АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи:649/502/16-к
Номер провадження 11-кп/791/1064/16 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2016 року листопада місяця 30 дня року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
При секретарі: ОСОБА_5
За участю прокурора: ОСОБА_6
Потерпілої : ОСОБА_7
Захисника: ОСОБА_8
Обвинуваченого : ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Херсонської області кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000230 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Великолепетиського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2016 року щодо :
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Лепетиха Херсонської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , якого визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком на двісті годин.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_9 визнано винним і засуджено за те, що він 10.06.2016 року близько 14:00 години, знаходячись біля подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих відносин з ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останній два удари правою ногою в область сідниць та один удар кулаком лівої руки в область нижньої щелепи зліва, чим потерпілій, згідно висновку судово медичної експертизи № 169 від 13.06.2016 року було заподіяне тілесне ушкодження, що відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок Великолепетиського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2016 року скасувати та закрити кримінальне провадження. Зазначає, що суд першої інстанції взяв до уваги свідчення потерпілої ОСОБА_7 та її чоловіка ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , проте вказані свідки є зацікавленими особами, і вже на протязі тривалого часу перебувають у неприязних відносинах з ОСОБА_9 , що підтверджуються не однократними зверненнями до правоохоронних органів.
Крім того, суд взяв до уваги свідчення свідка ОСОБА_11 , яка нібито бачила, як ОСОБА_9 наносив тілесні ушкодження. Однак в суді встановлено, що вказаний свідок знаходився від місця події на відстані 150-200 метрів, а тому фактично самої події не міг бачити. Цієї обставини суд не дав належну оцінку, тобто розглядав однобоко без врахування фактичних обставин. Вважає, що в судовому засіданні не встановлена його вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Заслухавши суддю доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили вирок суду скасувати та закрити провадження; думку потерпілої, прокурора, які просили апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, вирок суду першої інстанції без змін, в судових дебатах сторони кримінального провадження залишились на своїх позиціях, останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , колегія суддів приходить до наступного.
Висновок суду про винність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи, які ґрунтуються на доказах, ретельно досліджених судом.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 з приводу того, що в судовому засіданні не встановлена його вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України він не вчиняв, є непереконливими.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, винність ОСОБА_9 ґрунтується на доказах, які повно і об`єктивно досліджені судом першої інстанції.
Даний висновок суду сумнівів не викликає, оскільки підтверджується показами потерпілої ОСОБА_7 даними в судовому засіданні, згідно яких, 10.06.2016 року вона з чоловіком ОСОБА_10 йшла від ОСОБА_11 . Проходячи мимо двору ОСОБА_9 , побачили його біля подвір`я. Він в цей час розмовляв по телефону ,щось кричав та сміявся. Чоловік сказав, що ОСОБА_9 нетверезому стані, і щоб вони йшли тихо, так як у них з ОСОБА_9 неприязні відносини. ОСОБА_9 їх побачив і почав ображати нецензурною лайкою. Вони йшли додому. Чоловік пішов вперед, сказавши щоб вона підібрала пучок сіна, який лежав на дорозі. Коли вона нахилилась щоб підняти пучок сіна ОСОБА_9 підбіг до неї і вдарив ногою по сідницях. Вона впала на руки та намагалась піднятись, однак ОСОБА_9 вдарив її рукою в область лівої щоки. В цей час до них підбіг її чоловік та звалив ОСОБА_9 на землю і тримав до приїзду працівників поліції.
Зазначені покази підтверджуються показами свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що бачив, як ОСОБА_9 підбіг до ОСОБА_7 та вдарив її два рази ногою по сідницях. Дружина впала, а коли почала підніматись ОСОБА_9 вдарив її рукою в область потилиці. Він підбіг до них та звалив ОСОБА_9 на землю і тримав до приїзду поліції.
Зазначені покази підтверджуються показами свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що почула як ОСОБА_9 стукнув калиткою і почав кричати на ОСОБА_13 . Коли вона вибігала на вулицю, побачила, що ОСОБА_9 лежав на землі, а ОСОБА_10 його тримав. Вона викликала поліцію та швидку допомогу. Хто кого бив вона не бачила.
