Справа № 199/6695/15-к
ВИРОК
іменем України
23.06.2016 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5

адвоката - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпра кримінальне провадження №0001134 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянин України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,судимого:

-08.09.2005 Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі; звільнився 18.02.2013 умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 26 днів на підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08.02.2013;

-03.07.2014 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13) ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Обвинувачений ОСОБА_7 05.06.2015 року близько 16-00 разом з ОСОБА_8 , з якою він проживав як чоловік з дружиною без реєстрації шлюбу, та своїм товаришем ОСОБА_9 прибув до квартири АДРЕСА_3 до знайомого ОСОБА_10 , де вони разом почали вживати алкогольні напої.

Після того як в них закінчилися алкогольні напої, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 пішли з квартири, залишивши в квартирі наодинці ОСОБА_10 разом з ОСОБА_8 .

Того ж дня 05.06.2015 року близько 19-15, повернувшись з магазину ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до квартири ОСОБА_10 за вказаною адресою де знаходилася ОСОБА_8 , однак йому двері ніхто не відчинив.

Повернувшись через годину до вказаної квартири двері відчинив ОСОБА_10 , де між останнім та ОСОБА_7 на ґрунті ревнощів до ОСОБА_8 виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 раптово виник злочинний намір, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 .

Реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_10 , 05.06.2015 року близько 20-30 ОСОБА_7 , в коридорі квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків на ґрунті ревнощів до ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116-118 КК України, з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, умисно наніс ОСОБА_10 не менше 10 ударів руками і ногами в голову та тулуб.

Продовжуючи свій злочинний намір та бажаючи настання смерті потерпілого, ОСОБА_7 в квартирі взяв знаряддя вбивства ніж, яким умисно наніс один удар в життєво важливий орган, а саме в шию ОСОБА_10 , спричинивши при цьому, згідно висновку судово-медичного експерта №1260/252-Е від 08.06.2015 року, тілесні ушкодження у вигляді: забитих ран на верхньому віці лівої брови та слизовій верхньої губи, візерункових саден у вигляді сітки за вухом праворуч, на підборідді, на передній поверхні лівого плеча, та краю реберної дуги праворуч, садна у вигляді ковзання у напрямку знизу до верху та справа наліво на грудях, дрібного садна на верхній губі під носом праворуч, крововиливів на слизовій верхньої та нижньої губи, розлитих синців на правому вусі, на правій та лівій частинах обличчя, крововиливів у скроневі м`язи справа та зліва, крововиливу у м`які тканини у мечоподібному відростку праворуч, колото-різаної рани шиї з ушкодженням зовнішньої сонної артерії праворуч. Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_10 стосовно до живих осіб відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_10 наступила від колото-різаного поранення шиї, яке супроводжувалося ушкодженням зовнішньої сонної артерії, та яке ускладнилося гострою крововтратою.

Після чого, переконавшись, що ОСОБА_10 не подає ознак життя, ОСОБА_7 залишив місце скоєння злочину та зник.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою провину не визнав. Суду показав, що 05.06.2015 року у вечірній час доби, він разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийшли до знайомого ОСОБА_10 випити пива. Вони утрьох зайшли до квартири ОСОБА_10 , випили пива і через деякий час ОСОБА_8 стало погано і вона пішла відпочивати. Згодом він разом з ОСОБА_9 пішли за пивом, а ОСОБА_8 і ОСОБА_10 залишилися в квартирі разом. Коли вони повернулись, двері були зачинені і їх ніхто не відчиняв. На їх прохання, співмешканка ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , яка жила поруч, намагалась відчинити вказані двері квартири, але після невдачі вони спустились в низ по сходам, де стояли їх знайомі. Через деякий час він вирішив піднятись до квартири знову і почув гуркіт дверей, почав підніматись по сходам і між 2 та 3 поверхом побачив, що з 3 на 4 поверх піднімається невідомий чоловік, а вхідні двері у квартиру ОСОБА_10 були відчинені. Зайшовши до квартири побачив ОСОБА_10 , який був ще живим, хрипів і була кров на підлозі. Відразу зайшов до ОСОБА_8 у кімнату, розтормошив її і запитав що сталося, на що вона нічого не могла пояснити, підбіг до ОСОБА_10 , спробував пульс, і сказав ОСОБА_8 , що зараз прийде, спустився в низ покликав ОСОБА_9 , якому повідомив про подію, і пішов з місця, оскільки перебував під домашнім арештом. Повернувшись через деякий час забрав ОСОБА_8 та у двох вони пішли геть, але біля магазину «АТБ» його затримали, привезли на вул.Саранську, де було скоєно злочин, пересадили в іншу машину, одягли кайданки та відвезли до райвідділу, де проводилися бесіди та здійснювався на нього тиск з приводу його винуватості. Під тиском він погодився на часткове визнання вини, після домовленості зі співробітниками міліції, яких вказати не може, що його дії кваліфікують як «перевищення заходів самооборони». Відмовився від проведення слідчого експерименту, оскільки йому вказати нічого було, так як він ОСОБА_10 не вбивав. Зазначає, що на досудовому розслідування свою провину визнавав та підписував необхідні документи тільки через здійснення на нього тиску та наявності домовленості щодо кваліфікації його дій.

Суд вважає, що вина ОСОБА_7 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду:

Потерпілий ОСОБА_12 суду показав, що потерпілий ОСОБА_10 є його братом. Останнього разу його бачив 03 чи 04 червня 2015 року, коли повертався з роботи, той сидів у дворі біля свого під`їзду. Вигляд у нього був нормальний, тілесних ушкоджень в області голови та шиї у нього не було, на стан здоров`я не скаржився. Раз на тиждень він спілкувався зі своїм братом, приходив до нього в квартиру, де завжди було чисто та прибрано, на наявність жіночих речей увагу не звертав. Брат вживав алкогольні напої, під час вживання яких конфліктним не був, мав спокійний та врівноважений характер. Працював він вантажником на ринку, останнім місцем його роботи був завод. У брата були жінки, з якими він спільно проживав, з ким той останній час проживав, йому не відомо. Остання відома йому жінка, з якою спільно проживав ОСОБА_10 , була ОСОБА_13 , з якою він за тиждень до смерті припинив спільно проживати. 05 червня 2015 року до нього прибігла сусідка та повідомила, що з братом сталося щось серйозне. Коли він прийшов до квартири брата в період з 21 22-00 там була ОСОБА_13 . Він побачив, що голова брата лежить в коридорі, а ноги в квартирі, та лікарі йому повідомили, що брат помер. В коридорі, біля дверей навколо голови ОСОБА_10 були рідкі калюжі крові. Коли брата запаковували до мішка на його горлі було видно пляму, запаху алкоголю чутно не було. Слідчий повідомив йому, що особу, яка скоїла вбивство, затримали, однак його прізвище йому не повідомляли. Ніж яким убили брата, він не бачив, а також не знає кому він належить. Обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 він не знає.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що 05 чи 06 червня 2015 року він з ОСОБА_7 , з яким він попередньо розпивав алкогольні напої, та дівчиною обвинуваченого - ОСОБА_8 , разом перебували у знайомого ОСОБА_10 , де вони вживали пиво. На прохання ОСОБА_7 - ОСОБА_8 залишилася у потерпілого, а вони пішли до співмешканки потерпілого ОСОБА_11 . Придбали «чекушку» спиртного та розпочали її розпивати зі знайомими біля під`їзду будинку АДРЕСА_4 . Загалом на двох того дня ними було випито 0,5 літру горілки, потім 2 літри пива учетвером та ще 4 літри пива і «чекушка». Через деякий час ОСОБА_7 вирішив піти до ОСОБА_10 за ОСОБА_8 . З під`їзду весь цей час ніхто не виходив та ніхто не заходив. ОСОБА_7 не було близько 5-6 хвилин, після чого той вибіг в паніці та повідомив, що ОСОБА_10 чи «то мертвий, чи він його вбив» та пішов геть в іншому напрямку. На кросівках ОСОБА_7 - на підошві було трохи крові. Коли зайшов до квартири то побачили, що ОСОБА_10 лежав в крові на спині, одна частина тіла лежала в залі, а саме ноги, а інша між кухнею та коридором. У нього була перерізана шия, в залі біля дивану лежав ніж. На той час він був ще живий, однак на нього він не реагував. Потім він викликав швидку допомогу та міліцію. Першого разу, коли він зайшов до квартири, там нікого не було. Коли вже вдруге зайшов разом з лікарями швидкої допомоги там була ОСОБА_8 перевдягнута в халат, можливо співмешканки потерпілого ОСОБА_11 . Він сказав ОСОБА_8 , що це все через неї і остання не оспорювала цей факт. Вважає, що ОСОБА_10 було вбито саме через ОСОБА_8 , можливо через ревнощі. Також зазначив, що про поведінку ОСОБА_8 , як жінки, всі говорять погано.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що 05.06.2015 року він розпивав спиртні напої з ОСОБА_9 , який потім йому запропонував сходити на третій поверх в квартиру ОСОБА_10 та подивитися, що там діється. Піднявшись туди він побачив, що двері відчинені настіж і там калюжа крові. Після того, як викликали швидку допомогу, через 10-15 хвилин піднялися знову, однак двері вже були зачинені. Через деякий час двері відчинила заплакана дівчина, яка потім втекла вниз.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що з ОСОБА_10 вона проживала разом десь з рік. По відношенню до неї він агресії не проявляв, спільне проживання вони припинили через фінансові непорозуміння. 05.06.2015 року в період часу з 19-00 до 20-00 до неї прийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_7 та повідомили, що вони «з метою перевірки вірності», в квартирі ОСОБА_10 закрили дівчину цивільну дружину ОСОБА_7 ОСОБА_8 . Знаючи про минулі відносини її з ОСОБА_10 вони попросили піти до нього, оскільки переживали за дівчину. Коли вони підійшли до квартири, то виявилося, що двері відчинити вона не змогла, так як вони були замкнені зсередини. Потім вони вийшли на вулицю, де з ними також був і ОСОБА_14 та сусіди з другого поверху. ОСОБА_7 знову один піднявся на третій поверх. Потім вона почула сильний стук ногами в двері. Після цього через деякий час ОСОБА_7 вийшов з будинку і сказав ОСОБА_9 , що він, «здається, вбив ОСОБА_10 ». ОСОБА_14 піднявся перевірити, що сталося у зв`язку з чим повідомив їм, що в прихожій калюжа крові та те, що ОСОБА_15 ще живий. ОСОБА_9 викликав швидку допомогу та міліцію. Піднявшись в квартиру разом з лікарями швидкої допомоги виявилося, що двері зачинені. ОСОБА_9 потрапив в квартиру ОСОБА_10 через сусідню. Всередині квартири була дівчина, яку вона раніше не бачила. Потім лікарі повідомили про смерть ОСОБА_10 .

Крім показань потерпілого та свідків вина ОСОБА_7 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, підтверджується наступними доказами:

-протоколом огляду місця події від 05.06.2015 року квартири АДРЕСА_3 , де виявлено та вилучено: фрагмент шпалер блакитного кольору, зрізи нігтьових пластин з обох рук, дактилоскопічна карта, мікрооб`єкти з рук ОСОБА_10 , одинадцять слідів пальців рук, металевий ніж з речовиною бурого кольору, три чарки, два стакани, шість ножів, шістнадцять недопалків, запахові сліди;

- протоколом огляду трупу від 06.06.2015 року - потерпілого ОСОБА_10 , проведеного в квартирі АДРЕСА_3 , згідно якого у останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: пошкодження на правій боковій поверхні шиї у середній третині рана з рівними краями, навколо речовина бурого кольору, у проекції правого вуха гематома, в області лівої брови рана неправильної овальної форми з рівними краями, в області правої частини щелепи садна, з нечіткими краями, на поверхні лівої голені два садна неправильної овальної форми під темно-бурою кіркою;

- протоколом огляду місця події від 06.06.2015 року речей ОСОБА_10 , а саме: сірої спідньої білизни та спортивних штанів чорного кольору, де на штанах виявлено сліди речовини бурого кольору;

- протоколом огляду від 06.06.2015 року чоловічої спортивної куртки синього кольору з полосами блакитного кольору, яка належить ОСОБА_7 , на якій виявлено плями речовини бурого кольору;

- протоколом огляду від 06.06.2015 року одягу ОСОБА_7 , кросівок чорного кольору «Адідас», кофти білої з капюшоном, джинси сині з чотирма карманами, два ззовні попереду та два ззаду;

- висновком судово-медичної експертизи № 1260/252-Е від 08.06.2015 року, що при експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено: колото-різана рана шиї з ушкодженням зовнішньої сонної артерії праворуч, забиті рани на верхньому віці лівої брови та слизовій верхньої губи, візерункові садна у вигляді сітки за вухом праворуч, на підборідді, на передній поверхні лівого плеча, та у краю реберної дуги праворуч, садна у вигляді ковзання у напрямку знизу до верху та справа наліво на грудях, дрібне садно на верхній губі під носом праворуч, крововиливи на слизовій верхньої та нижньої губи, розлиті синці на правому вусі, на правій та лівій частинах обличчя, крововиливи у скроневі м`язи справа та зліва, крововилив у м`які тканини у мечоподібному відростку праворуч. Виявлене ушкодження у вигляді колото-різаного поранення шиї з ушкодженням зовнішньої сонної артерії праворуч, по своєму характеру прижиттєве, нанесено незадовго до настання смерті гострим предметом, який мав гострий ріжучий край, або гостру ріжучу кромку. Ушкодження у вигляді поверхневої ранки на верхньому віці лівої брові та слизовій верхньої губи, синців та саден на голові та тілі, по своєму характеру прижиттєві, нанесені незадовго до настання смерті, тупим твердим предметом, або предметами, можливо взутою ногою та рукою стиснутою у кулак. Тілесні ушкодження, виявлені у нього могли бути спричинені у строки, що вказані у обставинах справи. Стосовно живих осіб, тілесні ушкодження у ОСОБА_10 мають ознаки тяжких. Йому було нанесено один удар гострим предметом у шию та не менше 10-15 ударів тупими твердими предметами в ділянки голови та тулуба. Під час нанесення ушкоджень він міг знаходитися як у вертикальному положенні стоячи, так і у горизонтальному лежачи. Виявлені у нього тілесні ушкодження по локалізації доступні для власної руки, але не характерні для нанесення власною рукою. При судово-токсикологічному дослідженні його крові та сечі виявлений етиловий алкоголь у концентрації 3,96 ‰ в крови та 5,4 ‰ у сечі. Така концентрація алкоголю у живих осіб, звичайно, може викликати тяжке алкогольне сп`яніння. Його смерть могла настати у строки, що вказані у обставинах справи. Його смерть настала від колото-різаного поранення шиї, яке супроводжувалося ушкодженням зовнішньої сонної артерії, та яке ускладнилося гострою крововтратою. Послідовність нанесення йому ушкоджень визначити не можливо, оскільки ушкодження були нанесені у короткий проміжок часу. Враховуючи стан тяжкого алкогольного сп`яніння та тяжкість поранення у шию, можна вважати маловірогідним його спроможність самостійно рухатись після спричинення йому тілесних ушкоджень. На то, що положення тіла не змінювалося після спричинення тілесних ушкоджень, також вказує вигляд калюжі крові під головою ОСОБА_10 ;

- висновком судово-медичної експертизи №2631е від 09.06.2015 року, що при експертизі ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень або наслідків від їх загоєння на голові, обличчі, тулубі так кінцівках у нього не виявлено;

-висновком судово-імунологічної експертизи №297к від 26.06.2015 року, що кров ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи 0 з ізогемаглютинами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0;

- висновком судово-імунологічної експертизи №995 від 07.07.2015 року, що в змиві з лівої руки ОСОБА_7 знайдена кров людини з домішкою поту. В змиві з його правої руки наявність крові не встановлена. При серологічному дослідженні даних слідів виявлені антигени В і Н, що не виключає можливості походження крові і поту в цьому сліді від однієї особи з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А, супутнім антигеном Н. Також в даних слідах не виключається і змішення крові і поту осіб з виявленими антигенами. Одержаний результат дослідження не виключає можливості присутності крові і поту в змиві з лівої руки ОСОБА_7 як потерпілого ОСОБА_10 , так і підозрюваного ОСОБА_7 в якості домішки, оскільки один з виявлених антигенів, а саме антиген Н, властивий їх крові і виділенням;

- висновком судово-імунологічної експертизи №994 від 01.07.2015 року, що на доставленому для дослідження фрагменті шпалер, знайдено кров людини. При серологічному дослідженні даних слідів встановлена група крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на фрагменті шпалер як від потерпілого ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_7 , крові яких властивий антиген Н, який є основним групо специфічним для групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

- висновком судово-цитологічної експертизи №638 від 17.07.2015 року, що на в слідах на клинку та рукоятці ножа, вилученому 05.06.2015 року під час огляду події за адресою: АДРЕСА_5 , та наданого на дослідження, встановлена наявність крові. При визначенні видової належності слідів на ножі виявлений білок людини. Кров на клинку ножа належить особі чоловічої генетичної статі, а статева належність крові на рукоятці ножа не визначена через відсутність її формених елементів. При серологічному дослідженні слідів крові на клинку та рукоятці ножа виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО. Отримані результати цитологічного та серологічного дослідження дають можливість припустити, що кров на клинку ножа могла походити від чоловіка, а кров на рукоятці від особи (осіб) групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. такими особами в даному випадку є як потерпілий ОСОБА_10 , так і підозрюваний ОСОБА_7 , беручи до уваги групову характеристику їх крові;

- висновком судово-імунологічної експертизи №993 від 10.07.2015 року, що на спортивній куртці, джинсових брюках, парі кросівок, які належать ОСОБА_7 , знайдена кров людини. При серологічному дослідженні даних слідів виявлений антиген Н, який є основним групо специфічним для групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на куртці, джинсових брюках і кросівках, вилучених у ОСОБА_7 , від потерпілого ОСОБА_10 або підозрюваного ОСОБА_7 , основним групо специфічним антигеном крові яких є виявлений антиген Н;

- висновком судово-імунологічної експертизи №992 від 09.07.2015 року, що на спортивних брюках ОСОБА_10 , які вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 , знайдена кров людини. При серологічному дослідженні даних слідів виявлений антиген Н, а в частині об`єктів встановлена група крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на брюках, вилучених у ОСОБА_10 , від самого потерпілого ОСОБА_10 або підозрюваного ОСОБА_7 , основним групо специфічним антигеном крові яких є антиген Н;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 168 від 17.07.2015 року, що ОСОБА_7 хронічними душевними захворюваннями у період інкримінує мого його діяння не страждав і у теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє у теперішній час диссоціальний розлад особистості; у період часу до якого відноситься інкримінуємо йому діяння він не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності; під час інкримінує мого йому діяння він міг віддати собі звіт щодо своїх дій (бездіяльності) та керувати ними; у теперішній час також досліджуваний може віддавати собі звіт щодо своїх дій (бездіяльності) та керувати ними; ОСОБА_7 у застосуванні у відношенні нього примусових заходів медичного характеру не потребує;

- висновком судової трасологічної експертизи №61/02-214 від 27.07.2015 року, що на фрагменті лінолеуму, вилученому 05.06.2015 року в ході огляду місця події по АДРЕСА_5 , є три сліди низу взуття, придатні для встановлення тільки групової належності слідоутворюючого об`єкту (конкретного взуття). Дані сліди могли бути залишені як кросівками, вилученими у ОСОБА_7 , так і іншим взуттям з аналогічним рельєфним малюнком підошви;

- показаннями суду судово-медичного експерта ОСОБА_16 , який повністю підтримав висновок судово-медичної експертизи, який він склав.

