Справа № 161/6742/16-к Провадження №11-кп/773/448/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Луцького міськрайонного суду від 31 травня 2016 року, якою повернуто останньому його клопотання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
В С Т А Н О В И В:
Вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.10.2009 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

10.02.2012 року ОСОБА_8 звільнений умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 4 дні.

Вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 27.11.2013 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.357 КК України та на підставі ч.1 ст.70, ст.71 КК України засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.12.2013 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України та на підставі ч.1 ст.70, ст.71 КК України засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 12.02.2014 року вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.12.2013 року щодо засудженого ОСОБА_8 залишено без змін.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08.05.2014 року ОСОБА_8 визначено порядок застосування покарання, а саме: на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за вироками Нововолинського міського суду Волинської області від 27.11.2013 року та Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.12.2013 року визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_8 частково приєднано невідбуте покарання призначене Ківерцівським районним судом Волинської області від 22.10.2009 року та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років 6 місяців.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з 27.11.2013 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення з 05.08.2013 року по 26.11.2013 року.

24 травня 2016 року засуджений ОСОБА_8 звернувся до Луцького міськрайонного суду з клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України згідно вироку Ківерцівського районного суду від 04 грудня 2013 року, а саме час його перебування в Луцькому СІЗО з 04 грудня 2013 року по 12 лютого 2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 31 травня 2016 року дане клопотання ОСОБА_8 щодо зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання було повернуто останньому. Своє рішення суддя мотивував тим, що таке клопотання повинно вирішуватись місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Не погоджуючись з даною ухвалою, в апеляційній скарзі з доповненнями засуджений ОСОБА_8 просить останню скасувати та постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому у строк покарання строк його попереднього ув`язнення згідно вироку Ківерцівського районного суду від 04 грудня 2013 року в Луцькому СІЗО з 04 грудня 2013 року по 12 лютого 2014 року. Посилається на те, що клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання було йому повернуто судом безпідставно, з надуманих мотивів.
Заслухавши доповідача, який доповів суть ухвали та доводи апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_8 та його захисника, які апеляційну скаргу з доповненнями підтримали та просили її задовольнити, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Так, згідно ч.5 ст.72 КК України та Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Разом з тим, даний Закон України, яким внесені зміни до ст.72 КК України, не передбачив процесуальний порядок розгляду подібних клопотань, у зв`язку з чим слід керуватися ч.6 ст.9 КПК України, згідно якої у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.
Апеляційний суд враховує, що зазначені у клопотанні засудженого питання пов`язані з виконанням судового рішення та стосуються порядку вирішення судом питань, пов`язаних з виконанням вироку, який набрав законної сили, і порядок їх вирішення регламентуються розділом 8 КПК України.

Аналізуючи ст.ст.537, 539 КПК України та визначені ними правила підсудності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що клопотання ОСОБА_8 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання повинно розглядатись місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 відбуває покарання у ВК № 58 УДПтС України в Хмельницькій області, яка знаходиться в межах юрисдикції Ізяславського районного суду Хмельницької області, і етапувався до Луцького слідчого ізолятора лише для участі у судових розглядах за його заявами та апеляційними скаргами.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується з рішенням місцевого суду про необхідність повернення ОСОБА_8 його клопотання разом з усіма доданими до нього матеріалами, для звернення до належного суду.
Постановлена судом ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, немає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 532 535, 537, 539 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду від 31 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк з дня отримання її копії, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4