необхідно відмовити.
Відповідно до ст. 307 ч. 2 п. 3 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про задоволення чи відмову. Проте суд не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .
На підставі викладеного вище, керуючись ч. 1 ст. 7 ,ч.1,6 ст.9 , ст.ст. 303 - 308 КПК України,
Скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя ОСОБА_1 .