Справа № 520/2382/16-к
Провадження № 1-кп/520/322/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000040 внесеному до ЄРДР 03.02.2016 р., і угоду про визнання винуватості відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уяринці Тиврівського району, Вінницької області, не одруженого, працюючого водієм по найму, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 скоїв злочин проти громадської безпеки з наступних обставин:.

Так, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 416-ос від 25.08.2014р. ОСОБА_5 який перебував на посаді інспектора 3 категорії кулеметника відділення інспекторів прикордонної служби прикордонної застави оперативної бойової комендатури «Одеса 1», цим же наказам 10.09.2014 року відряджено до Херсонської області для оборони та охорони адміністративного кордону України на ділянці, яка розташована між пунктами пропуску Чаплинка та Червоний Чабан, що розташовані поряд з тимчасово окупованою територією України АР Крим.

Будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, відповідно до вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, дія якого поширюється на ДПС України, ОСОБА_5 зобов`язаний був свято та непорушно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сприяти у підтриманні порядку і дисципліни, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, та будучи обізнаним про вимоги законодавства України про те, що бойові припаси відносяться до предметів, які вилучені з вільного обігу та не можуть знаходитися у власності громадян, без спеціального дозволу уповноважених органів держави, діючи умисно, на порушення вимог Постанови Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затверджену постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями або аналогічними по властивостям метальними приладами не смертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 662 від 21.08.1998 р., які є чинними на даний час, у період з жовтня 2014 року (більш точна дата не встановлена) по 19.10.2015р. вчинив незаконне поводження з бойовими припасами, а саме придбання, носіння та зберігання бойових припасів 60 патронів калібру 5,45 мм за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , приблизно в жовтні 2014 року, (більш точна дата не встановлена) перебуваючи у відряджені в селі Макарівка Каланчакского району Херсонської області, прямуючи з місця тимчасової дислокації свого підрозділу до магазину, який розташований у вказаному населеному пункті, проходячи неподалік покинутої ферми (більш точне місце не встановлено), діючи умисно, не маючи відповідного дозволу Національної поліції на придбання боєприпасів, знайшов (придбав) на землі поліетиленовий пакет всередині якого містились набої калібру 5,45 мм в кількості 60 штук.

Саме в той час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, виконуючи власний злочинний задум ОСОБА_5 , не маючи відповідного дозволу Національної поліції на носіння та зберігання боєприпасів, діючи умисно, маючи умисел на незаконне носіння і зберігання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, власноручно перемістив у ручній поклажі поліетиленовому пакеті знайдені (придбані) ним вищевказані бойові припаси за місцем тимчасової дислокації свого підрозділу в АДРЕСА_3 , де на виконання свого злочинного задуму, помістив їх до бокового карману особистої «тривожної» валізи для подальшого зберігання.

Надалі, а саме в грудні 2014 року (більш точну дату не встановлено), у зв`язку із вибуттям з відрядження до ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , не маючи відповідного дозволу Національної поліції на придбання, носіння та зберігання боєприпасів, діючи умисно, маючи умисел на незаконне носіння і зберігання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, продовжуючи свою протиправну діяльність, перевіз указані бойові припаси в боковому кармані особистої «тривожної» валізи з села Макарівка Каланчакского району Херсонської області до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому незаконно зберігав їх до 19.10.2015 р..

19.10.2015 р. співробітниками Управління СБ України в Одеській області в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , в житловій кімнаті, яку займає останній, в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у боковому карміні особистої «тривожної» валізи ОСОБА_5 , виявлено та вилучено набої калібру 5,45 мм в кількості 60 штук, які знаходились в чотирьох обоймах по 15 набоїв в кожній.

Відповідно до висновку балістичної експертизи НДЕКЦ при ГУ МВС України в Одеській області № 564-Б від 26.10.2015, надані на дослідження 60 патронів являються боєприпасами та призначенні для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм вилучені у обвинуваченого ОСОБА_5 автоматів конструкції Калашникова зразка 1974 року (АК-74, АКС-74, РПК) та іншої зброї такого ж калібру та придатні до стрільби.