Під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_7 суду показав, що убивство ОСОБА_10 він не скоював. Під час досудового розслідування він погодився на часткове визнання вини, з-за тиску на нього та після домовленості зі співробітниками міліції, що його дії кваліфікують як «перевищення заходів самооборони».

Суд вважає вказані покази ОСОБА_7 такими, в яких він намагається будь-яким способом уникнути відповідальності за умисне вбивство ОСОБА_10 та вчинення відносно останнього особливо тяжкого кримінального правопорушення, за які законодавець передбачає кримінальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

На думку суду ці заяви обвинуваченого ОСОБА_7 спростовані вищевикладеними та проаналізованими доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, які є достовірними і допустимими, оскільки вони не суперечать один одному і узгоджуються між собою.

Зокрема під час досудового розслідування ОСОБА_7 частково визнавав свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні та дав показання, що «умислу на вбивство у нього не було, він захищався від потерпілого», який був озброєний ножем, та який він вихопив у ОСОБА_10 і у відповідь ножем сам раптово для себе вдарив потерпілого в область шиї. Причому причиною цього конфлікту було те, що його цивільна дружина ОСОБА_8 прийшла до потерпілого у нетверезому стані без нього, а потерпілий знаходився разом з нею та не відкривав йому двері.

Слід зазначити, що такі показання ОСОБА_7 дав за участі свого адвоката ОСОБА_6 , причому ці показання він давав добровільно, на протязі допиту уточнював, оговорював, як і його адвокат. Протокол допиту не містить яких-небудь заяв щодо тиску на ОСОБА_7 з боку органу досудового розслідування, тому слід вважати що підозрюваний дав такі показаннях за участі свого адвоката в умовах які виключали взагалі будь який тиск на нього.

Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта ОСОБА_7 за кримінальним провадженням відомості повідомив також відповідно раніше даним ним показанням. Не заперечує проти скоєння ним криміналу, але стверджує, що умислу на вбивство у нього не було, він захищався від потерпілого. Розуміє протиправність та кримінальну караність висунутого йому діяння.

Суд вважає і ці вказані покази ОСОБА_7 такими, що не відповідають дійсності та в яких він також намагається уникнути відповідальності за умисне вбивство ОСОБА_10 , значно зменшуючи свою роль у вчиненні злочину та перекладаючи вину на потерпілого.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта - ОСОБА_7 за психічним станом емоційно неврівноважений, підвищено збудливий, образливий.

В протилежність такій характеристики щодо ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_10 характеризувався позитивно та ніхто з допитаних свідків не вказував на прояви агресії з його боку до оточуючих.

Потерпілий ОСОБА_12 суду показав, що його брат вживав алкогольні напої, під час вживання яких конфліктним не був, мав спокійний та врівноважений характер. Працював вантажником на ринку, заводі. У брата були жінки, з якими він спільно проживав. Остання відома йому жінка, з якою спільно проживав ОСОБА_10 , була ОСОБА_13 , з якою він за тиждень до смерті припинив спільно проживати.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що ОСОБА_7 вирішив піти до ОСОБА_10 за своєю дівчиною ОСОБА_8 . ОСОБА_7 не було близько 5-6 хвилин, після чого той вибіг в паніці та повідомив, що ОСОБА_10 чи «то мертвий, чи він його вбив» та пішов геть в іншому напрямку. На кросівках ОСОБА_7 - на підошві було трохи крові. Коли він зайшов до квартири то побачив, що ОСОБА_10 лежав в крові на спині, У нього була перерізана шия, в залі біля дивану лежав ніж. Він сказав ОСОБА_8 , що це все через неї і остання не оспорювала цей факт. Вважає, що ОСОБА_10 було вбито саме через ОСОБА_8 , можливо через ревнощі. Також зазначив, що про поведінку ОСОБА_8 , як жінки, всі говорять погано.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що 05.06.2015 року в період часу з 19-00 до 20-00 до неї прийшли ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які повідомили, що вони «з метою перевірки вірності», в квартирі ОСОБА_10 закрили дівчину цивільну дружину ОСОБА_7 ОСОБА_8 . Знаючи про минулі відносини її з ОСОБА_10 вони попросили піти до нього, оскільки переживали за дівчину. Коли вони підійшли до квартири, то виявилося, що двері відчинити вона не змогла, так як вони були замкнені зсередини. Потім вони вийшли на вулицю, де з ними також був і ОСОБА_14 та сусіди з другого поверху. ОСОБА_7 знову один піднявся на третій поверх. Потім вона почула сильний стук ногами в двері. Після цього через деякий час ОСОБА_7 вийшов з будинку і сказав ОСОБА_9 , що він, «здається, вбив ОСОБА_10 ».
Також, обвинувачений ОСОБА_7 фактично висунув версію про вбивство ОСОБА_10 невідомою особою, оскільки суду показав, що співмешканка ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , яка жила поруч, намагалась відчинити вхідні двері до квартири потерпілого, але після невдачі вони спустились в низ по сходам, де стояли їх знайомі. Через деякий час він вирішив піднятись до квартири знову і почув гуркіт дверей, почав підніматись по сходам і між 2 та 3 поверхом побачив, що з 3 на 4 поверх піднімається невідомий чоловік, а вхідні двері у квартиру ОСОБА_10 були відчинені. Зайшовши до квартири побачив ОСОБА_10 , який був ще живим, хрипів і була кров на підлозі.

Суд вважає і ці вказані покази ОСОБА_7 такими, в яких він також намагається будь-яким способом уникнути відповідальності за умисне вбивство ОСОБА_10 , вважає показання як завідомо не правдиві і не відповідають дійсності, не підтверджені доказами.

Ніхто з допитаних судом свідків ці показання обвинуваченого не підтверджують, більш того свідки наполягають, що з під`їзду весь цей час, крім ОСОБА_7 , ніхто з сторонніх або незнайомих осіб, не виходив та ніхто у під`їзд не заходив.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що у червні 2015 року вона з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з якими вона, а також з подругою останнього, перед цим вживала алкоголь, зайшли в гості до ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_9 та ОСОБА_7 пішли, вона через погане самопочуття залишилася спати в квартирі ОСОБА_10 . Приблизно через годину вона почула як до ОСОБА_10 прийшов якийсь незнайомий чоловік та в них був конфлікт. Ще через деякий час її розбудив ОСОБА_7 та запропонував їй піти звідти, оскільки ОСОБА_15 був мертвий, а він боявся, що у вбивстві запідозрять саме його. Виходячи з квартири вона побачила, що ОСОБА_10 лежав на підлозі ще живий, оскільки похрипував, а навколо калюжа крові. Хто наніс тілесні ушкодження потерпілому вона не знає.

Суд критично оцінює показання зазначених свідків, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю доказів.

У ході судового розгляду свідок ОСОБА_8 істотно змінила свої показання щодо злочину, заперечуючи окремі обставини, що є ознаками даного злочину. У ході судового розгляду загалом орієнтувалися на позицію захисту.

Суд зауважує, що окрім того, що показання ОСОБА_8 у суді суперечать сукупності наведених вище доказів та її же показанням, що були дані у ході досудового розслідування, вони, на думку суду, рясніють такими деталями, які логічно не вписуються в картину умисного вбивства ОСОБА_10 і є явно надуманими. Зокрема про те, що вона, знаходячись в квартирі потерпілого, почула як до ОСОБА_10 прийшов якийсь незнайомий чоловік та в них був конфлікт.

Також, за клопотанням сторони захисту - судом було призначена перевірка заяв, щодо здійснення фізичного та психічного тиску з боку органу досудового слідства на ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 та критично оцінює заяви сторони захисту, обвинуваченого ОСОБА_7 , про те, що під час його затримання та обрання запобіжного заходу до нього застосовувалися заходи фізичного та психологічного впливу з боку працівників міліції, оскільки ці заяви свого підтвердження не знайшли, про що свідчать результати досудового розслідування по цим заявам і постанови про закриття кримінальних проваджень від 19.05.2016 року та від 21.06.2016 року відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Наведені обвинуваченим ОСОБА_7 і свідком ОСОБА_8 мотиви, з яких вони раніше давали інші показання, об`єктивно не підтверджуються і, на думку суду, є неспроможними, а показання свідка ОСОБА_8 , яка відмовилась від своїх показань даних нею під час досудового розслідування, на думку суду, обумовлені особисто близькими зв`язками ( ОСОБА_8 була цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_7 ) і не спростовують доказів обвинувачення, а тому не приймаються судом до уваги.

За таких обставин, суд приходить до висновку про явну недостовірність показань ОСОБА_8 , що були дані ними в судовому засіданні, а тому не посилається на них у вироку.

Крім того, суд зауважує, що у минулому ОСОБА_7 вже засуджувався до тривалого позбавлення волі за скоєння умисного вбивства під час конфлікту, де знаряддям вбивства також був ніж, яким він умисно наніс один удар потерпілому в життєво важливий орган.

Таким чином, суд вважає, з огляду на показання свідків та інші докази, що ОСОБА_7 скоїв умисне вбивство ОСОБА_10 на ґрунті конфлікту з останнім та з мотиву ревнощів ОСОБА_7 - з приводу залишення його цивільної дружини ОСОБА_8 разом з потерпілим на одинці у квартирі та не відкриття йому вхідних дверей до квартири на його вимоги певний час, злість до потерпілого на можливу зраду ОСОБА_8 .

Це підтверджується відомостями, які надала під час досудового розслідування ОСОБА_8 відносно обвинуваченого, що « ОСОБА_7 , коли знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, становиться агресивним та дуже ревнивим. Не любить, коли на неї хтось дивиться».
Згідно висновку судово-психіатричного експерта - ОСОБА_7 за психічним станом емоційно неврівноважений, підвищено збудливий, образливий.

Суд вважає, що ОСОБА_7 діяв з прямим умислом на вбивство ОСОБА_10 та про це свідчить той факт, що ОСОБА_7 після побиття ОСОБА_10 не зупинився, а одразу, фактично без перерви у часі використав як знаряддя вбивства ніж, при чому, повністю усвідомлюючи свої дії, цілеспрямовано, наніс удар ножем виключно в життєво важливий орган - шию потерпілого. Смерть ОСОБА_10 згідно висновку експерта настала від колото-різаного поранення шиї, яке супроводжувалося ушкодженням зовнішньої сонної артерії, та яке ускладнилося гострою крововтратою. Причому потерпілий знаходився у стані тяжкого алкогольного сп`яніння.

Щодо умислу обвинуваченого на умисне вбивство, свідчать його подальші дії, коли після злочину ОСОБА_7 не намагався надати ОСОБА_10 будь яку медичну допомогу, не викликав бригаду «швидкої медичної допомоги» та міліцію, а після того, як впевнився у смерті потерпілого, повідомив свідкам, що вбив ОСОБА_10 та намагався зникнути.

З урахуванням вищевказаних обставин, у тому числі, характеру тілесних ушкоджень, які були спричинені ОСОБА_7 . ОСОБА_10 , та досліджених у судовому засіданні доказів, суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого, що він не скоював вбивство, як таких, що є необґрунтованими та надуманими.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_7 , який за мотивом - на ґрунті його ревнощів з приводу можливої зради ОСОБА_8 з ОСОБА_10 , злість до останнього, перебування у стані алкогольного сп`яніння, враховуючи характеристику обвинуваченого, викладену у акті судово-психіатричної експертизи, тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_10 і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом на вбивство.

Стороною захисту адвокатом ОСОБА_6 заявлено про те, що всі докази по кримінальному провадженню, які зібране органом досудового розслідування є неналежними та недопустимими, оскільки відсутня постанова про визначення складу слідчої групи, а тому розслідування здійснювали неналежні посадові суб`єкти.

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність, а заяву сторони захисту як таку, що є лінію та тактикою захисту і направлена для намагання будь яким способом уникнення ОСОБА_7 кримінальної відповідальності за скоєний особливо тяжкий злочин. Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого. Порушень вимог закону щодо відкриття доказів стороні захисту, суд не вбачає.

Відсутність слідчої ОСОБА_17 , яка внесла відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування щодо кримінального правопорушення, у складі слідчо-оперативної групи, правового значення не має у зв`язку з тим, що вона ніяких слідчих дій не проводила.

Твердження сторони захисту щодо недопустимості протоколів допиту свідків, потерпілого, висновків експерта, протоколів огляду тощо, що були складені під час досудового розслідування, суд не приймає до уваги, оскільки їх показання узгоджуються з усіма доказами на підтвердження винуватості ОСОБА_7 та пред`явленого йому обвинувачення, ці особи були допитані в ході судового розгляду, яких не будь підстав для визнання їх недопустимими, не вбачається.

Також не має ніякого правового значення твердження сторони захисту, що відсутній відповідний процесуальний документ про визначення складу слідчої групи, а тому розслідування здійснювали неналежні посадові суб`єкти, оскільки судом шляхом допиту потерпілого, свідків були перевірені їх показання під час досудового розслідування безпосередньо під час судового провадження, перевірені інші докази на належність та допустимість.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.06.2015 року спільним наказом керівництва райвідділу міліції разом з керівництвом слідчого органу було визначено склад слідчо-оперативної групи, які доручили слідство по кримінальному провадженню групі слідчих, тому, відсутність постанови, доручення тощо, суд вважає, тільки як відсутність певного контролю збоку керівництва та не тягне такого наслідку як визнання доказів недопустимими, які були судом перевірені під час судового провадження.

Твердження сторони захисту про порушення права ОСОБА_7 на захист та не забезпечення його при затриманні адвокатом, не відповідає дійсності, оскільки: злочин був скоєно ОСОБА_7 - 05.06.2015 року близько 20-30; ОСОБА_7 затримано 06.06.2015 року о 04-30 та протокол затримання складено за участі його адвоката ОСОБА_6 , яка бере участь у кримінальному проваджені на підставі постанови слідчого від 06.06.2015 року щодо доручення керівнику обласного центру вторинної правової допомоги про призначення адвоката та прибуття останнього до слідчого 06.06.2015 року о 03-00 і відповідного доручення, ордеру від 06.06.2015 року центру про надання безоплатної правової допомоги. Тобто фактично без розриву у часу, який би дозволив стверджувати сторони захисту про незабезпечення ОСОБА_7 адвокатом, та порушення його права на захист.

