Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/2933/16-к
пр. № 1-кп/759/294/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001999 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Макарів Київської обл., українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, який здобув середньо-спеціальну освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, пільгами не користується, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 24.07.2015 Макарівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.ст. 75; 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 02.12.2015 приблизно об 11 год. 00 хв., знаходячись на зупинці громадського транспорту, яка розташована в смт. Макарів Київської обл. знайшов на землі та підібрав пластмасовий медичний шприц одноразового використання ємкістю 20 мл, який частково заповнений рідиною коричневого кольору, а саме наркотичним засобом опієм ацетильованим, тим самим повторно умисно незаконно придбав його для особистого вживання без мети збуту. Вказаний пластмасовий медичний шприц одноразового використання з наркотичним засобом опієм ацетильованим ОСОБА_3 поклав до нижньої білизни, в яку був одягнений, де став незаконно зберігати.

Після чого, ОСОБА_3 незаконно перевіз вказаний пластмасовий медичний шприц одноразового використання з наркотичним засобом опієм ацетильованим маршрутним таксі сполученням «Макарів - Київ» до м. Києва, а саме до зупинки громадського транспорту, яка розташована неподалік станції метро «Житомирська» КП «Київський метрополітен». В подальшому ОСОБА_3 переніс вказаний пластмасовий медичний шприц одноразового використання з наркотичним засобом опієм ацетильованим до станції метро «Житомирська» КП «Київський метрополітен», де цього ж дня, тобто 02.12.2015, приблизно о 12 год. 40 хв. у вестибюлі даної станції метро він був запрошений працівником поліції до кімнати поліції, де в присутності двох понятих під час проведення поверхневого огляду одягу та речей ОСОБА_3 працівником поліції було виявлено та вилучено із нижньої білизни, в яку останній був одягнений, пластмасовий медичний шприц одноразового використання ємкістю 20 мл, який частково заповнений рідиною коричневого кольору, а саме наркотичним засобом опієм ацетильованим, який ОСОБА_3 за вище вказаних обставин незаконно повторно придбав, зберігав та перевіз при собі для власного вживання без мети збуту.

Згідно із висновком експерта № 249х від 05.01.2016, надана на дослідження рідина коричнево-жовтого кольору масою 8,70 г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину у рідині становить 1,09 г.

Відповідно до Списку № 1 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, опій ацетильований є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Згідно із Таблицею 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188, розмір опію ацетильованого є великим, якщо його розміри становлять від 1,0 до 10,0 г.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення, та показав, що він 02.12.2015 їхав на роботу у м. Київ. Приблизно об 11 год. 00 хв. він знаходився на зупинці громадського транспорту у смт. Макарів Київської обл., де на землі знайшов та підібрав медичний шприц одноразового використання ємкістю 20 мл, який був заповнений наркотичним засобом опієм ацетильованим. Він здогадувався, що у шприці наркотичний засіб - опій ацетильований, оскільки раніше його вживав. Даний медичний шприц з опієм ацетильованим він сховав за пазуху, а після того як сів до маршрутного таксі переклав до нижньої білизни. Приїхавши до м. Києва, а саме до станції метро «Житомирська» КП «Київський метрополітен», він зайшов до вестибюлю даної станції метро та направився до кас для придбання жетону. Коли він перебував біля каси, до нього підійшов працівник поліції та запропонував пройти до кімнати поліції. У кімнаті поліції в присутності двох понятих під час проведення поверхневого огляду його одягу та речей працівником поліції було виявлено та вилучено із нижньої білизни, в яку він був одягнений, медичний шприц одноразового використання ємкістю 20 мл з наркотичним засобом опієм ацетильованим. Просив не застосувати до нього покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки він є єдиним годувальником у сім`ї (дружина не працює, батько є інвалідом).

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження (прокурор та захисник) не оспорюють всі обставини даного кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та що стосуються речових доказів та судових витрат, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та що стосуються речових доказів, судових витрат, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому складу кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно, у великих розмірах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Сторона обвинувачення обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України визнала рецидив злочинів.

Разом з тим, відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом ч. 4 ст. 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Аналогічну правову позицію сформулював і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 29 березня 2012 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/23827563), а тому суд виключає з обвинувачення вказану обставину як обтяжуючу покарання обвинуваченого.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину, пільгами не користується, працює не офіційно декоратором у «Арт декор», за місцем реєстрації та проживання характеризується задовільно, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом перебуває з 2005 року, що також характеризує обвинуваченого, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше судимий та вчинив дане кримінальне правопорушення в період звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 309 України в межах санкції вказаної частини ст. 309 КК України, а саме у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, приймаючи до уваги те, що вироком Макарівського районного суду Київської області від 24.07.2015 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.ст. 75; 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, з покладенням відповідних обов`язків, суд, на підставі ст.ст. 71, 72, 78 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий, виходячи із співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Макарівського районного суду Київської області від 24.07.2015, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) місяць, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид, виходячи із співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку у виконання.

Речовий доказ: наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину у рідині становить 1,09 г, який передана на зберігання до камери схову речових доказів Управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві, - знищити.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 245 (двісті сорок п`ять) грн 52 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: