11-кп/775/106/2014(м)

Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 15 ч.1,3, 185 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

ВИРОК
іменем У к р а ї н и
27 березня 2014 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ТопчійТ.В суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, не одружений, маючий середню освіту, маючий на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий: 1) 05.10.1993 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст.140 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 03.10.1994 року у зв`язку з амністією; 2) 15.06.1995 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст.140 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 22.02.2000 року за відбуттям терміну покарання; 3) 05.12.2000 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст.196 ч.1 КК України до 6 місяців позбавлення волі; 4) 25.12.2000 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст.140 ч.2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 15.11.2003 за відбуттям терміну покарання; 5) 25.06.2004 р. Першотравневим районним судом Донецької області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого за постановою Микитівського райсуду м. Горлівки від 18.07.2006 року умовно - достроково на не відбутий термін 10 місяців 21 день; 6) 17.08.2009 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ст. 309 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 1000 грн.; штраф сплачено 19.07.2010 р.; 7) 25.10.2013 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст. 309 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 1020 грн.; штраф сплачено 25.12.2013р., мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.1,3ч 185 ч.3 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. У порядку, передбаченому ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на два роки. Відповідно до ст.76 КК України зобов`язаний не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в ці органи,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 січня 2014 р. ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.1,3, 185 ч.3 КК України вчиненого за наступних обставинах.

ОСОБА_7 02.10.2013 року о 00.45 годині умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, проник на територію охоронюваної ділянки кисневого цеху ПАТ «ММК ім. Ілліча» в Іллічівському районі м. Маріуполя, звідки намагався таємно викрасти мідну обмотку з електродвигуна у вигляді 3 шин з меді, загальною вагою 24 кілограмів, вартістю 8,34 грн. за 1 кг, загальною вартістю 200,23 грн., однак не виконав всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчивши з причин, які не залежали від його волі, тому що був затриманий охороною комбінату.

Він же, 25.10.2013 р. о 23.35 годині, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, проник на охоронювану територію ПАТ «ММК ім. Ілліча» в Іллічівському районі м. Маріуполя, де проник в приміщення киснево-конверторного цеху, звідки намагався таємно викрасти 4 труби з нержавіючої сталі вагою 30 кг., вартістю7,67 гривні за 1 кг, загальною вартістю 230.07 грн., але не виконавши всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив його з причин, які не залежали від нього, тому що був затриманий охороною комбінату.

Не погодившись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з невірним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, порушенням ст. 65 КК України та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та внаслідок м`якості. Просить постановити новий вирок, в якому визнати рецидив злочинів, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 та призначити обвинуваченому покарання за ст. 185 ч.3 ст. 15 ч1,3 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з відбуванням покарання в КВУ закритого типу.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що судом першої інстанції залишені поза увагою дані, що характеризують особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, та в період не знятих та непогашених судимостей, знову вчинив ряд злочинів проти власності, що вкрай негативно характеризує обвинуваченого, як особу, схильну до вчинення злочинів. Крім того, будучи особою працездатного віку суспільно-корисною працею не займався, за місцем мешкання характеризується посередньо. Вважає, що суд необґрунтовано звільнив ОСОБА_8 від відбування покарання, оскільки таке покарання не є достотнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, просив скасувати вирок суду та постановити новий вирок, обвинуваченого ОСОБА_8 , який заперечував проти апеляції прокурора, просив залишити вирок суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції в її межах, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, вирок суду підлягає скасуванню з постановленням по справі нового вироку з наступних підстав

Висновки суду про винність ОСОБА_8 та правильність кваліфікації його дій за ст. 15 ч. 1,3, 185 ч.3 КК України в апеляційному порядку не оскаржуються.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, що вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання, суд першої інстанції обґрунтовано врахував у якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 щиросердне каяття у вчиненому злочині та наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Проте, приймаючи рішення за апеляційними вимогами прокурора стосовно призначення обвинуваченому більш суворого покарання, колегія суддів вважає, що вони являються обґрунтованими, оскільки суд першої інстанції безпідставно призначив ОСОБА_8 покарання з випробуванням з застосуванням ст.75,76 КК України, не врахував повною мірою тяжкість вчиненого ним злочину, те, що обвинувачений раніше неодноразово засуджувався, має не зняту і не погашену судимість, зокрема, за останнім вироком Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 25.10.13 р., яким його було засуджено за ст.309 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу, сплаченого 25.12.13 р. згідно ст. 89 ч.1 п.5 КК України. Таким чином, колегія суддів вважає, що рецидив злочину, є обставиною обтяжуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_8 . Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 , будучи особою працездатного віку суспільно - корисною працею не займався.

Враховуючи наведені доводи, колегія суддів вважає, що покарання призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст. 65 КК України, вважає, що суд призначив покарання, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та вважає необхідним призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 420 КПК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції та постановляє свій вирок у разі необхідності призначення більш суворого покарання.

Керуючись вимогами стст. 405, 407,420 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А:

Апеляцію прокурора - задовольнити.

Вирок Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 23 січня 2014 року в частині призначеного ОСОБА_8 покарання скасувати.

ОСОБА_8 призначити покарання за ст. 15 ч.1,3, 185 ч.3 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу

Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з дня затримання.

В іншій частині вирок Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 23 січня 2014 року залишити без зміни.

Вирок суду може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення вироку, а особою яка тримається під вартою протягом цього строку з дня отримання його копії.

Судді: