Справа № 357/981/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1156/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 29.09.2016

УХВАЛА
Іменем України
29 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого: ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_9

обвинуваченого: ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами потерпілого та прокурора на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2016 року, яким ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю, в діяннях обвинуваченого ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заявлений потерпілим на підставі ч. 3 ст. 129 КПК України залишено без задоволення.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_10 визнано невинуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та виправдано, оскільки стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності обвинуваченого ОСОБА_10 до заподіяння саме умисних легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що 03.10.2015 року близько 15 години 30 хвилин перебуваючи на березі річки « Рось» в с. Городище, Білоцерківського району, Київської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_8 , з метою заподіяння йому тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, умисно наніс удар кулаком правої руки в підборіддя потерпілого, після чого наніс лобною частиною своєї голови один удар в область перенісся потерпілого від чого останній впав на землю на правий бік. Продовжуючи свої злочинні дії,обвинувачений ОСОБА_10 сів на потерпілого зверху, зафіксувавши своєю правою ногою ліву руку потерпілого та наніс йому декілька ударів кулаком правої руки в область обличчя зліва, чим спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носа, струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі потерпілий просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді двох років обмеження волі. Задовольнити його цивільний позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 872, 91 грн. та моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн.

На думку апелянта, суд першої інстанції не описав, не дав оцінки показам свідків та не мотивував підстави, з яких відкидає їх як покази обвинувачення. Також, потерпілий вказує, що в результаті скоєного ОСОБА_10 злочину йому було завдано матеріальну та моральну шкоду, яка зазначена в цивільному позові і доведена під час судового розгляду.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок скасувати у зв`язку з неповнотою досліджених доказів, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Також апелянт просить дослідити в судовому засіданні такі докази: покази свідка ОСОБА_12 , покази неповнолітнього свідка ОСОБА_13 , протокол проведення слідчого експерименту від 15.01.2016 та фото таблицю до нього, висновки судово медичних експертиз № 454/д від 27.11.2015 та № 453/д від 27.11.2015.

Вказує, що суд обґрунтовуючи свій висновок про невинуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину не перерахував у вироку всі досліджені в судовому засіданні докази, не дав їм оцінки з точки зору їх допустимості, достатності, законності та неналежності та не перевірив кожен із них на відповідність вимогам ст.ст. 85, 91, 97 КПК України.

В запереченнях на апеляційні скарги адвокат ОСОБА_11 просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок суду без змін. Вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення не було надано достатніх та необхідних доказів, які б свідчили про вину ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора та потерпілого в підтримку апеляційних вимог, обвинуваченого та його захисника, які вважають рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, місцевий суд не в повній мірі дотримався наведених вище вимог закону.

Згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції, крім інших, є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Обґрунтовуючи своє рішення про виправдування ОСОБА_10 , суд послався на те, що стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності обвинуваченого до заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень потерпілому.

Як видно із вироку, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 не визнав вину у скоєному та пояснив, що між ним та потерпілим 3 жовтня 2015 року дійсно відбулася сварка, яка переросла в боротьбу, під час якої він не наносив умисно ударів потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_8 показав, що 3 жовтня 2015 року на його зауваження з приводу швидкої їзди обвинуваченого на автомобілі по березі річки, останній зупинився, вийшов з машини та між ними виникла словесна перепалка та штовханина, а потім обвинувачений вдарив його кулаком в щелепу та своїм лобом по носі, від чого він упав. Після чого сів на нього та став наносити удари по тілу. В результаті ударів, які йому наніс ОСОБА_10 , він отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, перелому кісток носа та забій ребер.

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 суду показали, що близько 16 години 3 жовтня 2015 року зателефонував ОСОБА_16 та повідомив про те, що біля річки його побив невідомий чоловік. Коли вони приїхали на берег річки, то побачили ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 . Вони помітили, що лице батька було в крові, і він їм повідомив, що його побив обвинувачений, який в цей час сів в машину та поїхав з берега.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що 3 жовтня 2015 року, ОСОБА_10 приїхав до своєї дочки ОСОБА_18 та на авласному автомобілі поїхав катати її та ще двоє діток. Після цього, коли вони працювали на городі до них прибігли діти та повідомили, що на березі б`ють батька ОСОБА_18 , коли вони приїхали на берег, там дійсно перебував ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_14 , при них ніякої бійки не було.
Згідно висновку експерта № 453/д від 27.11.2015 року у потерпілого ОСОБА_8 виявлені ушкодження у виді: закритого перелому кісток носа та струсу головного мозку. Вказані ушкодження заподіяні тупими предметами, можливо в строк вказаний в постанові слідчого та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Як видно з додаткових висновків № 454/д та № 8/д, закритий перелом носа у потерпілого міг виникнути в результаті удару лобною частиною голови іншої особи за обставин, вказаних у протоколах допиту потерпілого, його додаткового допиту, та протоколах проведення слідчого експерименту з фото таблицями.
Однак суд в порушення наведеної вище норми закону не дав оцінку дослідженим у справі доказам, а самі докази розглядалися не в їх сукупності, а відокремлено один від одного.

Також судом першої інстанції не взято до уваги та не дана оцінка протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого, показам свідка ОСОБА_12 та безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання представника потерпілого і прокурора про допит в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , яким відомі обставини вчинення злочину ОСОБА_10 .

Зазначені порушення КПК України та допущені у вироку суперечності, колегія суддів вважає істотними та такими, що унеможливлюють прийняття рішення апеляційним судом щодо законності і обґрунтованості прийнятого рішення судом першої інстанції та дають підстави для його скасування і призначення нового судового розгляду відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового судового розгляду суду необхідно суворо дотримуватись вимог КПК України, ретельно перевірити зібрані у справі докази та дати їм належну оцінку у рішенні, тобто ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги потерпілого та прокурора задовольнити частково.
Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2016 року щодо ОСОБА_10 скасувати.
Призначити у даному кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий:
Судді: