справа 274/4523/16-к провадження: 1-кп/0274/384/16
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.12.2016 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Андріяшівка, Бердичівського району, Житомирської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, раніше судимої: 05.09.2011 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 2,75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 10.09.2013 року Богунським районним судом м. Житомира Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 05.02.2014 року Черняхівським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 27.03.2014 року Черняхівським районним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 05.02.2014 року апеляційним судом Житомирської області вирок змінено. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за вироком Черняхівського районного суду від 05.02.2014 року та вироком Богунського районного суду м. Житомир від 10.09.2013 року призначене покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.185 ч. 2 КК України,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_4 ; потерпілого ОСОБА_5 ; обвинуваченої ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В:
15.08.2016 року приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_3 разом з потерпілим ОСОБА_5 перебувала у кімнаті гуртожитку ПТУ № 4 м. Бердичева, розташованого за адресою: вул. Шелушкова, 37 в м. Бердичеві.
Під час перебування у вищевказаній кімнаті потерпілий ОСОБА_5 вийшов з кімнати, залишивши при цьому без нагляду свої особисті речі.
В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , скориставшись тимчасовою відсутністю власника речей та тим, що її дії були непомічені, повторно таємно викрала належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки „Lenovo А 536 вартістю 2000 грн., який був у чорному чохлі зі шкірозамінника марки «Valenta С 1209» вартістю 199 грн., та був споряджений двома сім-картами мобільних операторів «Київстар», на рахунку якої кошти відсутні, та «МТС», на рахунку якої були кошти в сумі 27 грн. Вартість одного стартового пакета становить 15 грн.
Такими діями ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2256 грн.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_3 скоїла злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України.
В ході судового розгляду ОСОБА_3 свою вину в скоєні злочину визнала повністю та по суті обвинувачення пояснила, що з потерпілим вона познайомилась через Інтернет. Через місяць після знайомства потерпілий запропонував зустрітись. 15.08.2016 року біля універмагу в м. Бердичеві вони зустрілись та пішли у готель, який розташований біля вокзалу. Там зняли кімнату. Після цього між ними були інтимні стосунки. Коли потерпілий вийшов у душ, вона одягнулась, забрала його мобільний телефон та пішла додому.
Наступного дня вона поїхала до своєї тітки і до неї зателефонували працівники поліції і сказали, що необхідно повернути телефон потерпілого.
Потерпілий виходив з кімнати, оскільки душ знаходиться на тому ж поверсі через кімнату. Коли потерпілий виходив, то речі не забирав. Вони лежали на ліжку. Там був одяг, телефон та гаманець. Телефон був марки „Леново. Телефон був увімкнений. Коли вона вийшла з гуртожитку, то телефон виключила. У вчиненому щиро розкаялась.
Крім повного визнання вини обвинуваченою, її винуватість підтверджується показами потерпілого та матеріалами кримінального провадження, а саме:
показами потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що з обвинуваченою познайомились по Інтернету. Вона запросила його приїхати до неї. Він приїхав і вони зустрілись. В подальшому у них були інтимні стосунки. Після цього він пішов у душ, а коли повернувся, то обвинуваченої вже не було. Він вирішив зателефонувати обвинуваченій, але не знайшов свого телефону. Коли він запитав у вахтера, то остання повідомила, що обвинувачена вже пішла. Наступного дня він звернувся із заявою до поліції. Телефон йому повернули працівники поліції. Просить не карати обвинувачену суворо;
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.08.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_5 повідомив Бердичівський відділ поліції про викладення 15.08.2016 року невідомою особою належного йому мобільного телефону в приміщенні гуртожитку по АДРЕСА_2 (т.1 а. п. 10, 11);
протоколом огляду місця події від 16.08.2016 року, відповідно до якого в кімнаті прийому громадян Бердичівського відділу поліції у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки „Lenovo А 536, який вона викрала у потерпілого (т.1 а. п. 12, 13);
довідкою вартості, відповідно до якої була встановлено вартість викраденого у потерпілого майна (т.1 а. п. 38);
протоколом слідчого експерименту за участю обвинуваченої ОСОБА_3 від 25.08.2016 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого остання розповіла та на місці показала, яким чином скоїла крадіжку мобільного телефону (т.1 а. п. 45-52).
Дослідивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в скоєні злочину.
Суд знаходить винуватість ОСОБА_6 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, повністю доведеною.
Призначаючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину злочин середньої тяжкості, особу винної, яка характеризується посередньо, раніше неодноразово судима.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 ч.1 п. 1 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у виді арешту, що буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 369- 371, 373- 374 КПК України, суд, -
визнати винуватою ОСОБА_3 у скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити їй покарання у виді 4 місяців арешту.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу обвинуваченій не обирати.
Початок строку відбування покарання обвинуваченій рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речовий доказ - мобільний телефон марки „Lenovo А 536 з двома сім-картами мобільних операторів «Київстар» та «МТС», що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити потерпілому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1