Справа № 738/1154/16-к
№ провадження 1-кп/738/63/2016
УХВАЛА

про призначення судового розгляду та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
06 вересня 2016 року Менський районний суд

Чернігівської області

у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
під час розгляду у закритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000077 від 26 лютого 2016 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Капустін Яр-1 Астраханської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, росіянина, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.2 ст.156, ч.4 ст.301 КК України

за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6
законного представника
неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:

12 травня 2016 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшли матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 від 26 лютого 2016 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.156 та ч.4 ст.301 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту вона не вбачає.

На думку прокурора, судовий розгляд слід проводити у закритому судовому засіданні з викликом в судове засідання обвинуваченого, його захисника, неповнолітньої потерпілої її законного представника, свідків.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляду тримання під вартою посилаючись на те, що обвинувачений будучи оголошеним в розшук переховується від суду, був відсутній за місцем свого проживання та реєстрації, до суду з`явився лише під супроводом працівника поліції, усвідомлює неминучість покарання за вчинення тяжких злочинів та наявність ризику, що обвинувачений може продовжувати переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілу.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник не заперечували проти призначення судового розгляду, разом з тим просили не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Засуджений в підготовчому судовому засіданні наголошував, що він не переховувався від суду посилаючись на те, що йому не було відомо про те, що його викликають до суду, він виїхав до м. Харкова з метою оформити документи для участі в АТО, проте в липні 2016 року отримавши довідку про те, що його розшукують намагався разом зі своїм захисником виправити вказані відомості.

Неповнолітня потерпіла та її законний представник не заперечували проти призначення судового розгляду і задоволення клопотань прокурора.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду з наступних підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Менському районному суду Чернігівської області.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, тому провадження може бути призначене до судового розгляду.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити або скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі й запобіжний захід.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжні заходи не застосовувались.

Разом з тим в судовому засіданні було встановлено, що ухвалою судді Менського районного суду Чернігівської області від 13 травня 2016 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.156, ч.4 ст.301 КК України було призначено до підготовчого судового засідання на 07 червня 2016 року на 14.30 год., проте на вказану дату судового засідання обвинувачений не з`явився, в зв`язку з чим судом було винесено ухвалу про здійснення примусового приводу обвинуваченого в підготовче судове засідання на 29 червня 2016 року.

Однак 29 червня 2016 року обвинувачений ОСОБА_3 в підготовче судове засідання знову не з`явився, із наданих суду рапортів заступника начальника СВ Менського ВП ГУНП в Чернігівській вбачається, що обвинувачений за місцем свого постійного проживання не проживає та переховується від суду.

Ухвалою суду від 29 червня 2016 року судове провадження відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених чс.2 ст.156, ч.4 ст.301 КК України зупинено, останнього було оголошено в розшук.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 4 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує вимоги п. п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Під час підготовчого судового засідання судом встановлено, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії тяжких та за які передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк понад п`ять років.

Судом оцінено репутацію обвинуваченого, а саме те, що він не працює, його соціальні зв`язки та схильності те, що не має постійного джерела доходу, переховується від суду, з`явився до суду лише під супроводом працівника поліції, що додатково свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та необхідність обрання щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд вважає за необхідне визначити заставу, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України - 50 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 4 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.; утримуватися від спілкування з потерпілою.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 131-132, 177, 182, 183, 194, 202, 314 - 317, 369 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Призначити до судового розгляду у закритому судовому засіданні провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.156 та ч.4 ст.301 КК України в залі судових засідань Менського районного суду Чернігівської області на 15 вересня 2016 року об 11 год. 30 хв.
Справу розглянути з участю прокурора.

В судове засідання викликати:

1. обвинуваченого ОСОБА_3 .

2. захисника ОСОБА_5

3. неповнолітню потерпілу ОСОБА_6 .

4. законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 .

5. свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Клопотання прокурора Менської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 жовтня 2016 року.

Строк тримання під вартою обчислювати з часу затримання.

Визначити 31 жовтня 2016 року датою закінчення строку дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_3 .

Визначити розмір застави - 50 мінімальних заробітних плат, що становить 68900 грн., яка може бути внесена підозрюваним чи іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) протягом дії ухвали на депозитний рахунок Менського районного суду Чернігівської області (одержувач: ТУ ДСА України в Чернігівській області, код 26295412, банк: ГУ ДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, , р/р 1170).

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, а саме АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи, утримуватися від спілкування з потерпілою.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Менського районного суду Чернігівської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Менського районного суду Чернігівської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Менську місцеву прокуратуру Чернігівської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 днів з дня її оголошення, в іншій частину ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1