Провадження 1-кп/522/1048/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001598 від 22.06.2016 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця за національністю, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 08.02.2005 р. Малиновським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 121, ст. 198 КК України до 10 років позбавлення волі; 22.05.2013 р. Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту; 08.10.2013 р. Київським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 122 КК України до 1 року обмеження волі, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, якому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси строк тримання під вартою ОСОБА_3 , був продовжений до 19.10.2016 р.

В судовому засіданні судом поставлено питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , під вартою.

Прокурор, проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , не заперечував та зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК враховані судом при обранні йому міри запобіжного заходу не відпали.

Потерпілий ОСОБА_6 , підтримав думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_5 , заперечували проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу суд, вважає за необхідне строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , продовжити.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу не відпали та останній перебуваючи на свободі може переховуватися від органів слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, слід зазначити, що останній неодноразово судимий на шлях виправлення не став та скоїв новий тяжкий злочин, маючи не погашену судимість.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 314-316, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , тримання під вартою продовжити до 16.12.2016 р.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурору та направити уповноваженій службовій особі місць ув`язнення.

Суддя: