Справа № 164/1870/16-к
п/с 1-кп/164/89/2016
Категорія: 60
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000331 від 4 серпня 2016 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яромель Ківерцівського району Волинської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 17 березня 2010 року Ківерцівським районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку 3 роки. Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2010 року направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі. Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2012 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 10 місяців 27 днів; 12 грудня 2013 року Рожищенським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК, ч. 3 ст. 185 КК, ст. 395 КК, ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 27 березня 2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 289 КК, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі; 9 квітня 2015 року Рожищенським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років 5 місяців позбавлення волі. Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 1 лютого 2016 року в строк відбування покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 28 лютого 2014 року по 11 червня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, покарання не відбув, запобіжний захід щодо обвинуваченого по даному кримінальному провадженню не обирався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 3 серпня 2016 року, біля 12 год. 45 хвилин, в смт. Маневичі Волинської області, перебував в приміщенні для переодягання засуджених цеху № 1, яке знаходиться на території виробничої зони Маневицької виправної колонії № 42управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області, в стані алкогольного сп`яніння, що є грубим порушенням режиму утримання. Будучи затриманим працівниками установи - начальником оперативного відділу установи старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 та начальником установи капітаном внутрішньої служби ОСОБА_8 , які виявили дане порушення, під час супроводу до чергової частини Маневицької виправної колонії № 42для дачі пояснень, з метою уникнення притягнення до відповідальності за вчинене, ОСОБА_4 , ігноруючи законні вимоги працівників установи та зроблені ними зауваження, побіг в сторону цеху № 1. Про вказаний факт начальником оперативного відділу установи ОСОБА_6 було повідомлено чергового помічника Маневицької виправної колонії № 42, після чого на місце події черговим помічником ОСОБА_9 було відправлено молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки установи прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_5 , за допомогою якого ОСОБА_4 було затримано та супроводжено до чергової частини установи. Під час супроводу до чергової частини ОСОБА_4 висловлювався нецензурними словами та погрожував фізичною розправою молодшому інспектору ВНБ прапорщику внутрішньої служби ОСОБА_5 , який перебував при виконанні службових обов`язків. В подальшому, з метою перешкодити виконанню останнім своїх службових обов`язків, ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область лівої лобно-скроневої ділянки обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин і осаднення шкіри лівої лобно-скроневої ділянки обличчя, поверхневого осаднення шкіри лівої суборбітально-виличної ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 48 від 4 серпня 2016 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 3 серпня 2016 року, біля 13 год., в смт. Маневичі Волинської області,ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні чергової частини Маневицької виправної колонії № 42управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області, куди був доставлений з території виробничої зони установи за вчинення грубого порушення режиму утримання, в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурними словами в адресу начальника оперативного відділу установи старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 , який перебував при виконанні службових обов`язків. В подальшому, з метою перешкодити виконанню останнім своїх службових обов`язків, ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_6 один удар ступнею правої ноги в область поперекової ділянки спини, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді поверхневого осаднення шкіри поперекової ділянки спини, забою поперекового відділу хребта, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 49 від 4 серпня 2016 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, показавши, що він відбуває покарання у виді позбавлення волі в Маневицькій виправній колонії № 42.3.08.2016 року, біля 12 год. 45 хвилин, ОСОБА_4 перебував в приміщенні для переодягання засуджених цеху № 1, яке знаходиться на території виробничої зони установи, де вживав з іншими засудженими брагу. Там їх виявили начальник оперативного відділу установи старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_6 та начальник установи капітан внутрішньої служби ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_6 та молодший інспектор відділу нагляду і безпеки установи прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_5 доставили його до чергової частини установи. Ні під час супроводу його до чергової частини, ні під час перебування в приміщенні чергової частиниОСОБА_4 нікому, в тому числі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , будь-яких ударів ні руками, ні ногами не наносив, іншим чином їм тілесних ушкоджень не спричиняв. Вважає, що в його діях відсутній склад інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а тому просив його виправдати. Підтвердив, щоза медичною допомогою з приводу спричинення йому працівниками установи тілесних ушкоджень ні 3.08.2016 року, ні в наступні дні він не звертався, скарг про спричинення йому тілесних ушкоджень не подавав.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, його винуватість у вчиненому підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні та встановленими під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Так, потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили, що 3.08.2016 року, біля 12 год. 45 хвилин, ОСОБА_4 був виявлений начальником оперативного відділу установи старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 та начальником установи капітаном внутрішньої служби ОСОБА_8 в приміщенні для переодягання засуджених цеху № 1, яке знаходиться на території виробничої зони установи, де перед цим вживав із засудженими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 брагу. Начальник установи ОСОБА_8 забрав засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з собою та доставив їх до чергової частини установи. ОСОБА_4 слідувати до чергової частини відмовився, намагався втекти. Про це ОСОБА_6 повідомив чергового помічника Маневицької виправної колонії № 42 ОСОБА_9 , який відправив до нього молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки установи прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_5 . Разом ОСОБА_6 та ОСОБА_5 стали супроводжувати ОСОБА_4 до чергової частини установи. Останній висловлювався в їх адресу нецензурними та образливими словами, погрожував фізичною розправою. В якийсь момент ОСОБА_4 раптово від них вирвався та наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область лівої лобно-скроневої ділянки обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин і осаднення шкіри лівої лобно-скроневої ділянки обличчя, поверхневого осаднення шкіри лівої суборбітально-виличної ділянки, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Про це було повідомлено чергового помічника Маневицької виправної колонії № 42 ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_4 було доставлено до чергової частини установи. Перебуваючи в приміщенні чергової частини, біля 13 год., останній вів себе агресивно, висловлювався нецензурними та образливими словами, погрожував фізичною розправою. Коли ОСОБА_6 проходив біля нього, ОСОБА_4 наніс йому один удар ступнею правої ноги в область поперекової ділянки спини, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді поверхневого осаднення шкіри поперекової ділянки спини, забою поперекового відділу хребта, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Підтвердили, що вони перебували у форменому одязі та при виконанні службових обов`язків. З приводу отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні не перебували. Стверджують, що обвинуваченому ОСОБА_4 ні вони, ні в їх присутності інші особи ударів не наносили, тілесних ушкоджень йому не спричиняли. Вважають, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді реального позбавлення волі.
Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в судовому засіданні підтвердили, що 3.08.2016 року, біля 13 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні чергової частини установи, наніс начальнику оперативного відділу установи старшому лейтенанту внутрішньої служби ОСОБА_6 , коли останній проходив біля нього, один удар правою ногою в область поперекової ділянки спини, спричинивши тілесні ушкодження. ОСОБА_6 та молодший інспектор відділу нагляду і безпеки установи прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_5 3.08.2016 року перебували у форменому одязі та при виконанні службових обов`язків. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні чергової частини, вів себе агресивно, висловлювався нецензурними та образливими словами, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував. Стверджують, що обвинуваченому ОСОБА_4 ні вони, ні в їх присутності інші особи ударів не наносили, тілесних ушкоджень йому не спричиняли.

Свідок ОСОБА_12 , крім того, додав, що 3.08.2016 року, біля 12 год. 45 хвилин, він чув по рації повідомлення про напад на працівника установи. Від ОСОБА_5 йому стало відомо, що ОСОБА_4 під час його супроводу до чергової частини раптово наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область лівої лобно-скроневої ділянки обличчя, спричинивши тілесні ушкодження. В місці, куди був нанесений удар, ОСОБА_12 бачив почервоніння. Про обставини спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_12 також розповідав ОСОБА_6 .

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , крім того, додали, що 3.08.2016 року, біля 12 год. 45 хвилин, вони чули по рації повідомлення про напад на працівника установи. Від ОСОБА_5 їм стало відомо, що ОСОБА_4 під час його супроводу до чергової частини раптово наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область лівої лобно-скроневої ділянки обличчя, спричинивши тілесні ушкодження. В місці, куди був нанесений удар, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 бачили почервоніння. ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Аналогічні показання дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_16 суду підтвердив, що 3.08.2016 року, біля 13 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні чергової частини, вів себе агресивно, висловлювався нецензурними та образливими словами, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував. Під час огляду ОСОБА_4 було встановлено, що він знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Про це свідчили його поведінка, нечітка мова, порушена координація рухів, запах перегару з ротової порожнини. В подальшому, перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння було також підтверджено під час його огляду в Маневицькій ЦРЛ. Стверджує, що під час огляду ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень у нього виявлено не було, скарг про спричинення йому тілесних ушкоджень від нього не надходило. За медичною допомогою з приводу спричинення йому працівниками установи чи іншими особами тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ні 3.08.2016 року, ні в наступні дні не звертався.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні підтвердив, що 3.08.2016 року ОСОБА_4 , будучи доставленим в ПКТ, лише висловлював своє невдоволення режимом утримання, скарг про спричинення йому тілесних ушкоджень від нього не надходило, за медичною допомогою він не звертався.

