Номер провадження: 11-кп/785/576/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_9 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 лютого 2016 року

Вказаним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, українець, громадянин України, освіта вища, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, пенсіонер, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджений за ст. 140 ч.2 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права займатися лікарською діяльністю строком на 2 (два) роки.
Звільнений від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.2 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ст. 140 ч.2 КК України закрито.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 , Старокозацької районної лікарні, Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Управління охорони здоров`я Одеської облдержадміністрації, Міністерства охорони здоров`я матеріальної шкоди у сумі 17888,44 грн. та компенсацію моральної шкоди у сумі 1 млн. грн. залишений без розгляду з правом звернення в порядку цивільного судочинства
встановила:
Згідно вироку суду, 21.10.2010 року при наданні медичної допомоги потерпілій ОСОБА_9 завідуючим акушерсько-гінекологічного відділення Старокозацької районної лікарні Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_8 у зв`язку із неналежним виконанням своїх професійних обов`язків, внаслідок несумлінного до них відношення, не прийняв рішення про проведення операції кесарів розтин, що потягло тяжкі наслідки для дитини ОСОБА_11 , який під час пологів отримав травму голови у виді крововиливу в м`які тканини голови у правій тім`яній області (кефалогематома), перелом правої тім`яної кістки, розходження стріловидного та лямбдавидного швів.
В апеляційнійних скаргах:

- адвокат ОСОБА_7 вказує, що вирок є незаконним, необґрунтованим. Винуватісь ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України не доводена.

Висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Суд, при наявності суперечливих доказів (висновків експертиз), не зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Просить вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України);

- потерпіла ОСОБА_9 вказує, що суд першої інстанції безпідставно звільнив ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та безпідставно залишив цивільний позов без розгляду.

Просить змінити вирок суду та призначити ОСОБА_10 покарання за ч. 2 ст. 140 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права займатись певною діяльністю строком на 3 (три) роки та задовольнити цивільний позов в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про часткове підтримання апеляційних скарг, думку потерпілої, обвинуваченого, захисника на підтримку своїх апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та вивчивши доводи апеляційних скарг, допитавши обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_8 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються перевіреними та детально викладеними у вироку доказами і зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 про обставини протікання вагітності, переймів та родів, із яких вбачається, що ОСОБА_8 неналежним чином виконував свої професійні обов`язки, що призвели до смерті дитини;

-копією свідоцтва про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1, а.с. 27);
- копіями медичних документів на ОСОБА_9 та ОСОБА_11 (т.1., а.с. 28-32);
- копіями посадових інструкцій лікаря акушера-гінеколога завідуючого відділенням та лікаря акушера-гінеколога (т.1, а.с. 52-59);
- протоколом № 4 засідання контрольно-експертної комісії Білгород-Дністровської центральної районної лікарні від 27.01.2011 року з висновком про те, що випадок пологової травми у новонародженої дитини ОСОБА_9 вважати попереджуваним на етапі пологового відділення у зв`язку із тим, що не було своєчасно вирішене питання про проведення кесарського розтину (т.1, а.с. 60-61);
- протоколом засідання клініко-експертної комісії управління охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації від 05 квітня 2011 року № 1 та висновком клініко-експертної комісії управління охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації від 05.04.2011 року № 1 з висновками про те, що недостатнє обстеження на етапі жіночої консультації. У пологовому відділенні не правильно визначена передбачувана маса плоду, що призвело до необґрунтованої консервативної тактики ведення пологів. Стан плода не оцінювався до початку пологів. Спостереження в пологах проводилось недостатньо, оскільки латентна фаза пологів була не визначена, а лікар оглянув в активній фазі. Невірно визначена маса плода на фоні вилиття густо меконіальних навколоплідних вод, що могло свідчити про внутрішньоутробну гіпоксію або інфікування, не діагностований незадовільний стан крупного плода, консервативне ведення пологів призвело до важкого ураження новонародженого (пологова травма та