Справа №490/7221/16-к 22.07.2016

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 - представника заінтересованої особи ОСОБА_6 ,
на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2016 року.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_5 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2016 року клопотання прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 про накладення арешту задоволено частково.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати в частині накладення арешту на тимчасово вилучене 14.07.2016 року у ході проведення обшуку майно та повернути його ОСОБА_6 .
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою.
Посилається на те, що вилучені при особистому обшуку є власністю ОСОБА_6 , не були предметом вилучення згідно ухвали суду про проведення обшуку, не мають відношення до злочину, а ОСОБА_6 не має статусу підозрюваного або обвинуваченого. З наведених підстав вважає, що накладення арешту є незаконним.
Оспорює підстави для вилучення зазначеного майна, вважаючи, що ухвала слідчого судді на проведення обшуку, на підставі якої були вилучені речі, є необґрунтованою.
Посилається на те, що надані слідчим до клопотання докази є неналежними та недопустимими, а саме протоколи допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Зазначає, що відомості про злочин внесені до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_14 , до пояснень якого слід ставитися критично. Крім того, посилається на те, що у ході досудового розслідування не проведено контрольної закупки товару та також не вилучалися сигарети.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Задовольняючи частково клопотання прокурора про арешт майно, яке вилучене у ході проведення обшуку, слідчий суддя виходив з того, що є достатні підстави вважати, що в офісному приміщенні АДРЕСА_2 , здійснювався продаж тютюнових виробів без марок акцизного збору. Також є достатні підстави вважати що блокноти, зошити, комп`ютерна техніка, мобільні телефони зберегли на собі сліди вчинення злочину та можуть бути використані в якості речових доказів, в зв`язку з чим на них має бути накладений арешт.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Зазначене кримінальное провадження зареєстровано за повідомленням ОСОБА_14 про збут тютюнових виробів без марок акцизного збору через мережу «Інтернет».
Ухвалою слідчого судді від 14 липня 2016 року наданий дозвіл на проведення обшуку в офісному приміщенні АДРЕСА_2 . Отже, обшук проведений на законних підставах, що позбавляє доводи апелянта в цій частині.
У клопотанні про накладення арешту прокурор посилається на те, що вилучене майно зберегло на собі сліди вчинення злочину та здобуто внаслідок його вчинення. Зокрема, зазначає, що вилучені речі та документи зберегли на собі сліди злочину, оскільки на них міститься інформація про ціни на незаконно виготовлені тютюнові вироби, дані про їх реалізацію, придбання, контакти номерів телефонів клієнтів, персоналу тощо. Крім того, тютюнові вироби без марок акцизного податку України є предметом вчинення кримінального правопорушення.
Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
З огляду на ч.2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що є обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно могло використовуватися для вчинення злочину та містити у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Хоча ОСОБА_6 не є підозрюваним чи обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, але це не є перешкодою для арешту тимчасово вилученого майна, про що зазначає апелянт, оскільки згідно вимогам ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що у клопотанні слідчого міститься достатнє обґрунтування щодо необхідності арешту, та є достатні підстави вважати, що вилучене у ОСОБА_6 майно, відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні.
Доводи апелянта про недопустимість доказів, про незаконність ухвали про проведення обшуку, про необгрунтованність заяви ОСОБА_14 , яка була підставою для внесенні відомостей до ЄРДР, про непроведення контрольованої закупки, апеляційний суд не обговорює, оскільки вони не предметом розгляду у даному провадженні.
З огляду на викладене апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 407 ч.3, 422 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - представника заінтересованої особи ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2016 року про накладення арешту на тимчасово вилучене 14 липня 2016 року при проведенні обшуку офісного приміщення № 500 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3