АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

23 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» в особі голови правління ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року,

за участю представника власника майна ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 , погоджене старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000048 від 20.06.2014 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4, 5 ст. 191 КК України, та накладено арешт на майно, що знаходиться у власності підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_2 , автомобіль марки LAND ROVER FREELANDE, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузоваНОМЕР_2 , земельну ділянку розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сел. Віта поштова, «Сіверка» садівницьке товариство обслуговуючий кооператив, кадастровий номер №:01:010:0129.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді необгрунтованою, просить частково скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.12.2014 р., а саме в частині накладення арешту на квартиру під АДРЕСА_2 , земельну ділянку розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сел. Віта поштова, «Сіверка» садівницьке товариство обслуговуючий кооператив, кадастровий номер №:01:010:0129.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що арешт накладений слідчим суддею порушує право ПАТ «КБ «Хрещатик» як іпотеко держателя на задоволення вимог за рахунок заставленого нерухомого майна гр. ОСОБА_9 , оскільки 22.07.2010 р. між ПАТ «КБ «Хрещатик» та гр. ОСОБА_9 було укладено кредитний договір №034 пп за умовами якого позичальнику надано кредит у вигляді відкличної не відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 4 400 000, 00 грн. строком до 30.06.2015 р. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19 % річних. Предметом договору було нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_2 та земельна ділянка, розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сел. Віта поштова, «Сіверка» садівницьке товариство обслуговуючий кооператив, кадастровий номер №:01:010:0129. Однак, ОСОБА_9 не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №034 пп від 22.07.2010 р. на підставі чого за зверненням ПАТ «КБ «Хрещатик» до суду були постановлені рішення про звернення стягнення на предмет іпотек.

Зазначає, що у зв`язку з накладенням судом першої інстанції арешту на вказане майно рішення судів щодо звернення стягнення на предмет іпотек виконати не видається можливим, що на думку апелянта порушує право банку як іпотеко держателя на задоволення своїх вимог.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року, оскільки про наявність даної ухвали ПАТ «КБ «Хрещатик» стало відомо лише 11.01.2016 р., після чого ПАТ «КБ «Хрещатик» звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, яке 25.03.2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було залишено без задоволення, що стало підставою для подання апеляційної скарги на рішення суду від 29.12.2014 р., а тому представник вважає, що строк пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, при цьому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомив.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 29.12.2014 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням ГУ МВС України в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000048 від 20.06.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4, 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою реалізації єдиного плану злочинної діяльності, спрямованого на заволодіння грошовими коштами вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», шляхом зловживання своїм службовим становищем, 06.10.2009 р. ОСОБА_9 , являючись службовою особою заступником директора Київського регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» в розмові з клієнтом Банку гр. ОСОБА_10 дізналась про намір останнього внести у вказане відділення строковий банківський вклад «Оберіг 1міс» в розмірі 2 075 000 доларів США та доручила невстановленій досудовим розслідуванням особі підготувати договір відкриття ОСОБА_10 у зазначеному відділенні банківського вкладу типу «Оберіг 1міс» та заяву на розміщення вказаного вкладу в сумі 2 075 000 доларів США.

В подальшому 08.10.2009 р. між КРВ ПАТ КБ «Хрещатик» в особі заступника директора ПАТ «КБ «Хрещатик» в м. Києві ОСОБА_9 з однієї сторони та ОСОБА_10 з іншої укладено договір №646/2009-18 на відкриття банківського вкладу типу «Оберіг 1міс». Надалі приблизно в листопаді 2009 р. у ОСОБА_9 виник умисел на заволодіння грошовими коштами вкладника Банку ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний намір в період часу з листопада 2009 р. по 26.07.2010 р. ОСОБА_9 спільно із невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи групою осіб, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, згідно раніше розробленого плану, знаходячись у приміщенні ПАТ КБ «Хрещатик», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 11, без участі та згоди ОСОБА_10 , на протязі дії вкладів строкових банківських договорів ОСОБА_10 з використанням завідомо підроблених офіційних документів касових документів у вигляді заяв на видачу готівки, в які було внесено завідомо неправдиві відомості щодо зняття клієнтом Банку ОСОБА_10 грошових коштів з поточного рахунку № НОМЕР_3 , заволоділи грошовими коштами ОСОБА_10 в розмірі 2 075 000 доларів США, отримавши їх через відділення Банку. Вказаними грошовими коштами ОСОБА_9 спільно із невстановленими досудовим розслідуванням особами розпорядились на власний розсуд, чим завдали ПАТ «КБ «Хрещатик» майнової шкоди в особливо великому розмірі.

Аналогічним чином ОСОБА_9 разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами заволоділи грошовими коштами і інших вкладників Банку.

19.12.2014 року ОСОБА_9 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.

26.12.014 р. старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням із старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000048 від 20.06.2014 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4, 5 ст. 191 КК України, звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, що перебуває у власності гр. ОСОБА_9 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна у майбутньому.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 р. клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на майно, що знаходиться у власності підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перелічене у клопотанні слідчого.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Задовольняючи дане клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження №0000048, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого, прокурора, та дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на майно, яке на праві приватної власності належить гр. ОСОБА_9 .

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено все майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, крім того досліджено документи з яких вбачається, що вказане у клопотанні майно належить підозрюваній ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на квартиру АДРЕСА_2 , автомобіль марки LAND ROVER FREELANDE, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , земельну ділянку розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сел. Віта поштова, «Сіверка» садівницьке товариство обслуговуючий кооператив, кадастровий номер №:01:010:0129.

А тому, на думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду під час розгляду клопотання слідчого з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права власника майна з потребами кримінального провадження та врахував завдання арешту, а саме забезпечення можливої конфіскації майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на викладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співрозмірності, а тому доводи апелянта стосовно необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» в особі голови правління ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 , погоджене старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000048 від 20.06.2014 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4, 5 ст. 191 КК України, та накладено арештна майно, що знаходиться у власності підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_2 , автомобіль марки LAND ROVER FREELANDE, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , земельну ділянку розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сел. Віта поштова, «Сіверка» садівницьке товариство обслуговуючий кооператив, кадастровий номер №:01:010:0129, залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» в особі голови правління ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 а с е н к о