гіпоксемія), що попереджувально у разі розродження шляхом кесаревого розтину. Згідно з первинним оглядом, стан дитини відповідає гіпоксично-ішемічній енцефалопатії ІІ стадії та пологовій травмі - кефалогематома тім`яної області справа: підозра на внутрішньоутробну інфекцію базується на характері навколоплідних вод. Описана клінічна картина співпадає з виставленим діагнозом. Дуже рання поява пологової пухлини та кефалогематоми свідчить про значне інтранатальне ушкодження голови, оскільки кефалогематома, як правило, формується на 2-3 добу життя, дуже рання її поява давала підстави запідозрити перелом кістки черепу. Рентгенографія черепу, дослідження на TORCH-інфекції та мікробіологічне дослідження не проводилося у зв`язку з відсутністю технічної можливості. Тяжке ураження мозку виникло в результаті патологічного перебігу пологів і зумовлено комбінацією факторів - тяжка інтранатальна гіпоксія та пологова травма з переломом кістки черепа. Розвиток тяжкого ураження центральної нервової системи у дитини можна було запобігти за умови більш оптимального ведення пологів. Випадок інвалідності хлопчика ОСОБА_11 умовно попереджувальний у разі розродження шляхом кесаревого розтину (т.1, а.с. 62-68, 69-74);
- актом судово-медичного дослідження № 95 від 22.06.2012 року Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи відповідно до якого в процесі допологового спостереження в стаціонарі до початку пологової діяльності показань до операції кесаревого розтину не було. Пологи крупним плодом (маса тіла 4600 грамів) у ОСОБА_9 ускладнились формуванням клінічно вузького тазу, що було обумовлено невідповідністю розмірам головки крупної дитини розмірам тазу матері. Дане ускладнення є показанням до пологового дозволу шляхом операції кесаревого розтину (накази № 582 і № 977 МОЗ України). Вказаний показник до операції, найбільш вірогідно, виник до 17.45 години 21.10.2010 року. Враховуючи, що дистрес, найбільш вірогідно, був наслідком надмірної по силі і більш довгого за часом стикання головки плоду у площині входу в малий таз, це ускладнення пологів також вимагало пологового дозволу шляхом операції кесаревого розтину. Лікарем вказана ситуація була розцінена невірно, о 18.00 годині не був встановлений діагноз клінічно вузького тазу, що потягло подальші неправильні дії - ведення пологів через звичайні пологові шляхи з послідуючою травматизацією плода, який знаходився у стані дистресу. Таким чином, під час вагітності і в процесі допологового спостереження в стаціонарі показань до операції кесаревого розтину у ОСОБА_9 не було, але вони виникли в процесі пологів. Пологовий дозвіл породіллі шляхом операції кесаревого розтину після виявлення ознак клінічної невідповідності розмірам головки плода розмірам тазу матері дозволило б уникнути тяжкої інвалідизуючої травми дитини (перелом кісток зводу черепа, закритий перелом правої скроневої кістки). Таким чином, в ході пологів дитина ОСОБА_11 отримала наступні тілесні ушкодження: кефалогематому (очагове крововилив в м`які тканини скроневої області) правої скроневої кістки, закритий перелом правої скроневої кістки. Вказані ушкодження утворились в пологах при проходженні новонародженого через пологові шляхи матері в результаті невідповідності розмірів головки крупного плоду розмірам тазу матері і стрімкою їх течією, яких можна було би уникнути за умови проведення пологового дозволу матері шляхом операції кесаревого розтину. Таким чином, утворення цих ушкоджень у дитини знаходиться в прямому причинному зв`язку з неправильними діями осіб медичного персоналу, а тому, згідно з п. 1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» ці ушкодження повинні оцінюватись за критерієм судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. У відповідності з цим, отримані дитиною тілесні ушкодження, згідно п. 2.1.3 «Правил…» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм безпеки для життя (т.1, а.с. 98-132);
- висновком експерта № 141-к від 19.10.2012 року Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи відповідно до якого показань для пологового дозволу шляхом операції кесаревого розтину не було в період спостереження за вагітною ОСОБА_9 в жіночій консультації, ані при її появі у пологовому будинку. Оперативне розродження шляхом операції кесаревого розтину при спостереженні за вагітними планується при анатомічно вузькому тазі, при крупному плоді, при наявності у вагітної захворювань, які можуть привести до декомпенсації в процесі пологів через звичайні пологові шляхи. В першому періоді пологів названі показання до оперативного втручання розширяються дистрес плоду, клінічно вузький таз (тобто, невідповідність розміру малого тазу і головки плоду), ознаки декомпенсації у породіллі екстрагенітальної патології. Показання до оперативного розродження проведенням операції кесаревого розтину в першому періоді пологів, коли виникли симптоми клінічно вузького тазу. Проведення