Справа № 203/4482/16-к
Провадження № 1-кс/0203/1209/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0000052, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
в с т а н о в и в:
27 вересня 2016 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна. В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилається на те, що невстановлена особа, у невстановлений час та невстановленому місці, шляхом шахрайства, зареєструвала право власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , який фактично не має будь-якого відношення до вказаного домоволодіння, а тому не має правових підстав на реєстрацію права власності на домоволодіння.
Також зазначено, що, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 27.09.2016, право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .
Прокурор просить накласти арешт на майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на домоволодіння, що складається з: житлового будинку літ.А-1 загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 35,0 кв.м., сараю літ.Б, сараю літ.В, вбиральні літ.Г, №1-4 споруди, а також на земельну ділянку площею 0,0423 га передану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.
Судом було встановлено, що за даним фактом відкрито кримінальне провадження за ч. 2 ст. 190 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР №0000052 від 26 вересня 2016 року.
Прокурор в судовому засіданні подане клопотання просив задовольнити, посилаючись на те, що арешт майна є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження №0000052, для запобігання подальшого незаконного оформлення права власності на зазначене домоволодіння.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважає його таким, що підлягає задоволенню.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без ОСОБА_5 .
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Нормою ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи наведені положення кримінального процесуального законодавства та приймаючи до уваги, що матеріали кримінального провадження можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, збереження речових доказів, запобігання спробам знищити або пошкодити останні, вважаю, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування справи, у даному провадженні є потреба в накладенні арешту на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на домоволодіння, що складається з: житлового будинку літ.А-1 загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 35,0 кв.м., сараю літ.Б, сараю літ.В, вбиральні літ.Г, №1-4 споруди, а також на земельну ділянку площею 0,0423 га передану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.
Керуючись ст. 110, ст.132, 159-162, 167-172, 370-372 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0000052 задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на домоволодіння, що складається з: житлового будинку літ.А-1 загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 35,0 кв.м., сараю літ.Б, сараю літ.В, вбиральні літ.Г, №1-4 споруди, а також на земельну ділянку площею 0,0423 га передану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за вказаною адресою.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1