АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/8591/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/805/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 03 листопада 2016 року апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0002822 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2016 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, працездатної, зареєстрованої та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
28.03.2011 року Саксаганським судом м.Кривого Рогу за ст.190 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з випробуванням на 1 рік,
17.01.2012 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу за ст. 307 ч.2, 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;Звільнена 23.06.14 року по амністії; 29.01.2015 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу за ст. 190 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки.
обвинувачену у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, з призначенням покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначенного та невідбутого покарання за вироком від 29 січня 2015 року Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу, остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць з відбуванням в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Строк покарання обвинуваченій ОСОБА_6 рахувати з часу затримання 03.11.2015 року . Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України з часу затримання 03.11.2015 року до дня набрання вироку законної сили, строк попереднього ув`язнення обвинуваченої розрахувати один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачена ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить застосувати до неї ст. ст.66, 69 КК України призначивиши їй більш м`який вид покарання.

За вироком, ОСОБА_6 , будучі неодноразово судимою, останній раз: 29.01.2015 року ОСОБА_9 за ст. 190 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з випробування на 2 роки, знаходячись на волі знову вчинила умисний корисливий злочин на території Саксаганського району м. Кривого Рогу.
Так, ОСОБА_6 , протягом вечора 12.08.2015 року вживала алкогольні напої на території мікрорайону Сонячного в м.Кривому Розі разом з потерпілим ОСОБА_10 12.08.2015 року приблизно о 02:00 годині, повторно, знаходячись біля супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м-н. Сонячний, 7а в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його у свою користь, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає та скориставшись відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_10 та інших осіб, шляхом вільного доступу таємно викрала майно: чоловічу сумку марки «Адідас», чорного кольору, вартістю 80 гривень та планшет марки «Самсунг Гелексі» Note 10.1 2014 Edition, вартістю 9120 гривень, після чого з викраденим майном зникла, а в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_10 збиток на загальну суму 9200 гривень.
В наслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 було спричинено майнову шкоду у розмірі 9200 гривень.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_6 посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги ст.66 ст.69 КК України, що вона щиро кається у скоєному, щиросердне каяття,також не враховано її стан здоров`я, а саме: СПІД ІV клинічної стадії, приймає АРВ терапію,МРТБ- ІV категорії, гострий тромбоз, гапатит В,С та інше. Також має на утриманні мати яка є пенсіонеркою ОСОБА_11 ,1945 р.н.яка потребує її догляду.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження обвинувачена ОСОБА_6 підтримала апеляційну в повному обсязі та просила її задовольнити , застосувати ст.66, ст.69 КК України та ч.5 ст.72 КК України.

Захисник ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу обвинуваченої

Прокурор прохав колегію суддів залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченої ,а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 не підлягає задоволенню виходячи з наступного

Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації її дій за ч.2 ст.185 КК України ґрунтуються на зібраних по кримінальному провадженю доказах, досліджених судом, яким у відповідністю зі ст.374 КПК України судом була надана належна оцінка у вироку і в апеляційній скарзі не оскаржується.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо надмірної суворості призначеного обвинуваченій ОСОБА_6 судом покарання, яке на її думку, не відповідає вимогам ст.65 КК України, та можливості обрання ОСОБА_6 більш м`якої міри покарання, із застосуванням положень ст. ст.66,69 КК України, виходячи з наступного.

Обвинувачена ОСОБА_6 по відношенню до інкримінованого їй кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України та є осудною.
На думку колегії суддів, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд першої інстанції в повній мірі виконав вимоги ст.65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться злочинів середньої тяжкості, дані про особу винної, яка визнала провину у скоєному злочині в повному обсязі, її стан здоров`я: те що вона на обліку у лікаря - психіатра не перебуває ( т.1, а.кп.76) у лікаря- нарколога перебувала під наглядом з липня 2005 року з приводу психічні поведінкові розлади внаслідок вживання опіноїдів. Синдром залежності. Знята з під нагляду в серпні 2012 року через судимість ( т.1, а.кп.77 ), перебуває на диспансерному обліку у зв`язку з хронічними захворюваннями (т.2, а.кп.35)за місцем проживання характеризується задовільно ( т.1, а.кп.78 ), раніше неоноразова судима ( т.1, а.кп.73-75), та скоїла злочин в період звільнення від відбуття покарання з випробуванням за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року (т.1, а.кп.79,78). )., відповідно до листа КВІ вирок засуджена не відбула; (т.1, а.кп.80)
До обставин що пом`якшують покарання судом першої інстанції у відповідності до ст.66 КК України, віднесено щире каяття та активе сприяння розкриття злочину, обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння
Крім того, призначаючи покарання суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про те, що покарання обвинуваченій ОСОБА_6 може бути обрано виключено у вигляді позбавлення волі, в межах покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України, але не надто суворе, з урахуванням того, що обвинувачена має не відбутий термін покарання , призначений за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року, кримінальне правопорушення вчинила в період не відбутого строку покарання у період випробування через сім місяців після винесення вироку, та призначив близьке до мінімального покарання за ч.2 ст. 185 КК України з застосуванням вимог ст.71 КК України, що колегія судів апеляційного суду вважає достатнім для її подальшого виправлення, перевиховання та запобігання здійснення вчинення нових злочинів.

При цьому, визнання вини, щире каяття у вчиненому ,які визнані судом обставинами, що пом`якшують покарання, не впливають на суспільну небезпеку кримінального правопорушення, та не є такими, що суттєво знижують його тяжкість, крім того, суд обґрунтовано врахував дані про особу обвинуваченої у тому числі і дані стану її здоров`я, а посилання обвинуваченої ОСОБА_6 на підстви ,які ,на її думку, пом`якшують покарання :щире каяття у вчиненому ,стан здоров`я, та перебування на утриманні мати пенсіонерки 1945 р.н.яка потребує її догляду, є характеризуючими даними ОСОБА_6 , яким суд першої інстанції дав належний аналіз при обранні покарання останній за ч. 2 ст. 185 КК України близького до мінімального.
Разом з тим, за змістом ст.69 КК України, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливо лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання ,настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення особі навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно не справедливим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів, вважає, що досягнення встановленої ч.2 ст. 50 КК України мети виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню ОСОБА_6 нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції обвинуваченої, суд першої інстанції призначив обвинуваченій ОСОБА_6 достатнє покарання для її перевиховання та виправлення, попередження вчинення нею нових злочинів.
Таким чином, ст.66 КК України при призначенні покарання обвинуваченій застосована , а доводи апеляційної скарги обвинуваченої про можливість призначення їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України не ґрунтуються на законі, а тому задоволенню не підлягають, а постановлений щодо ОСОБА_6 вирок колегія суддів вважає законним і обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Ч.5 ст.72 КК України стосовно обвинуваченої застосована і строк покарання з 03 11 2015 року до дня набрання вироку законної сили зараховано один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2016 щодо обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України - залишити без змін.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а обвинуваченій, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення її копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4