Справа № 308/194/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003243 від 12.10.2015 року, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за національністю українця,уродженця с. Ізки Міжгірського району Закарпатської області, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
12 жовтня 2015 року близько 09 год. 25 хвилин ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Пежо 207» державний номерний знак НОМЕР_1 , їдучи по Проспекту Свободи у місті Ужгороді, у напрямку від Залізничного вокзалу до вулиці Минайської, напроти будинку № 63, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу позначеного інформаційно-вказівним дорожнім знаком «Пішохідний перехід» (5.35.1 Правил дорожнього руху України), на якому перебувала пішохід ОСОБА_4 , був не уважним, не зупинився, а продовжив рух далі через нерегульований пішохідний перехід, чим порушив вимоги п. 2.3., п. 18.1 Правил дорожнього руху України, у результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка переходила проїзну частину дороги справа на ліво по ходу руху автомобіля та в момент наїзду знаходилась на нерегульованому пішохідному переході, у результаті наїзду, згідно висновку №1019 від 20.11.2015 року судово-медичної експертизи, потерпілій ОСОБА_4 було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України та не оспорювання фактичних обставин справи та розміру заподіяної шкоди, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним повне дослідження доказів в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в порядку ч. 3ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_4 , та дослідженням документальних доказів у справі та даних про його особу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та пояснив,що 12.10.2015 року близько 09 год. 00 хв., рухався по Проспекту Свободи в м. Ужгород в напрямку залізничного вокзалу, був дощ. По дорозі рухалися інші транспортні засоби як в попутному напрямку, так і по зустрічний смузі. Метрів за десять до нерегульованого пішохідного переходу бачив, що на пішохідному переході нікого не має, після чого відволікся на автомобіль, який здійснював обгін з правого боку, внаслідок чого не помітив на дорозі потерпілу і скоїв на неї наїзд. Внаслідок наїзду, потерпіла отримала травми.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , пояснила, що 12.10.2015 року близько 09 год.15 хв. йшла на роботу. При переході дороги по пішохідному переходу на неї наїхав автомобіль, внаслідок чого вона впала та втратила свідомість. В результаті наїзду автомобіля отримала тілесні ушкодження.

Допитавши обвинуваченого та потерпілого, суд приходить до переконання, що вони узгоджуються із матеріалами кримінального провадження, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження- доведена повністю, його дії - кваліфіковані вірно.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує дані про особу обвинуваченого, який є особою пенсійного віку, раніше не судимий, характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної шкоди, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. При таких обставинах суд вважає доцільним призначення обвинуваченому покарання без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, і вважає недоцільним призначення йому більш суворого покарання, а також недоцільним призначення додаткового покарання.

Крім того, судом встановлено, що ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 відмовилася від цивільного позову заявленого нею раніше, оскільки обвинуваченим відшкодована їй шкода в повному обсязі, претензій до нього не має, тому просила не розглядати поданий нею раніше цивільний позов. За таких обставин, переконавшись, що рішення потерпілої є добровільним, суд вважає можливим залишити цивільний позов без розгляду.

Судові витрати по кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи № 443 від 02.12.2015 року в розмірі 790,00 грн, проведення експертизи № 382 від 26.10.2015 року в розмірі 790,00 грн. - підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Питання про речові докази по кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376, 377, 392, 395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст.286 КК України - три роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання з випробовуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових автотехнічних експертиз в сумі 1580 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят) грн. 00 коп.

Речові докази по справі автомобіль марки «Пежо 207», д/з НОМЕР_1 , який, відповідно до розписки, знаходяться на зберіганні у ОСОБА_7 , повернути останній як власнику.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його винесення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1