операції кесаревого розтину виключало можливість отримання травми голови дитини під час пологів, а також зменшило б тривалість дистресу плода. В першому періоді пологів, коли проявились ознаки вузького тазу дистресу плода в пологах, тактика ведення пологів через звичайні пологові шляхи була вибрана невірно, вимагалось проведення операції кесаревого розтину. Породілля ОСОБА_9 перебувала у спеціалізованому медичному закладі, де за наявності показань могла б своєчасно виконана операція кесаревого розтину. Тактика спостереження і лікування дитини ОСОБА_12 , який народився, була вибрана правильно, відповідала діагнозам, тяжкості його стану, враховувала вимоги нормативних документів. У новонародженого ОСОБА_12 малась пологова черепно-мозкова травма: крововилив в м`які тканини голови в правій скроневій області (кефалогематома), перелом правої скроневої кістки, розходження стріловидного і лямбдавидного швів. Поєднання названих тілесних ушкоджень вказує на пологову травму, вони утворились на другому періоді пологів при проходженні голови плода по пологовому каналу, коли невідповідність розмірів голови і малого тазу призвело до надмірної деформації черепу і виникненню названих ушкоджень у дитини. Як вказано у п.3.6. даних висновків, пологова черепно-мозкова травма у ОСОБА_12 виникла в результаті неправильно вибраної тактики ведення другого періоду пологів. Ушкодження, які утворились у дитини при народженні у вигляді перелому правої скроневої кістки згідно кваліфікуючого критерію безпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (п. 2.1.3. б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (т.1, а.с. 140-160);
- висновком експерта № 178, 179/14 від 16.09.2015 року Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України відповідно до якого спостереження за перебігом вагітності ОСОБА_9 на етапі до пологового періоду відбувалося з окремими порушеннями. Жіночу консультацію вагітна відвідувала нерегулярно, з 07.08.2010 року по 04.10.2010 року не спостерігалася. Ультразвуковий скринінг був виконаний частково. При встановленні терапевтом діагнозу «залізодефіцитна анемія» відповідне лікування не було призначене. При лабораторному встановленні патологічних змін в сечі не призначене поглиблене повторне обстеження вагітної та консультація її у лікаря-невролога або уролога. Спостереження в пологах лікарем акушером-гінекологом було розпочато в активну фазу (перейми по 45 сек. через 1,5-2 хв., відкриття шийки матки 8 см, 18.00 год. 21.10.2010 р.). Проте анамнестичні дані щодо часу початку регулярних переймів в історії пологів не вказані. З огляду на це, комісія не може встановити дійсну тривалість пологів, а отже і встановити наявність чи відсутність аномальної пологової діяльності, в т.ч. обґрунтовано висловитись про характер пологів. Даних за клінічно вузький таз не має. Народження дитини через природні пологові шляхи - доказ того, що «клінічно вузького тазу» не було. При визначенні дистресу плода, згідно наказу № 900 від 27.12.2006 року у першому періоді пологів необхідне термінове розродження кесарів розтин. Підстав для зміни акушерської тактики не було. Всі ці дані не дають підстав експертній комісії висловитись про те, що були ускладнення під час пологів. Слід зауважити, що зелені навколоплідні води вказують на тривале страждання внутрішньоутробного плода. За даними діючого на той час клінічного протоколу з акушерської допомоги «кесарів розтин» (наказ № 582 від 15.12.2003 р.) показань до проведення операції кесарського розтину не було. Проте, невиконання операції в даному випадку не можна вважати помилкою, оскільки пологи можна було продовжувати вести через природні пологові шляхи під ретельним кардіомоніторним спостереженням за станом плода. Пологову травму новонародженої дитини ОСОБА_11 слід розцінювати насамперед як наслідок перебігу пологового процесу, а не як тілесне ушкодження, тому оцінці за ступенем тяжкості вона не підлягає. В даному випадку прямого причинного зв`язку між зазначеними вище недоліками надання медичної допомоги та травматизацією новонародженого не вбачається. Враховуючи стан плода при народженні та характер навколоплідних вод не можна стверджувати, що розродження шляхом проведення кесаревого розтину гарантувало б народження здорової дитини та повністю виключило б ризик гіпоксично-ішемічного ураження ЦНС у новонародженої дитини. У закладі 1 рівня акредитації (до якого і відноситься Старокозацька номерна лікарня) міг бути проведений кесарів розтин. Показань до скерування вагітної у заклад вищого рівня акредитації не було. Відповідно до наказу МОЗ України № 582 від 15.12.2003 року, крупний плід, при низькому ступені інтранатального ризику, не є показанням до розродження шляхом операції кесарів розтин. Теоретично «3 години» спостереження у першому періоді пологів достатній час для організації операції кесарів розтин, який міг бути виконаний (т.3, а.с. 44- 118).
