Справа № 639/9862/15-к
1-в/639/1026/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2016 року м.Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_5 , 2000 року народження, про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»,
17 листопада 2015 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла заява засудженого ОСОБА_5 , 2000 року народження, про застосування Закону України №1185-VII від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році», який набрав чинності 19.04.2014 року.
В обґрунтування клопотання ОСОБА_5 посилається на те, що він засуджений вироком Люботинського міського суду харківської області від 29.12.2014 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, вину визнав повністю, просить суд застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році».
В судовому засіданні засуджений та захисник заяву підтримали та просили застосувати до засудженого Закон України «Про амністію у 2014 році», звільнивши від відбування покарання, призначеного судом або скоротивши його навпіл.
Прокурор у судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», представник адміністрації ХВК № 18 покладався на розсуд суду.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши надані матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
19 квітня 2014 року вступив в силу Закон України №1185-VII від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році».
Відповідно до п. «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році», питання про застосування амністії до засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, суд вирішує за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника.
Згідно ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , 2000 року народження, уродженець с.Синельнікова Дніпропетровської області, циган, громадянин України, не одружений, без освіти, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимий: 29.12.2014 року Люботинським міським судом Харківської області за ч.2 ст.186, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 19.11.2015 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок не набрав законної сили.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».
Згідно п.в ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку, знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Згідно довідки з особової справи, ОСОБА_5 , 2000 року народження, вчинив злочин проти власності, за який засуджений та відбував покарання, знаходячись на іспитовому строку та знов вчинив тяжкий злочин.
Згідно вимог ст.12 КК України, злочини, передбачені ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України є тяжкими.
До того ж, при ухваленні вироку Жовтневим районним судом м.Харкова від 19.11.2015 року було враховано попередній вирок, за яким ОСОБА_5 просить звільнити його від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».
Крім того, відповідно до статті 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.12 Закону України «Про амністію у 2014 році», дія закону про амністію поширюється на злочини, вчиненні до набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.
19 квітня 2014 року вступив в силу Закон України №1185-УІІ від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році».
Згідно довідки з особової справи ОСОБА_5 , 2000 року народження, вчинив злочин 16.05.2015 року, тобто після набрання чинності Закону «Про амністію у 2014 році».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539, КПК України, ст.ст. 74, 85, 86 КК України, ст.8, 9 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст.1, 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд,
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , 2000 року народження, про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м.Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, засудженим, який тримається під вартою у той же строк з моменту отримання копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1