АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1127/16 Справа № б/н Слідчий суддя - Байбара Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 вересня 2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001345 від 08 липня 2015 року,
за участю прокурора ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що слідчим суддею не було взято до уваги, що згідно листа-відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України, ОСОБА_6 перетинав кордон з 05.09.2014р.(виїзд) по 01.12.2014р.(в`їзд), а також 10.05.2016р.(виїзд), тобто за вказаним місцем проживання не проживав та ухилявся від явки до слідчого та суду. Крім того, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення суспільної небезпеки, скоїв його, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, що не виключає наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, має не погашену у встановленому законом порядку судимість, що свідчить про стійку протиправну поведінку підозрюваного та систематичність його протиправних дій.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Дніпровського ВП м. Кам`янське про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів, з 12.00 години 05 вересня 2016 року до 12.00 години 03 листопада 2016 року, заборонивши йому в нічний час з 21.00 години до 06.00 години залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, поклавши на останнього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що на даний час існує вказаний слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 може ухилитися від слідчого, прокурора та суду, але прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеного у клопотанні ризику, передбаченого ст.177 КПК України. Також слідчим суддею враховано, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки та працює.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважали, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, перевіривши матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Слідчому судді при розгляді клопотань про застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні слід враховувати, що вони обмежують права особи на особисту недоторканість, гарантовані зазначеною статтею Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Зі змісту ст. 178 КПК України слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність судимостей у підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання у тому числі наявність у нього родини, тощо.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Колегією суддів встановлено, що в провадженніДніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001345 від 08 липня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.
14 липня 2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.
02 вересня 2016 року старший слідчий Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у задоволенні якого, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 05 вересня 2016 року відмовлено та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, перевіряючи законність, вмотивованість та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у відповідності до вимог ст.ст.193, 194 КПК України, вислухав учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.49 рішення ЄСПЛ «Ніколова проти Болгарії».

Колегія суддів, перевіривши та проаналізувавши надані суду матеріали, погоджується з висновком слідчого судді, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, оскільки це об`єктивно підтверджується доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження. Однак, врахувавши те, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, існує і прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаному ризику, слідчим суддею зроблено правильний висновок про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, колегія суддів враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання та роботи, де позитивно характеризується та малолітню доньку на утриманні.

Доводи апеляційної скарги прокурора про тяжкість скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення та наявність судимості у останнього, мають місце, однак самі по собі не можуть бути підставою для обрання виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуються у сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому, у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 вересня 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду :
____________ ____________ ______________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3