Справа № 610/3442/16-к
Провадження № 1-кп/610/251/2016
УХВАЛА
12.10.2016 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0001248, який надійшов з прокуратури Балаклійського району Харківської області, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Коробочкіно Чугуївського району Харківської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадження Балаклійського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001248 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

Потерпіла ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином, просила суд про проведення підготовчого судового засідання за її відсутності.

Захисник адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 проти призначення справи до судового розгляду та клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою не заперечували. Клопотань не заявили.

Суд вислухавши сторони кримінального провадження, перевіривши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування на відповідність вимогам КПК України, приходить до наступного.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується, зокрема у тому, що він 14 липня 2016 року, близько 04-00 години, діючи з корисливим мотивом та умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, відкрито, умисно та протиправно, маючи при собі перчатки та металеву монтировку, через незачинені двері, проник до квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де усвідомлюючи, що ОСОБА_9 , може чинити йому опір і доки та буде жива він не зможе заволодіти її майном, а також зможе в послідуючому викрити його, вирішив вбити ОСОБА_9 заздалегідь заготовленою та винесеною з собою металевою монтеровкою, якою неодноразово наніс удари по голові ОСОБА_9 , в результаті чого спричинив ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозгова травма у вигляді п`яти рублених ран голови: в лобній ділянці голови зліва, тім`яній ділянці зліва та справа, скроневій ділянці зліва, потиличній ділянці зліва; крововиливів у м`які покрови голови в лобну, тім`яну та скроневу ділянки; трьох вдавлених переломів: лобної кістки зліва, лівої тім`яної кістки і лівої скроневій кістки з розповсюдженням від них лінійних переломів на лобно-тім`яну кістку зліва, тім`яно-скроневу кістку зліва, лобну кістку зліва до верхньої стінки турецького сідла; розриву твердої мозкової оболонки в лобній, тім`яній та скроневих ділянках в місцях переломів; крововиливи під м`які мозкові оболонки; синець пара орбітальній ділянці зліва; синець на верхній повіці правого ока, які відносяться до тяжких ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Упевнившись в тому, що ОСОБА_9 не подає ознак життя, ОСОБА_7 , діючи з корисних спонукань, обшукав вищезазначений житловий будинок, на предмет наявності грошових коштів та цінного майна, але не знайшовши останнього, зник з місця вчинення злочину

Органом досудового розслідування такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів.

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним і конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення. При цьому, фактичні обставини справи, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення не повинні суперечити одне одному.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість кожного з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та інші обставини, що мають значення для кримінального провадження.

Як встановлено, в обвинувальному акті формулювання обвинувачення за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України не відповідає вимогам ст. 91 КПК України.

Так, враховуючи, що ОСОБА_7 інкримінується заподіяння смерті іншій людині, орган досудового розслідування повинен був зазначити обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: час та місце настання смерті ОСОБА_9 , причини настання смерті ОСОБА_9 , тобто внаслідок яких тілесних ушкоджень наступила її смерть тощо.

Формулюючи обвинувачення, слідчий взагалі не вказав чи настала смерть ОСОБА_9 , коли вона настала, де саме та внаслідок чого. Тому, обвинувачення є не логічним і не конкретним, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація злочину суперечать одне одному.

Частиною 3 статті 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.
Згідно положення п. а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Обвинувачення повинно бути конкретним, обвинувачена особа реалізує своє право на захист від пред`явленого їй конкретного обвинувачення (відомості про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому можливість зміни обвинувачення прокурором під час судового розгляду справи, коли суд звертає увагу на неконкретність обвинувачення на підготовчому судовому засіданні, а прокурор має можливість у стислі терміни усунути вказані порушення, фактично призводить до порушення як права обвинуваченого на захист, так і до порушення розумних строківсудового розгляду кримінального провадження та в кінцевому результаті призводить по порушень вимог ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, неконкретність обвинувачення порушує права обвинуваченого на захист вже з моменту надання йому копії обвинувального акта, т.я. захищатися від неконкретного обвинувачення неможливо.

Вказані факти є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України, в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Вирішуючи клопотання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за вчинення якого передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі, жодних даних про незадовільний стан його здоров`я, який би перешкоджав перебуванню у місці попереднього ув`язнення суду не надано, ризики, які були підставою для застосування такої мірі запобіжного заходу, не зникли, у зв`язку з чим приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на осіб, які підлягають виклику в судове засідання для допиту свідків, знищити, сховати будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому для запобігання вказаних ризиків, вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 42, 91, 291, 314-316, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001248 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України повернути прокурору.

Дію запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою в СІЗО № 27, продовжити до 12.12.2016.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя

Судді