Згідно листа ГУ НП в Одеській області № 3/679 від 10.02.2016 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як власник зброї та/або пристрою травматичної дії не значиться.

Відповідно до листа ГУ НП у Вінницькій області № 802/05//20-2016 від 08.20.2016 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як власник будь якої зареєстрованої зброї і спецзасобів не значиться.

Крім того, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 627 ос від 26.10.2015 ОСОБА_5 звільнено в запас Збройних Сил України.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», під незаконним зберіганням бойових припасів розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості у часі) без відповідного дозволу такими предметами, що знаходяться не при особі, а в обраному нею місці.

Під незаконним носінням бойових припасів розуміються умисні дії, вчинені без передбаченого законом дозволу, по переміщенню таких предметів при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

Згідно п. 12 вказаної постанови під незаконним придбанням бойових припасів слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.

Умисні дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 263 ч.1 КК України за ознаками - носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованого йому злочину за ч.1 ст. 263 КК України, підтвердив обставини скоєного злочину, та показав, що дійсно при обставинах викладених у вироку, він знайшов знаходячись у селі Макарівка, Каланчакского району, Херсонської області, на землі поблизу закинутої ферми 60 набоїв калібру 5,45 мм., їх переніс та зберігав по своєму місцю мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні, його вина в скоєні вказаного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом письмовими доказами:

- висновком експерта № 564 Б від 26.10.2015 року з якого вбачається, що надані на дослідження патрони, які вилучені у обвинуваченого ОСОБА_5 в загальній кількості 60 штук, являються стандартними патронами до нарізної вогнепальної зброї. Дані патрони виготовлено промисловим способом. Надані на дослідження патрони являються боєприпасами та призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45мм- автоматів конструкції Калашникова зразка 1974 року (АК -74,АКС -74,РПК) та іншої зброї такого ж калібру. Надані на дослідження патрони до стрільби придатні. Два магазини, надані на дослідження, являються складовою частиною нарізної вогнепальної зброї - автомату системи Калашнікова (Ак-74 та ін..) і призначені для спорядження патронами калібру 5,45 мм., та подачі їх до ствольної коробки.

- постановою слідчого від 10.02.2016 року про визнання предметів: 2 магазина від автомату Калашнікова, 60 патронів калібру 5,45 мм., речовими доказами та передачу речових доказів і арештованого майна на відповідне зберігання від 10.02.2016 року

Як вбачається з угоди про визнання винуватості, ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, щиро розкаявся у скоєному, а також погодився на призначення йому узгодженого з прокурором покарання.

Перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином. Відповідно до ст. 469 ч. 4 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_5 суд під розписку відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний у тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування, та досліджених у судовому засіданні наданих прокурором письмових доказів, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_5 , характер кримінального правопорушення, беззастережне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, виключно позитивна характеристика, вчинення злочину вперше, відсутність обтяжуючих обставин, та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.

Речови докази підлягають знищенню.

У звязку з тим, що запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання іншого запобіжного заходу прокурором не заявлялось, суд вважає можливим не обирати до обвинуваченого запобіжний захід до набрання вироком чинності. Керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 22.02.2016 року між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, і на підставі затвердженої угоди про визнання винуватості, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Запобіжний захід до обвинуваченого до набрання вироком чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати у розмірі 491,04 грн.(чотириста дев`яносто одна гривня, чотири копійки) за реквізитами: ГУК в Одеської області, Малиновський район, 24060300, р/р 0007, , МФО 828011, банк ГУДКСУ в Одеській області.

Речові докази - 55 патронів 5,45 мм., та 5 гільз (відстріляних патронів 5,45 мм. автомату системи Калашнікова ), магазин нарізної вогнепальної зброї автомату системи Калашнікова 5,45 мм. кількості 2-х штук - знищити.

Клейку стрічку синього кольору - знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст.ст. 473, 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1