Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/2444/2016
У Х В А Л А

17.05.2016р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , зацікавленої особи Белев"ят К.Є., ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

01.04.2015р. в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000054 за ст. 191 ч.3 КК України за повідомленням ОСОБА_5 про те що впродовж 2014р. представники КП ММР "Миколаївська ритуальна служба" вчинили розтрату чужого майна.

11.05.2016р. за ухвалою слідчого судді за адресою м. Миколаїв вул. Велика Морська 108/1 був проведений обшук, під час якого були тимчасово вилучені: свідоцтва про поховання та блокнот з записами.

12.05.2016р. прокурор ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про накладення арешту на вказане тимчасово вилучене майно.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та пояснив, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям зазначеним в ст. 167 ч.2 КПК України, а саме вилучені речі та документи отримані, виготовлені, використані як засоби та знаряддя вчинення злочину та зберегли на собі його сліди, в подальшому будуть використані як засоби доказування, по чорновим записам буде проводитися експертиза.

При цьому прокурор пояснив, що під вчиненим злочином мається на увазі розкрадання комунальних грошових коштів, шляхом списання під виконання робіт, які насправді не проводилися, перерахування їх на рахунки власних або підставних підприємств, їх конвертація з подальшим привласненням грошових коштів. Однак щодо конкретних епізодів списання грошових коштів під не виконані роботи, окрім епізоду з ремонтом трактору - не повідомив. Крім того, не зміг пояснити що саме міститься в чорнових записах, яке значення мають свідоцтва про поховання не пояснив.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю за необхідне в задоволенні клопотанні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 ч.1 КПК України арешт може бути накладений на майно щодо якого існує сукупність підстав або розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальної конфіскації, конфіскації юридичної особи для забезпечення позову, конфіскації майна.

Відповідно до ст. 170 ч.2 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1/ збереження речового доказу; 2/ спеціальної конфіскації; 3/ конфіскація майна як покарання; 4/ відшкодування шкоди за цивільним позовом у кримінальному провадженні, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 170 ч. 10 КПК України не може бути арештовано майно що перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Аналіз вказаних норм /в редакції 18.02.23016р./ свідчить про те що арешт майна може бути накладений щодо будь-якого майна, навіть майна осіб не причетних до вчинення злочину, якщо вказане майно містить ознаки речового доказу, може бути використане стороною обвинувачення в процесі доказування. Якщо майно не містить ознак речового доказу, то таке майно може бути арештовано виключно в тому разі, якщо воно належить певній особі та вказана особа має певний процесуальний статус /підозрюваний, обвинувачений, юридична особа - суб`єкт спеціальної конфіскації/.

Прокурор стверджує що вилучені речі та документи можуть бути використані в процесі доказування вчинення злочину. Однак для того щоб визначитися чи мають вказані речі та документи доказове значення, необхідно розуміти в чому саме полягає вказаний злочин. Процесуальним документом, з якого можливо зрозуміти в чому полягає злочин є повідомлення про підозру, однак такий процесуальний документ відсутній.

З решти матеріалів кримінального провадження вбачається, що є розумна підозра щодо отримання 12000 грн. з комунального бюджету під ремонт трактору Т-16, який насправді не здійснювався. Саме за для відшукання чорнових записів щодо вказаного трактору та його ремонту надавався дозвіл на проведення обшуку. Однак будь-які вилучені речі та документи до доказування саме вказаного розкрадання ніякого відношення не мають.

Керуючись ст. 173, 309 КПК України

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна, що було вилучено 11.05.2016р. в офісному приміщенні за адресою АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1