Справа № 577/1890/16-к
Провадження № 1-кп/577/148/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2016 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,
-за ст. 186 ч.2 КК України,-
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 в листопаді 2015 року повторно відкрито заволодів чужим майном шляхом його викрадення, тобто вчинив грабіж.
Злочин вчинений при таких обставинах:
Обвинувачений ОСОБА_4 17 листопада 2015 року близько 14 год 20 хв, перебував в парку ім. Шевченка, по пр. Миру, в м. Конотопі, де зустрів раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_7 , 2004 року народження, в руках якого побачив мобільний телефон марки «LG L 60 1 Dual Х135». Діючи умисно з метою відкритого заволодіння мобільним телефоном потерпілого, ОСОБА_4 , користуючись малолітнім віком ОСОБА_8 , запропонував останньому піти разом з ним до міського Меморіалу Слави по вул. Братів Радченків, в м. Конотопі, щоб показати йому наодинці пістолет невстановленого зразка, на що останній погодився. Прибувши до меморіальної стели, обвинувачений ОСОБА_4 , під приводом сфотографувати наявний у нього пістолет невстановленого зразка, взяв з рук ОСОБА_8 мобільний телефон марки «LG L 60 І Dual Х135», вартістю 1529,58 грн разом із картою пам`яті Micro SD об`ємом 16 Гб, вартістю 201,52 гривень, та сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 гривень, та поклав його до власної кишені, таким чином повторно відкрито заволодів майном малолітнього. При цьому, на прохання ОСОБА_8 повернути викрадений телефон, ОСОБА_4 не реагував та, пригрозивши застосуванням фізичного насильства, безперешкодно з місця скоєння злочину зник.
Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав малолітньому потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на на загальну суму 1751, 10 гривень.
В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненому злочині частково і показав, що погоджується, що така подія відбулася, що він 17 листопада 2015 року близько 14 год 20 хв проходив по парку ім. Шевченка, що по пр. Миру, в м. Конотоп, і побачив раніше незнайомих малолітніх хлопців, у руках ОСОБА_7 був мобільний телефон марки «LG» і він вирішив незаконно заволодіти цим телефоном. З цією метою він спочатку запропонував малолітньому ОСОБА_7 піти разом з ним до міського Меморіалу Слави по вул. Братів Радченків в м. Конотоп, щоб показати йому наодинці пістолет, на що той погодився. Прибувши до меморіальної стели, він під приводом сфотографувати наявний у нього пістолет, не маючи наміру віддавати, а маючи намір ним заволодіти шляхом обману, попросив у ОСОБА_8 мобільний телефон, той погодився і віддав, він по фотографував територію, а потім сказав, що зробить з телефону дзвінок і поверне та відійшов за стелу і, не маючи наміру повертати телефон пішов звідти з ним по вулиці. Погроз фізичного насильства не висловлював. Пістолет у нього був іграшковий, де подів його, не пам`ятає. Телефон пізніше здав у ломбард за 900 гривень, так як мав фінансові труднощі. На даний час розкаюється у вчиненому, попросив вибачення у потерпілого та його законного представника, відшкодував вартість сім карти і флеш-карти, визнає позов ломбарду в повному обсязі, просить суворо не карати і при визначенні покарання врахувати, що має хворобливий стан здоров`я, має матір і цивільну дружину, в яких також маються захворювання.
Винуватість ОСОБА_4 доводиться наступними доказами.
