Справа № 577/976/16-к
Провадження № 1-кп/577/85/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2016 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
представника потерпілого - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
в скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_7 1 січня 2016 року в м.Конотоп, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило ОСОБА_5 та ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження.
Злочин було скоєно при таких обставинах:
Поряд з повним визнанням своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_7 його винність підтверджується і іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Так, потерпілий ОСОБА_5 показав, що він 1 січня 2016 року близько 4 години 35 хвилин перебував в нерухомому автомобілі в районі будинку №78 по пр.Миру м.Конотоп і в цей час в його автомобіль в`їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_7 від чого він отримав тілесні ушкодження. Підтримує позов в сумі 8 850 грн., як матеріальна шкода, і 40 000 грн., як моральна шкода.
Потерпіла ОСОБА_8 показала, що вона знаходилася в салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_7 , а потім отямилась в лікарні з тілесними ушкодженнями.
Із висновку судово-медичної експертизи № 28 від 9 лютого 2016 року слідує, що у ОСОБА_5 на час обстеження мали місце тілесні ушкодження в виді: рани зі слідами хірургічних швів по середній лінії живота в середній з переходом в нижню третину, по середній стінці живота зліва в нижній третині, лівій боковій поверхні живота. При госпіталізації у відділення мали місце: садно крила носа. На стаціонарному лікуванні знаходився в хірургічному відділенні з 1 по 14 січня 2016 року з діагнозом: закрита травма живота, розрив селезінки, гематоми діафрагми, шлунка, нисхідної товстої кишки, сігми. Лівобічна заочеревна гематома. Садно обличчя, внутрішня черевна кровотеча. По ступеню важкості садно згідно правил судово-медичного визначення ступеня важкості тілесних пошкоджень затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до легких тілесних ушкоджень, розрив селезінки, гематоми діафрагми, шлунка, нисхідної товстої кишки, сігми, лівобічна заочеревна гематома в комплексі по небезпечності для життя в момент заподіяння відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (т.1 а.с.98-101).
Із висновку судово-медичної експертизи № 29 від 9 лютого 2016 року слідує, що у ОСОБА_8 на час госпіталізації у відділення мали місце рана в ділянці потилиці лівої кисті, синець в ділянці тилу лівого передпліччя, рана в ділянці верхньої повіки лівого ока, рана потилиці, синець на ділянці повік лівого ока. На стаціонарному лікуванні знаходилася в хірургічному відділенні з 1 по 12 січня 2016 року з діагнозом: ЗЧМТ, забій головного мозку, лінійний перелом потиличної кістки, забій шийного відділу хребта, травматичний лівобічний брахіоплексит забійні рани голови, лівої верхньої повіки, лівої кисті. Згідно висновків КТ картина лінійного перелому мищелка потиличної кістки справа. По ступеню важкості синці згідно правил судово-медичного визначення ступеня важкості тілесних пошкоджень затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до легких тілесних ушкоджень. Рани, ЗЧМТ, струс головного мозку так як для видужання необхідно час більше 6 але менше 21 дня, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Перелом мищелка потиличної кістки справа згідно наказу №6 від 17.01.1995 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (т.1 а.с.88-91).
Крім того, винність обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується: висновками судово-автотехнічної експертизи (т.1 а.с.122-125).
Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доказана і його дії суд кваліфікує за ст.286 ч.2 КК України, так як він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п.12.1, 13.1 ПДР України, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
При призначенні покарання суд враховує, як обставини, що пом`якшують покарання ті, що обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому злочині та активно сприяв його розкриттю, позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні неповнолітню дитину, частково відшкодував заподіяну шкоду. Обставин, що обтяжують покарання, немає.
Приймаючи до уваги вищевказані обставини, а також обставини справи, тяжкість скоєного злочину, наставші наслідки та виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності заходу примусу характеру вчинених дій суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без відбування покарання, а тому його необхідно в відповідності з ст.75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням. Одночасно, з урахуванням характеру скоєних обвинуваченим ОСОБА_7 злочинних дій та наставших наслідків суд вважає необхідним призначити йому додаткову міру покарання в виді позбавлення права керування транспортними засобами.
При цьому, суд дійшов до висновку, що така обрана обвинуваченому ОСОБА_7 міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження і ОСОБА_5 знаходився на лікуванні та поніс витрати в розмірі 8850 грн., а також, враховуючи як думку потерпілого так і обвинуваченого, який позов визнає, суд вважає, що розмір матеріальної шкоди становить 8850 грн., а тому позов доведено і він підлягає задоволенню.
Приймаючи до уваги, що своїми злочинними діями обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 значні моральні переживання та страждання суд прийшов до висновку, що він заподіяв ОСОБА_5 моральну шкоду, яку повинен відшкодувати. При цьому, враховуючи фактичні обставини справи, ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_7 , наставші наслідки та враховуючи як думку потерпілого, так і думку обвинуваченого, який позов повністю визнав, суд вважає, що розмір моральної шкоди заподіяної обвинуваченим ОСОБА_7 становить 50 000 грн., а тому позов доведено і він підлягає задоволенню. При цьому, з урахуванням того, що ОСОБА_7 добровільно відшкодував 10 000 грн. моральної шкоди суд вважає, що стягненню підлягає 40 000 грн.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 своїми злочинними діями заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_8 та ОСОБА_5 і останні знаходилися на стаціонарному лікуванні по вилікуванню цих тілесних ушкоджень суд вважає, що ОСОБА_7 повинен відшкодувати фінансовому управлінню Конотопської міськради витрати на лікування ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , а тому позови прокурора доведено і вони підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України,
Ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України і призначити йому покарання в виді позбавлення волі строком 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, а згідно ст.75 КК України звільнити від відбування покарання в виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На ОСОБА_7 в період іспитового строку в відповідності з ст.76 КК України покласти виконання слідуючих обов`язків: 1). Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; 2). Повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3). Періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Позов ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 8 850 грн. матеріальної та 40 000 грн. моральної шкоди.
Позови прокурора задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь Конотопського міського фінансового управління Сумської області 2381,06 грн. витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_8 ; 2813,98 грн. витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в Сумський апеляційний суд через Конотопський міськрайсуд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1