Таким чином, усі вище перелічені та досліджені під час судового розгляду докази, через їх несуперечність, свідчать про неспроможність доводів обвинуваченого ОСОБА_7 щодо нездійснення ним злочину, пред`явленого йому в обвинувачення. Висновки суду про винуватість обвинуваченого у скоєнні вказаних злочинів ґрунтується на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даного кримінального провадження.

Всі докази у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_7 отримані у передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом України порядку, є належні та допустимі.

Недопустимих доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини або доказів та відомостей, які стосуються особи обвинуваченого не має.

З огляду на викладене, оцінюючи докази, колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_7 повинні бути кваліфіковані за п.13) ч.2 ст.115 КК України, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116-118 цього Кодексу.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд керується вимогами ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Конституція України визначила, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3).

ОСОБА_7 свою провину у скоєному злочині не визнав, не розкаявся, раніше був неодноразово засудженим, у тому числі й за вчинення умисного вбивства, і через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі знову скоїв умисний особливо тяжкий злочин проти життя особи, який представляє велику суспільну небезпеку.

Враховуючи ступінь тяжкості злочину, його наслідки у вигляді надзвичайно тяжкої шкоди для потерпілого - позбавлення життя людини ОСОБА_10 обвинуваченим ОСОБА_7 , велику суспільну небезпеку злочину, виняткову стійкість злочинних намірів ОСОБА_7 , характер злочинів, тому суд вважає, що це свідчіть про небезпеку обвинуваченого для суспільства, і, на думку суду, враховуючи також обставини, що обтяжують покарання скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину, особу обвинуваченого, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням вимог ч.1 ст.71 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому виключно покарання у вигляді позбавлення волі на певний але тривалий строк.
При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, в ході судового розгляду яких-небудь фактів, підстав, що підтверджували би твердження обвинуваченого ОСОБА_7 , що кримінальне провадження відносно нього слідчим органами сфальсифіковане і який-небудь з доказів було здобуто незаконно, з порушенням норм КПК України, судом при розгляді кримінального провадження не встановлено.
Таким чином, усі вище перелічені докази через їх несуперечність свідчать про неспроможність доводів обвинуваченого ОСОБА_7 щодо нездійснення ним злочину, пред`явленого йому в обвинувачення. Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні вказаного злочину ґрунтується на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даного кримінального провадження.
По кримінальному провадженню було проведено судово-трасологічна експертиза у Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі судових експертиз, вартість якої складає 491 гривню 04 копійки.

Згідно ст.124 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення вказаної експертизи в сумі 491 гривні 04 копійки, які документально підтверджені по справі.

Керуючись ч.2 ст.110, ст.ст.368,369,370,371,373,374 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому за п.13) ч.2 ст.115 КК України обвинуваченні та призначити йому покарання у вигляді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом призначення покарання за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково, у вигляді одного року позбавлення волі, приєднати покарання не відбуте засудженим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська (місто Дніпро) від 03.07.2014 року, та остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з 06.06.2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: з 06.06.2015 року і по день набуття вироку законної сили.
Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 491 (чотириста дев`яносто одної) гривні 04 копійки.

Відповідно до п.4 ч.9 ст.100 КПК України, речові докази жіночу кофту білого кольору з малюнками чорного кольору, запахові сліди, кусень хліба, чоловічі труси сірого кольору, 16 недопалків, 6 ножів, 3 чарки та стакани, мікрооб`єкти з поверхонь долонь рук трупу, нігтьові зрізи з обох рук потерпілого ОСОБА_10 , 11 слідів пальців рук на 10 липких стрічках та зразок крові висушений на марлевій серветці ОСОБА_7 , змиви з обох рук на 2 марлевих тампонах та контрольні зразки тампонів ОСОБА_7 , фрагмент шпалер блакитного кольору з речовиною бурого кольору, краї нігтьових пластин правої і лівої рук ОСОБА_7 , спортивні штани ОСОБА_10 , 2 сліди низу взуття, ніж з РБК, фрагмент лінолеуму з слідами низу взуття, кросівки зберігати до набрання вироком законної сили та знищити, як таке, яке не має ніякої цінності і не може бути використане.

Спортивну куртку та джинси ОСОБА_7 повернути засудженому за належністю.

На підставі ч.5 ст.100 КПК України речовий доказ дактилоскопічну карту трупу ОСОБА_10 - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Обвинувачений, захисник, прокурор та потерпілий мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська (місто Дніпро) до апеляційного суду Дніпропетровської області.

На підставі ч.6 та ч.7 ст.376 КПК України - копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, а потерпілий і захисник копію вироку мають право отримати у суді.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Члени колегії: судді ОСОБА_2

ОСОБА_3