ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0004285 від 26.08.2015р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-21.07.2005р. Богунським районним судом м.Житомира за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ст.395,70КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

-10.03.2011р. Богунським районним судом м.Житомира за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185,70КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі

за ч.2 ст.185 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 23 серпня 2015року близько 16 години, перебуваючи у помешканні свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , помітив в одній із кімнат ноутбук торгівельної марки «Асус» В815 з блоком живлення, який належить ОСОБА_5 . В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме: вищевказаного ноутбука з блоком живлення.

У подальшому ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, про те, що він не має певних прав стосовно чужого майна, враховуючи сприятливу для нього обстановку, дочекавшись моменту, доки він залишиться сам в приміщенні кімнати вищевказаної квартири, після чого впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та останні залишаються таємними, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: ноутбук торгівельної марки «Асус» В815 з блоком живлення, загальною вартістю 2000 грн.

Після чого утримуючи зазначене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і пояснив, що в двадцятих числах серпня 2015р. знаходився вдома у свого знайомого ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 , святкували. Потім лягли спати. Коли прокинувся в одній із кімнат побачив ноутбук із зарядкою, який забрав собі та вийшов із квартири. ОСОБА_7 не бачив цього, оскільки спав. Викрадений ноутбук здав в ломбард. У вчиненому розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що перебуває тривалий час в дружніх відносинах з ОСОБА_8 23.08.2015р. разом із останнім знаходилися в його квартирі АДРЕСА_4 , де святкували День незалежності. Потім полягали спати. Коли прокинувся виявив, що зник його ноутбук фірми Асус із блоком живлення. В послідуючому ноутбук, вартістю 2000грн йому було повернуто, тому претензій до обвинуваченого не має, просив його суворо не карати.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ч.2 ст.185КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ст.12КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 як особа характеризується посередньо по місцю проживання, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, дає критичну оцінку своїм діям, на обліку в наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває, думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, а тому приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкцій статті за якою він визнається винуватим, звільнивши на підставі ст.75КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76КК України обов`язків.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.371,373,374КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цим законом 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1