Свідок ОСОБА_11 пояснила, що 10.06.2016 року вона була вдома та фарбувала стелю. Коли вона стала дивитись у вікно, то побачила, що ОСОБА_9 підбіг до ОСОБА_7 і вдарив ногою по сідницях, від чого остання впала та намагалась піднятись, однак ОСОБА_9 вдарив її рукою в область потилиці. Після чого ОСОБА_10 звалив ОСОБА_9 на землю та тримав останнього до приїзду працівників поліції. Вказана подія відбувалась між домоволодіннями ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .
Ці показання суд першої інстанції обґрунтовано визнав правдивими й поклав в основу вироку, оскільки вони в деталях узгоджуються як між собою, так і з іншими матеріалами кримінального провадження, зокрема:
- висновком експерта №169 від 13.06.2016 року, згідно якого потерпілій ОСОБА_7 було заподіяне тілесне ушкодження, що відносяться до легкого тілесного ушкодження(а. п. 37);
- протоколами проведення слідчого експерименту від 15.06.2016 року, під час якого потерпіла ОСОБА_7 відтворила обставини нанесення їй тілесних ушкоджень 10.06.2016 року ОСОБА_9 (а.п 40-42);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.06.2016 року, під час якого свідок ОСОБА_10 відтворив обставини нанесення потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень 10.06.2016 року ОСОБА_9 (а.п. 43-45);
- висновком експерта №9/169 від 17.06.2016 року, згідно якого на основі судово медичної експертизи за матеріалами справи про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , експерт до висновків : струс головного мозку ( за клінічними даними) являється наслідком травматичної дії в ділянку голови, що також не виключає удар кулаком в ділянку нижньої щелепи зліва. Ці висновки не протирічать обставинам, зазначеним потерпілою ОСОБА_7 , свідком ОСОБА_10 при допитах та при проведенні слідчих експериментів. Взаємне розташування потерпілої і нападника при нанесенні тілесних ушкоджень могло бути різним. Відповідно кількості тілесних ушкоджень ОСОБА_7 було нанесено не менше двох ударів.
Всі докази відповідають вимогам закону щодо їх допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу сумнівності показів свідка ОСОБА_11 , колегія суддів розцінює як намагання обвинуваченого скомпрометувати свідка та уникнути кримінальної відповідальності, оскільки свідок ОСОБА_11 безпосередньо бачила як обвинувачений ОСОБА_9 завдавав тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , цей факт підтвердила в судовому засіданні.
Під час судового розгляду в суді першої інстанції свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст.384, ст.385 КК України щодо завідомо неправдивих показань та їх наслідки, тому в колегії суддів відсутні сумніви щодо правдивості цих свідків.
Крім того, в суді першої інстанції встановлено, що свідок знаходилась на відстані близько 100 метрів від її домоволодіння, які суд поклав в основу обвинувального вироку, а не на відстані 150- 200 метрів, які зазначив обвинувачений ОСОБА_9 в апеляційній скарзі.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_9 в апеляційній скарзі з приводу неодноразових звернень до правоохоронних органів щодо неприязних відносин із свідками, які є зацікавленими особами, на думку колегії суддів не стосуються обставин нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 обвинуваченим.
Будь-яких порушень вимог кримінально процесуального законодавства, які б ставили під сумнів правильність висновків щодо винуватості ОСОБА_9 , суд не допустив і вірно кваліфікував його дії за ч. 2 ст.125 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями.
Колегія суддів при вивчені кримінального провадження встановила, що свідки допитані повно та відсутні будь які порушення.

Постановляючи обвинувальний вирок суд першої інстанції оцінив установлені докази, та вказав чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Доводи ОСОБА_9 в судовому засіданні Апеляційного суду Херсонської області про те, що будинок з якого бачила події свідок ОСОБА_11 є двоповерховий, спростовується довідкою державної архітектурно будівельної інспекції України, відносно якої встановлено, що житловий будинок є двоповерховий з мансардою.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який за місцем проживання характеризується позитивно, одружений та має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_14 , а також відсутність пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин та вірно призначив покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідно до вимог ст.65 КК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування вироку відсутні.
Керуючись ст. 404, ст.405, п.1 ч.1 ст. 407, ст.419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Вирок Великолепетиського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2016 року, щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.125 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4