Крім того, судом першої інстанції враховано, що відповідно до Наказу МОЗ України № 782 від 29.12.2005 року «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги» показанням для розродження шляхом кесаревого розтину є: гострий дистрес плода (брадикардія менше 100 уд./хв. та патологічні децелерації ЧСС) незалежно від типу кровотоку (нормальний чи сповільнений) у артеріях пуповини під час вагітності. Клінічно вузьким тазом називають усі випадки функціональної невідповідності між голівкою плода та тазом матері незалежно від їх розмірів: утруднені пологи внаслідок аномалії таза у матері; утруднені пологи внаслідок деформації таза; утруднені пологи внаслідок загально рівномірно звуженого таза; утруднені пологи внаслідок звуження входу до таза; утруднені пологи внаслідок звуження виходу та середнього діаметра таза; утруднені пологи внаслідок невідповідності розмірів таза і плода не уточнені; утруднені пологи внаслідок аномалії органів таза у матері; утруднені пологи внаслідок інших аномалій таза у матері; утруднені пологи внаслідок аномалії таза у матері не уточнені. Анатомічно вузький таз є головною причиною виникнення в пологах клінічно (функціонально) вузького таза. Не мають прогностичного значення (А): визначення невідповідності розмірів голівки плода і таза матері до початку пологів на основі зросту матері, розміру її ступні; проведення клінічної або рентгенологічної пельвеометрії в тому числі і комп`ютерної томопельвіометрії; високе стояння голівки плода перед пологами; індекс Солов`йова, ромб Міхаеліса, зовнішнє і внутрішнє акушерське дослідження; УЗД. Не існує надійного способу для точного прогнозування до пологів невідповідності розмірів таза матері та голівки плода. Самі пологи при головному передлежанні плода є найкращим тестом на таку відповідність. Цей діагноз виставляється лише у пологах. (А) Фактори ризику виникнення клінічно вузького таза: анатомічно вузький таз; великий плід.
Разом з тим, відповідно до наказу від 15.12.2003 року № 582 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги показання до операції кесарева розтину» показання з боку матері: 1. Анатомічно вузький таз III й IV ступенів звуження (c. verа
Згідно з наказом МОЗ України від 27.12.2011 № 977 «Клінічний протокол з акушерської допомоги «Кесарів розтин» Показання до операції ургентного кесарева розтину (D)» є клінічно вузький таз.
Таким чином, пологи у ОСОБА_9 ускладнились формуванням клінічно вузького тазу, що було обумовлено невідповідністю розмірам головки крупної дитини розмірам тазу матері. Дане ускладнення є показанням до пологового дозволу шляхом операції кесаревого розтину з огляду на вищезазначені накази МОЗ України. Дистрес, найбільш вірогідно, був наслідком надмірної по силі і більш довгого за часом стикання головки плоду у площині входу в малий таз, це ускладнення пологів також вимагало пологового дозволу шляхом операції кесаревого розтину.