Об`єктивність показань потерпілих та вказаних свідків підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема, протоколами проведення слідчого експерименту від 15.09.2016 року та фототаблицями до них (а.с. 123-127), з яких встановлено, що в ході проведення цих слідчих дій потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 показали як ОСОБА_4 3.08.2016 року спричинив їм тілесні ушкодження та розповіли про обставини їх спричинення; висновком судово-медичної експертизи № 48 від 4.08.2016 року, висновком додаткової судово-медичної експертизи № 65 від 16.09.2016 року (а.с. 64-65, 130-131), якими підтверджується, що 3.08.2016 року обвинуваченим ОСОБА_4 були спричинені потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин і осаднення шкіри лівої лобно-скроневої ділянки обличчя, поверхневого осаднення шкіри лівої суборбітально-виличної ділянки, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень; висновком судово-медичної експертизи № 49 від 4.08.2016 року, висновком додаткової судово-медичної експертизи № 66 від 16.09.2016 року (а.с. 62, 132), з яких встановлено, що 3.08.2016 року обвинуваченим ОСОБА_4 були спричинені потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді поверхневого осаднення шкіри поперекової ділянки спини, забою поперекового відділу хребта, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень; рапортамиОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 від 3.08.2016 року (а.с. 68-72, 80), якими підтверджується, що 3.08.2016 року ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодженняОСОБА_5 під час супроводу до чергової частини установи, а ОСОБА_6 - в приміщенні чергової частини; консультаційним висновком спеціаліста № 166 від 3.08.2016 року (а.с. 79), з якого встановлено, що ОСОБА_4 3.08.2016 року перебував в стані алкогольного сп`яніння; медичною довідкою від 3.08.2016 року (а.с. 67), згідно якої після огляду засудженого ОСОБА_4 у нього тілесних ушкоджень виявлено не було; наказом про забезпечення охорони та нагляду на добу № 216 від 3.08.2016 року (а.с. 94), яким підтверджується, що 3.08.2016 року потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували при виконанні своїх службових обов`язків.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
В ході судового розгляду даного кримінального провадження прокурором не заявлялись клопотання про зміну обвинувачення чи висунення додаткового обвинувачення, а тому суд при розгляді зазначеного кримінального провадження виходить із висунутогоОСОБА_4 обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_4 в тій частині, що 3.08.2016 року він ні під час супроводу його до чергової частини, ні під час перебування в приміщенні чергової частини ОСОБА_6 та ОСОБА_5 будь-яких ударів ні руками, ні ногами не наносив та тілесних ушкоджень їм не спричиняв, оскільки вони спростовуються як показаннями потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , свідківОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , так і дослідженими судом висновком судово-медичної експертизи № 48 від 4.08.2016 року, висновком додаткової судово-медичної експертизи № 65 від 16.09.2016 року, висновком судово-медичної експертизи № 49 від 4.08.2016 року, висновком додаткової судово-медичної експертизи № 66 від 16.09.2016 року, якими підтверджується, що саме обвинуваченимОСОБА_4 3.08.2016 року було спричинено потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження під час виконання ними службовихобов`язків. Висновки, викладені у вказаних судово-медичних експертизах та додатковихсудово-медичних експертизах, підтвердив в судовому засіданні експерт ОСОБА_18 .
Суд, оцінюючи показання потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , свідківОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в частині обставин спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , вважає, що вони є логічними, послідовними, оскільки взаємно підтверджуються і не суперечать іншим доказам по справі, а тому визнає їх правдивими.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки умисно заподіяв працівникам правоохоронного органу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.

Разом з тим суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме: посередню характеристику за місцем відбування покарання, що він є раніше судимий, в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, вчинив злочин під час відбування покарання у виді позбавлення волі за вчинення умисних злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, які викладені вище, суд вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведеного, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, вчинив злочин під час відбування покарання у виді позбавлення волі за вчинення умисних злочинів, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та підвищену суспільну небезпечність, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами можливе лише при ізоляції його від суспільства шляхом обрання покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності. Остаточне покарання обвинуваченому визначити з урахуванням положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутого покарання за вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 9.04.2015 року.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_4 призначається покарання у виді позбавлення волі реально, міру запобіжного заходу відносно нього до вступу вироку в законну силу слід обрати у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 110, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, призначивши покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 9 квітня 2015 року 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі і остаточно визначити до відбування 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 15 листопада 2016 року.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1