Справа № 446/2104/16-к

УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
Слідчий подав до суду клопотання в якому зазначає, що 18 березня 2004 року, біля 19 год. 30 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою відкритого викрадення чужого майна, проникли в квартиру АДРЕСА_1 , де застосував фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я мешканців даної квартири гр-н ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , намагались відкрито викрасти золоті вироби та гроші, однак ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не вдалось довести свого злочинного наміру до кінця, оскільки гр-н ОСОБА_7 вчинив фізичний опір і ОСОБА_5 та ОСОБА_6 змушені були втекти з місця вчинення злочину, щоб уникнути затримання.
30.04.2004 ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду ОСОБА_5 оголошено в розшук з обраною мірою запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. 13 січня 2011 року ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.
15.05.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України.
Слідчий зазначає, що згідно з вимогами п.4 ч.1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлену наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому подальше його перебування на волі, на думку слідчого,може спричинити до продовження злочинної діяльності, тому просить клопотання задовольнити.
У судове засідання слідчий ОСОБА_4 не з`явився, але в телефонограмі просив суд заявлене клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Як зазначено у ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Як вбачається із ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Згідно ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Враховуючи наведене слідчий суддя приходить до висновку, що одного лише припущення в клопотанні про те, що ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебуває у міжнародному розшуку недостатньо. Зазначене повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, яких слідчому судді, стороною кримінального провадження, не надано. Крім того, суд враховує те, що підозрюваний ОСОБА_5 оголошений в міжнародний розшук і на час розгляду клопотання не був доставлений в судове засідання, а тому у задоволенні клопотання слідчого відділення Кам`янка-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя -
У задоволенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: