Справа 139/482/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2016 року смт Муровані Курилівці
Слідчий суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю сторін:
скаржника ОСОБА_2 ,
представника скаржника адвоката ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5
при секретарі судового засідання ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000042, -
В С Т А Н О В И Л А:
26 січня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Мурованокуриловецького відділення поліції Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про самовільне зайняття директором ПП «Будма» ОСОБА_7 , нежитлових приміщеннь, що розташовані в АДРЕСА_1 , які вона орендує з 30 квітня 2014 року.
Цього ж дня було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000042 за правовою кваліфікацією ст. 356 КК України.
11 травня 2016 року постановою слідчого СВ Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 кримінальне провадження закрито за відсутності в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України.
Скаржник вважає, що вищезазначена постанова прийнята передчасно із порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому має бути скасованою.
ОСОБА_2 у судовому засіданні повністю підтримала подану нею скаргу. Представник скаржника, зокрема, зазначив, що 30 квітня 2014 року між ОСОБА_2 та Мурованокуриловецькою селищною радою було укладено договір оренди комунального майна, цілісного майнового комплексу загальною площею 547,1 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1 . З липня 2014 року частину приміщень на свій замок зачинив директор ПП «Будма» ОСОБА_7 . 26 січня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до поліції із заявою, у якій вказала про самовільне зайняття директором ПП «Будма» орендованих нею приміщень. Постановою слідчого від 11 травня 2016 року кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України. Вважає, що при досудовому розслідуванні слідчим не виконано вимоги статей 91, 92, 93 КПК України про обов`язок збирання доказів, а при винесенні постанови слідчим порушено ст. 110 КПК України. Зокрема, договір оренди приміщень, що був укладений із ПП «Будма» є нікчемним, оскільки сторонами при його підписанні не дотримано нотаріальної форми його посвідчення, а тому такий договір не породжує жодних правових наслідків; слідчий також не перевірив, чи сплачувались директором ПП «Будма» орендні платежі; з якого часу він орендує приміщення і чи використовував їх на момент укладення договору про оренду із ОСОБА_2 ; не було вжито жодних заходів по встановленню дійсної шкоди та не взято до уваги, що директором ПП «Будма» псуються приміщення, які орендує ОСОБА_2 .
Слідчий Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУПН у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 суду пояснив, що під час проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_7 зайняв нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 на підставі договору оренди від 01 серпня 2007 року. Крім того, об`єктивна сторона самоправства передбачає заподіяння потерпілому значної шкоди, однак ОСОБА_2 не надала доказів того, що неправомірними діями ОСОБА_7 їй така шкода заподіяна. За таких обставин, у разі відсутності однієї із ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України, виключається і кримінальна відповідальність за згаданою статтею. Вважає постанову законною.
Прокурор у судовому засіданні висловила думку, що постанова слідчого від 11 травня 2016 року прийнята у відповідності до вимог КПК України і не має бути скасованою.

