Справа № 405/3998/15-к
1-кп/405/39/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2016 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кіровограді кримінальне провадження за № 0000040 від 16.10.2014 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Серпневе, Тарутинського району Одеської області, українця, гр. України, з професійно-спеціальною освітою, одруженого, який має неповнолітню дитину, працюючого, демобілізованого з військової частини польова пошта НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України,
за участю:
за участю прокурор ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
Солдат ОСОБА_4 , будучи призваним на військову службу під час мобілізації, військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , - та проходячи військову службу на посаді кулеметника 1 відділення 3 взводу охорони роти охорони зазначеної військової частини, на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 40, 127, 128, 249, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №5 51-XIV, ст.ст. 1, ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, 9 серпня 2014 року не з`явився на службу з лікувального закладу з метою ухилитися від військової служби.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України, дезертирство, тобто нез`явлення на службу з лікувального закладу з метою ухилитися від військової служби.
20 травня 2016 року між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.408 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 2 роки із звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.
Прокурор, захисник та обвинувачений просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України та обвинуваченим, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, прокурор військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_4 добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Крім цього, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч.4 ст. 474 КПК України.
Також судом встановлено, що обвинувачений та прокурор розуміють наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.
ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, є учасником бойових дій в АТО, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, беззастережно визнав свою винуватість, що є обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину. Враховуючи покарання, яке узгоджене в угоді за ч.1 ст.408 КК України, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без відбуття ним покарання, тому є всі підстави для звільнення обвинуваченого, при наявності вказаних вище декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину, від узгодженого покарання з випробуванням на строк, яки наближений до середнього відповідно до ст.75 КК України, з покладанням на нього певних обов`язків передбачених ст.76 КК України.
За таких підстав суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону та обвинуваченим, і призначити узгоджену сторонами покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 468-476 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 20 травня 2016 року про визнання винуватості укладену між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки.
У відповідності з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Ленінському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1