Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/726/16-к
Провадження №: 1-кп/332/121/16
Вирок
Іменем України
15 березня 2016 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
за участю захисника ОСОБА_4 ,
-у вчиненні злочину, передбаченого ст. 358 ч.4 КК України, -
В середині грудня 2015 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на підроблення посвідчення з метою його подальшого використання для безоплатного проїзду у міському транспорті, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , підробив раніше знайдене ним пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 19.08.2004 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_7 , шляхом переклейки фотокартки в посвідченні та вклеювання власної фотокартки.
Вказані дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковані за ст.358 ч.1 КК України, як підроблення посвідчення та за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.
Згідно з даною угодою прокурор , обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.358 ч.1,4 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання за ст. 358 ч.1 КК України у вигляді 1 року обмеження та за ч.4 ст.358 КК України у вигляді 2 років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі 75,76 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладанням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,4 ст.358КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області юристом 3 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , захисником ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_5 винуватим за ч.1 ст.358 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді 1 року обмеження волі та за ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 2 років обмеження волі.
На підставі 75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладанням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та місця роботи, періодично з`являтися для реєстрації до в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази: пенсійне посвідчення Серії НОМЕР_1 , видане 19.08.2004 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_7 долучене до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1