Законний представник потерпілого, ОСОБА_6 , в судовому засіданні показала, що 17 листопада 2015 року після 14 години чекала свого сина ОСОБА_9 зі школи, телефонувала йому, але той відхиляв її дзвінки. Коли син прийшов додому, був наляканий, схвильований і розповів, що 20 хвилин тому дорослий незнайомий чоловік запропонував йому постріляти з пістолета і привів його на Меморіал, а там відібрав у нього мобільний телефон. На прохання сина повернути телефон чоловік сказав, якщо хочеш жити, йди додому, фізичної сили до дитини не застосовував, а лише підштовхував у спину, коли йшли до Меморіалу. Син розповідав, що він плакав, просив повернути телефон, але незнайомий чоловік втік. Він звернувся до перехожих, щоб зателефонувати їй, вони відмовили і він плачучи пішов додому. Щодо призначення покарання вона вважає, що обвинувачений має бути покараний таким чином, щоб він отримав можливість зробити висновки щодо скоєного і покарання має бути в межах санкції статті, за якою він обвинувачується.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 17 листопада 2015 року після 14 год йшов зі школи з товаришем. В парку до них підійшов незнайомий чоловік і попросив показати мобільний телефон, що він і зробив. Потім чоловік почав розпитувати про наявність камери в телефоні, і запропонував, що покаже пістолет і дозволить постріляти. Вони удвох пішли в бік гімназії, а товариш - додому. На той час він думав, що чоловік працює в тиру, бо він вийшов з боку тиру, тому і погодився на його пропозицію. По дорозі чоловік розпитував про батьків та де він навчається. Коли підійшли до Меморіалу і зайшли за стелу, чоловік сказав, що дозволить сфотографувати пістолет і запропонував витягти телефон, що він і зробив, але той вихопив телефон, разів 4 сфотографував пістолет, йому не дав цього зробити і заховав телефон у кишеню і сказав, що якщо хоче він жити, то не потрібно з ним конфліктувати. Він почав вимагати повернути телефон, сказав, що він придбаний на останні в сім`ї гроші, то незнайомий чоловік грубо сказав «хлопець, іди звідси» і почав віддалятися швидко від того місця. Він плачучи пішов за ним, кликав про допомогу, але чоловік дуже швидко пішов, а потім побіг, а він звернувся до молодих людей - дівчини з хлопцем, які проводили час на Меморіалі, і попросив викликати міліцію, але ті відмовили. Вони бачили, як чоловік тікав звідти.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що минулого року, 17 листопада після 14 години він йшов зі знайомою дівчиною і вони зупинилися біля Меморіалу Слави в м. Конотоп. Він бачив, що повз них пройшли дорослий чоловік і хлопець, він подумай, що батько з сином. Через нетривалий час підійшов до них той же хлопець плачучи, сказав, що незнайомий чоловік відібрав у нього телефон і вказав на чоловіка, який тікав від них по вулиці. Він упізнав чоловіка, на якого спочатку подумав, що то батько хлопчика, по одягу. Він не надав можливості зателефонувати, так як в нього був вимкнений телефон. Згодом приїхали працівники міліції, мама хлопчика і він пояснював, про те, що бачив, пізніше його допитував слідчий.
Винуватість ОСОБА_4 доводиться письмовими доказами .
Так, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 201 від 26.11.2015 року, вбачається, що вартість викраденого телефону марки «LG L 60 1 Dual Х135» з картою пам`яті становить 1731,10 гривень (а.п. 21-24 т.2).
Згідно довідки ТОВ «СВП ПЛЮС» вбачається, що вартість стартового пакету мобільного оператора «Київстар» становить 20 гривень (а. п. 25 т.2)
Протоколом обшуку від 03.12.2015 року, з якого вбачається, що при проведенні обшуку за місцем проживання обвинуваченого, було вилучено куртку, в яку він був одягнений під час вчинення злочину, а також квитанції з ломбарду, куди здав телефон (а.п. 43-46, т.2)
З протоколу огляду місця події від 04.12.2015 року, складеного під час огляду телефону в приміщенні ломбарду, вбачається відповідність телефону, який було викрадено у потерпілого і знайдено у ломбарді, як такий, що отриманий від обвинуваченого, але без сім карти та флеш-карти, і встановлено за ці речі потерпілому відшкодовано їх вартість, оскільки, як пояснив обвинувачений, він їх викинув (а.п. 47-49, т.2).
З протоколу слідчого експерименту від 04.12.2015 року вбачається, що обвинувачений на місці показав і пояснив, яким чином відібрав телефон у потерпілого (а.п.71-76, т.2) .