Разом з тим, у висновку експерта № 178, 179/14 від 16.09.2015 року Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України зазначено про те, що спостереження в пологах лікарем акушером-гінекологом було розпочато в активну фазу. Проте анамнестичні дані, щодо часу початку регулярних переймів в історії пологів не вказані. З огляду на це, комісія не може встановити дійсну тривалість пологів, а отже і встановити наявність чи відсутність аномальної пологової діяльності, в т.ч. обґрунтовано висловитись про характер пологів.
В той час, з пояснень як обвинуваченого ОСОБА_8 так і потерпілої ОСОБА_9 вбачається, що з 14.10.2010 року вона залишалась у лікарні до настання пологів, тобто до 21.10.2010 року. Відповідно, у лікаря було достатньо часу, щоб визначитись із пологовою діяльністю потерпілої.
Посилання експертів у висновку від 16.09.2015 року № 178, 179/14 на те, що спостереження в пологах лікарем акушером-гінекологом було розпочато в активну фазу свідчить про неналежне виконання лікарем своїх професійних обов`язків внаслідок несумлінного до них ставлення.
Крім того, у висновку експерта № 178, 179/14 від 16.09.2015 року вказано, що «даних - клінічно вузький таз» не має. Народження дитини через природні пологові шляхи - доказ того, що «клінічно вузького тазу» не було. При визначенні дистресу плода, згідно наказу № 900 від 27.12.2006 року у першому періоді пологів необхідне термінове розродження кесарів розтин. За даними діючого на той час клінічного протоколу з акушерської допомоги «кесарів розтин» (наказ № 582 від 15.12.2003 р.) показань до проведення операції кесарського розтину не було. Проте, невиконання операції в даному випадку не можна вважати помилкою, оскільки пологи можна було продовжувати вести через природні пологові шляхи під ретельним кардіомоніторним спостереженням за станом плода. Пологову травму новонародженої дитини ОСОБА_11 слід розцінювати насамперед як наслідок перебігу пологового процесу, а не як тілесне ушкодження, тому оцінці за ступенем тяжкості вона не підлягає. В даному випадку прямого причинного зв`язку між зазначеними вище недоліками надання медичної допомоги та травматизацією новонародженого не вбачається. Враховуючи стан плода при народженні та характер навколоплідних вод не можна стверджувати, що розродження шляхом проведення кесаревого розтину гарантувало б народження здорової дитини та повністю виключило б ризик гіпоксично-ішемічного ураження ЦНС у новонародженої дитини.
Однак даний висновок спростовується актом судово-медичного дослідження № 95 від 22.06.2012 року та висновком експерта № 141-к від 19.10.2012 року, а саме, тим, що у новонародженого ОСОБА_11 малась пологова черепно-мозкова травма: крововилив в м`які тканини голови в правій скроневій області (кефалогематома), перелом правої скроневої кістки, розходження стріловидного і лямбдавидного швів. Поєднання названих тілесних ушкоджень вказує на пологову травму, вони утворились на другому періоді пологів при проходженні голови плода по пологовому каналу, коли невідповідність розмірів голови і малого тазу призвело до надмірної деформації черепу і виникненню названих ушкоджень у дитини. Як вказано у п.3.6. даних висновків, пологова черепно-мозкова травма у ОСОБА_11 виникла в результаті неправильно вибраної тактики ведення другого періоду пологів. Ушкодження, які утворились у дитини при народженні у вигляді перелому правої скроневої кістки згідно кваліфікуючого критерію безпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (п. 2.1.3. б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Утворення цих ушкоджень у дитини знаходиться в прямому причинному зв`язку з неправильними діями осіб медичного персоналу.
Таким чином, отримані, зокрема, механічні пошкодження (пологова черепно-мозкова травма: крововилив в м`які тканини голови в правій скроневій області (кефалогематома), перелом правої скроневої кістки, розходження стріловидного і лямбдавидного швів) у дитини ОСОБА_12 свідчать про те, що ці травми є наслідком неправильних дій обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме, не встановлення діагнозу клінічно вузького тазу, що потягло подальші неправильні дії - ведення пологів через звичайні пологові шляхи з послідуючою травматизацією плода, який знаходився у стані дистресу. Дана обставина повністю підтверджується показами потерпілої ОСОБА_9 про те, що приблизно о 18.00 годині до лікарні прибув лікар ОСОБА_8 її забрали в пологовий зал, переймів у неї не було. Вона нічого не відчувала. Кілька разів вона втрачала свідомість та не могла самостійно народити дитину, після чого медперсонал по черзі давили їй на живіт.
