печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4701/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника власника майна ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0001049,

В С Т А Н О В И В :
3 лютого 2016 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0001049.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001049 на нерухоме майно земельні ділянки ОСОБА_5 , що розташовані на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Разом з тим, на думку представника власника майна, арешт накладено необґрунтовано. Так, слідчим суддею при вирішенні питання про накладення арешту не взято до уваги те, що відносно ОСОБА_5 не здійснюється вказане кримінальне провадження, вона не є підозрюваною, обвинуваченою у вказаному кримінальному провадженні, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, та в силу закону не несе цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану підозрюваним, обвинуваченим. Крім того, про час розгляду клопотання про накладення арешту ОСОБА_5 не повідомлялась. Зазначив, що підстави правомірності набуття ОСОБА_5 права власності на земельні ділянки були предметом розгляду цивільної справи № 369/3643/14-ц і судовими рішеннями правомірність набуття права власності на земельні ділянки підтверджено.

У судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення вказаного клопотання. Зазначив, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на земельні ділянки ОСОБА_5 була предметом апеляційного перегляду, за результатами якого залишена без змін. Тому, ухвала про накладення арешту на майно є обґрунтованою. Крім того, необхідність у накладенні арешту на ці земельні ділянки не відпала в органу досудового розслідування не відпала.

Заслухавши пояснення представника власника майна, прокурора та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001049 на нерухоме майно земельні ділянки ОСОБА_5 , що розташовані на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Зі змісту ухвали вбачається, що арешт накладено у кримінальному проваджені № 0001049 стосовно службових осіб Міністерства аграрної політики та продовольства України, Київської міської державної адміністрації, Києво-Святошинської державної адміністрації Київської області, Державного агентства земельних ресурсів України, Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» та інших, які в період 2010-2013 років при наданні згоди на вилучення з постійного користування ДП «НДВАК» «Пуща-Водиця» земельних ділянок загальною площею 944,8 га та подальшої передачі вказаних земель у приватну власність за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 197-1, ч. 1, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України.

Вказаний арешт на земельні ділянки ОСОБА_5 накладався, оскільки такі земельні ділянки відповідали критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України та такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги наявність ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2016 року, якою ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року поро накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001049 на нерухоме майно земельні ділянки ОСОБА_5 залишено без змін.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що арешт на майно слідчим суддею на цій стадії досудового розслідування накладено обґрунтовано.

Доводи представника власника майна, що підстави правомірності набуття ОСОБА_5 права власності на земельні ділянки були предметом розгляду цивільної справи № 369/3643/14-ц і судовими рішеннями правомірність набуття права власності на земельні ділянки підтверджено, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, оскільки такі судові рішення слідчому судді не надано, та вони не спростовують висновки, зазначені вище.

При розгляді вказаного клопотання, слідчий суддя враховує положення принципу диспозитивності, закріпленого у ст. 26 КПК України, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оскільки представником власника майна не доведено необґрунтованість накладення арешту та того, що на даний час необхідність у накладенні арешту відпала, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0001049 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1