Суду надані відомості щодо стану здоров`я неповнолітнього потерпілого і його поведінки на даний час, з яких вбачається, що злочин щодо нього створив стресову ситуацію, з якої майже рік він не може вийти і забути, що позначилося на його поведінці на стані здоров`я ( а.п.150-151, т. 2)
Аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими та такими, що логічно узгоджуються між собою, і у своїй сукупності в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні грабежу повторно, оскільки він засуджувався за злочин проти власності. Показання ОСОБА_4 в тому, що він не вчиняв грабежу, а лише шахрайство, заволодівши телефоном малолітнього потерпілого, суд розцінює, як дозволений спосіб захисту і до його показань в цій частині ставиться критично. Оскільки діяння, яке інкримінується обвинуваченому підтверджується показами потерпілого, з яких вбачається, що такі дії обвинуваченого вчинялися саме коли він пропонував показати пістолет, який з його ж слів був іграшковий, а під час заволодіння телефоном у його діях наявний склад грабежу, оскільки він відкрито незаконно заволодів мобільним телефоном потерпілого без його волі, на його прохання повернути погрожуючи потерпілому у грубій формі запропонував з ним не конфліктувати і йти додому і повертати телефон не обіцяв, а сам звідти втік. З показань потерпілого, законного представника, свідка вбачається, що потерпілий не був введений в оману, тому, що плакав, розуміючи, що телефон йому не будо повернуто і відразу ж він звернувся до свідка з проханням про допомогу, а свідок ОСОБА_10 показав, що потерпілий плакав і говорив, що в нього телефон відібрали проти його волі. Показання цих осіб узгоджуються між собою і підстав недовіряти цим особам у суду немає.
Таким чином, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна, тобто грабіж, вчинений повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, звільнившись 14.03.2015 року по відбуттю строку покарання, через вісім місяців скоїв новий злочин, не ставши на шлях виправлення, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває .
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину щодо малолітнього та рецидив злочинів.
Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире розкаяння у вчиненому, часткове відшкодування заподіяних збитків та стан його здоров`я.
Приймаючи до уваги обставини справи і наставші наслідки, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, як передбачено санкцією ст. 286 ч. 2 КК України. В той же час, враховуючи встановлені пом`якшуючі обставини, в тому числі його стан здоров`я, що просив вибачення у потерпілого та законного представника, частково відшкодував збитки, а також, що, будучи раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став і скоїв новий умисний злочин, потерпілим у якому є неповнолітній, на думку і переконання суду покарання у виді 5 років позбавлення волі ОСОБА_4 буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
В кримінальному провадженні заявлено цивільний позов ПТ «ЛОМБАРД ДОНКРЕДИТ ТОВ «ІНТЕР-РІЕЛТІ» і КОМПАНІЯ» на суму 976 гривень 54 копійки, який визнаний обвинуваченим у повному обсязі, тому, враховуючи встановленою винуватість ОСОБА_4 , підлягає задоволенню позов, оскільки встановлено, що вчиненням злочину було заподіяно збитків цивільному позивачеві. В той же час, враховуючи, що законний представник потерпілого відмовилася від позову, є підстави для прийняття відмови від позову і закриття провадження за цим позовом.
Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченому, враховуючи позицію прокурора з цього приводу, тяжкість вчиненого злочину, суворість покарання, за вчинений злочин, з яким визначився суд, відомості про особу обвинуваченого, що неодноразово судимий, суд дійшов висновку про наявність ризиків, що обвинувачений може вчинити новий злочин, а тому дійшов висновку про необхідність залишення ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але на строк, що не перевищує двох місяців.
Питання про речові докази підлягає вирішенню згідно зі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,
Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою, але на строк, не більше ніж до 30 грудня 2016 року до 24 години. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 11 грудня 2015 року, з часу застосування, зарахувати у строк покарання час його попереднього ув`язнення з 11 грудня 2015 року до цього часу, 02 листопада 2016 року, відповідно до ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Прийняти відмову законного представника, ОСОБА_6 , від позову в інтересах малолітнього ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 221 (двісті двадцять одну) гривню 52 копійки і провадження за цим позовом закрити.
Цивільний позов ПТ «ЛОМБАРД ДОНКРЕДИТ ТОВ «ІНТЕР-РІЕЛТІ» і КОМПАНІЯ» на суму 976 (дев`ятсот сімдесят шість) гривень 54 копійки задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПТ «ЛОМБАРД ДОНКРЕДИТ ТОВ «ІНТЕР-РІЕЛТІ» і КОМПАНІЯ» 976 (дев`ятсот сімдесят шість) гривень 54 копійки матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, повязані із залученням експерта в розмірі 184 (сто вісімдесят чотири) гривні 14 копійок.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1