Розглянувши скаргу у судовому засіданні, заслухавши думки сторін у справі, судприходить до висновку, що при закритті кримінального провадження № 0000042, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, не було дотримано вимог кримінального процесуального законодавства України, а тому скарга ОСОБА_2 є обгрунтовною та такою, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Однією із загальних засад кримінального провадження є законність, відповідно до якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Із матеріалів досудового розслідування слідує, що 26 січня 2016 року до ЄРДР було внесено заяву ОСОБА_2 про самовільне зайняття директором ПП «Будма» ОСОБА_7 нежитлових будівель та споруд по АДРЕСА_1 , які вона орендує, та розпочато досудове розслідування за правовою кваліфікацією ст. 356 КК України (матеріали досудового розслідування, а.п. 1). Підставою для такого звернення до правоохоронних органів стало те, що з липня 2014 року частину орендованих ОСОБА_2 нежитлових будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_1 , самовільно зайняв директор ПП «Будма» ОСОБА_7 .
Матеріали досудового розслідування містять такі докази:
30 квітня 2014 року Мурованокуриловецькою селищною радою в особі селищного голови ОСОБА_8 та СПД ОСОБА_2 було укладено договір оренди комунального майна, відповідно до якого ОСОБА_2 прийняла у строкове платне користування основні засоби, нежитлові будівлі та споруди які розташовані по АДРЕСА_1 площею 547,1 кв.м (матеріали досудового розслідування а.с. 15).
Орендовані засоби, нежитлові будівлі та споруди були передані в користування ОСОБА_2 згідно акту приймання-передачі від 30 квітня 2014 року (матеріали досудового розслідування а.с. 19).
Протоколом огляду місця події від 11 лютого 2016 року встановлено, що частина нежитлових будівель та споруд по АДРЕСА_1 зачинені на навісний замок, а біля цих будівель знаходиться автомобіль «ГАЗель» із запчастинами та комплектуючими до сільськогосподарської техніки (матеріали досудового розслідування а.с. 37-42).
Поясненнями ОСОБА_7 (матеріали досудового розслідування а.с. 43) визнає факт, що він тримає у складських приміщеннях по АДРЕСА_1 свої особисті речі.
На доведення правомірності зайняття приміщень по АДРЕСА_1 ОСОБА_7 подав ксерокопію договору оренди між КП «Мурованокуриловецький комунсервіс» та ПП «Будма» (матеріали досудового розслідування а.с. 60), дати, печатки і підписи в яких нечіткі, або взагалі відсутні.
Натомість у рішенні Мурованокуриловецького районного суду від 03 лютого 2015 року (матеріали досудового розслідування а.с. 20-24), яке набрало чинності на підставі ухвали апеляційного суду Вінницької області (матеріали досудового розслідування а.с. 25-27), мова ішла про договір оренди між КП «Мурованокуриловецький комунсервіс» та ПП «Будма» від 01 березня 2007 року строком на три місця.
На таких доказах слідчий Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 11 травня 2016 року виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України (а.с. 3).
Нормами КПК України визначено, що слідчі розшукові дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Однак, як слідує із матеріалів досудового розслідування, слідчий практично не збирав доказів на ствердження чи спростування винуватості, а рішення про закриття провадження прийняв на неповних, неперевірених та суперечливих доказах.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України). Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч. 1 ст. 92 КПК України). Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
За приписами ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Стаття 356 КК України передбачає, що самоправством є самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.
Самовільне вчинення будь-яких дій - це здійснення особою свого дійсного або уявного права чи вчинення інших дій всупереч встановленому порядку і без законних повноважень. Дійсним визнається право, яким особа володіє в силу закону, договору чи на іншій підставі, однак це право реалізується з порушенням порядку. Під уявним (передбачуваним, гаданим) слід розуміти право, стосовно належності якого собі винна особа помиляється. Насправді цим правом суб`єкт не володіє.
З об`єктивної сторони для наявності злочину передбаченого ст. 356 КК України, слідчий мав встановити сукупність таких ознак, як: 1) самовільне, всупереч встановленому законом порядку, вчиненням будь-яких дій; 2) оспорюваність правомірності цих дій з боку інших громадян або юридичних осіб; 3) заподіяння такими діями значної шкоди правоохоронюваним інтересам; 4) причинний зв`язком між діями винної особи та значною шкодою. За відсутності вказаних ознак склад злочину передбачений статтею 356 КК України відсутній.
Для встановлення суб`єктивної сторони самоправства, необхідно встановити чи усвідомлювала особа, що самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчиняє дії, та передбачала, що її дії можуть завдати значної шкоди інтересам заявника.

Слідчим не зібрано належних та переконливих доказів, які б з впевненістю доводили, що ОСОБА_7 підставно зайняв орендовані ОСОБА_2 приміщення. Із наявних у матеріалах кримінального провадження доказів неможливо встановити чи мало місце самоправство у діях ОСОБА_7 , а чи він сумлінно помилявся у законності своїх дій. Зібрані досудовим слідством докази взагалі не доводять, коли ОСОБА_7 зайняв приміщення, орендовані ОСОБА_2 , адже станом на момент укладання договору оренди та прийому-передачі майна в оренду 30 квітня 2014 року всі приміщення були вільними від орендарів. Таке пояснила ОСОБА_2 у судовому засіданні, таке стверджується висновками апеляційного суду Вінницької області (зворот матеріалів досудового розслідування 26), а також випливає із самої позовної вимоги ОСОБА_2 щодо якої постановлено рішення від 03 лютого 2015 року (безпідставно використовували спірні нежитлові будівлі лише ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ).
Щодо висновку слідчого про відсутність (недоведеність потерпілою) значної шкоди, не можу погодитися з ним з огляду на наступне: Поняття значної шкоди є оціночним і вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.
З пояснень скаржника в цьому засіданні слідує, що з липня 2014 року частину (2/3) орендованих нею приміщень самовільно зайняв директор ПП «Будма» ОСОБА_7 . Вона ж сплачує обумовлену договором орендну плату за всі орендовані приміщення (а.с. 15), хоча використовує лише їх третину. Таким чином, ОСОБА_2 кожного місяця з липня 2014 року несе витрати у розмірі біля тисячі гривень, хоча не має можливості повною мірою використовувати орендовані нею приміщення для отримання підприємницького прибутку (втрачає вигоду).
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей, документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження, з урахуванням положень ст. 110 КПК України, має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалам кримінального провадження, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з заявою про вичинене кримінальне правопорушення та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження та обумовлюють її закриття.
Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин.
Перевіривши матеріали кримінального провадження, вважаю рішення слідчого про відсутність у діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України, передчасним, необґрунтованим та таким, що прийнятий без збирання та оцінки в сукупності належних доказів.

На підставі викладеного і керуючись: ч. 5 ст. 40, ст. 284, ч. 1 ст. 303, ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України,
У Х В А Л И Л А:
Скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Постанову слідчого Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000042 скасувати.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого не може бути оскаржена.

Слідчий суддя: ____________