Разом з тим, відповідно до Наказу МОЗ України від 15.12.2003 року № 582 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги» надання ручної допомоги у II періоді пологів: народження голівки плода потребує обережного надання ручної допомоги, метою якої є не тільки збереження цілісності промежини, але й попередження внутрішньочерепної та спінальної травми плода.
Всупереч таким вимогам обвинуваченим ОСОБА_8 не було дотримано вказівки вищезазначеного наказу, він повинен був оцінити стан потерпілої ОСОБА_9 , враховуючи відсутність переймів, втрати свідомості на будь-який час, неможливість самостійно народити та не встановив діагноз клінічно вузький таз, що було обумовлено невідповідністю розміру малого тазу і головки плоду, що призвело до настання численних механічних травм у дитини, оскільки відповідно до висновків судових медичних експертиз пологова черепно-мозкова травма у дитини ОСОБА_11 виникла в результаті неправильно вибраної тактики ведення другого періоду пологів.
Згідно із актом судово-медичного дослідження № 95 від 22.06.2012 року пологовий дозвіл породіллі шляхом операції кесаревого розтину після виявлення ознак клінічної невідповідності розмірам головки плода розмірам тазу матері дозволило б уникнути тяжкої інвалідизуючої травми дитини (перелом кісток зводу черепа, закритий перелом правої скроневої кістки).
Оцінивши всі обставини у сукупності, суд прийшов до правильного висноску, що обвинувачений ОСОБА_8 повинен був прийняти рішення та вжити всіх необхідних заходів щодо проведення потерпілої операції кесаревого розтину після виявлення ознак клінічної невідповідності розмірам головки плода розмірам тазу матері дозволило б уникнути тяжкої інвалідизуючої травми дитини (перелом кісток зводу черепа, закритий перелом правої скроневої кістки).
Суд обґрунтовано критично віднісся до висновку експерта № 178, 179/14 від 16.09.2015 року, оскільки зазначений висновок повністю суперечить матеріалам кримінального провадження, показанням потерпілої, свідків, протоколу засідання клініко-експертної комісії Управління охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації від 05 квітня 2011 року № 1 та висновку клініко-експертної комісії Управління охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації від 05.04.2011 року № 1, висновкам, викладеним у двох експертизах Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи № 95 від 03.03.2012 року та Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи № 178, 179/14 від 16.09.2015 року (т.1, а.с. 62-74, 98-132, 140-160, т.3, а.с. 44-118).
Суд обґрунтовано також не прийняв до уваги висновок спеціаліста № 92 від 08.11.2013 року, оскільки даний висновок був проведений в супереч вимог ст. 102 КПК України, в тому числі і відсутнє обов`язкове попередження спеціаліста лікаря про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків відповідно до ст. ст. 384, 385 КК України (т.2, а.с.178-216).
Оцінивши докази у сукупності, суд обгрунтовано визнав винним обвинуваченого ОСОБА_8 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 140 ч.2 КК України неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд врахував суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем попередньої роботи, одруженого, пенсіонера, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, провини не визнав та не розкаявся у вчиненому, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості.
Наведене свідчить про те, що покарання призначене згідно з вимогами положень ст. 65 КК України.
Згідно ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії середньої тяжкості.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 140 ч.2 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_8 21.10.2010 року, тобто, з моменту вчинення кримінального правопорушення і до моменту прийняття рішення судом по кримінальному провадженню сплинуло п`ять років. Згідно зі ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Наведене свідчить про те, що положення ст. 49 КК України судом застосовані правильно.
У зв`язку із звільненням ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд правильно роз`яснив потерпілій про право звернення до суду з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.
За таких обставин, підстав для здоволення апеляційних скарг немає.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:
Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 лютого 2016 року без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який знаходяться під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного

суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4