Номер провадження 1-в/643/526/16
УХВАЛА

14.11.2016 року м. Харків
Московський районний суд м.. Харкова в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкова справу за поданням начальника Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, засудженого 16.01.2015 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 25.01.2007 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, 22.11.2010 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309,ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки -,
Начальник Московського РВ КВІ управління ДПтС України у Харківській області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для подальшого відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого Московським районним судом м. Харкова 16.01.2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.
В обґрунтування подання Московський РВ КВІ управління ДПтС України у Харківській області посилається на те, що ОСОБА_4 , засудженого Московським районним судом м. Харкова 16.01.2015 року за ч. 1ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. З порядком та умовами відбування іспитового строку та правовими наслідками за їх невиконання ОСОБА_4 ознайомлений 01.04.2015 року при постановці на облік, про що дав підписку.
ОСОБА_4 мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , однак на час перевірки за вказаною адресою не мешкає. Засуджений не з`явився до кримінально-виконавчої інспекції за викликом, про причини неявки не повідомив. До теперішнього часу встановити місцезнаходження ОСОБА_4 не виявилось можливим.
До Московського ВП ГУ НП в Харківській області направлені матеріали першочергових розшукових заходів відносно ОСОБА_4 для оголошення в розшук.
Представник Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлений належним чином.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримав.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення подання з огляду на наступне.
Згідно із ч. 3 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, інші особи у разі необхідності.
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Положеннями частин 1 і 2 ст. 135 КПК України вказаний порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні. Так, особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Частина 1 статті 136 КПК України визначає, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Як вбачається із матеріалів справи, засуджений ОСОБА_4 про розгляд подання не був повідомлений належним чином. Крім того, враховуючи, що в поданні порушено питання, яке погіршує стан засудженого ОСОБА_4 , його участь в судовому розгляді вказаного подання є обов`язковою.
Як вбачається з положень ч.ч. 3, 4 ст. 164, ч. 5 ст. 166 КВК України, при розгляді подання суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність поважних причин неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції та невиконання ним покладених на нього згідно вироку суду обов`язків.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що розгляд подання за відсутності засудженого ОСОБА_4 призведе до неможливості об`єктивного та повного з`ясування обставин справи, зокрема встановлення причин його неявки до кримінально-виконавчої інспекції. Крім того, розгляд подання за відсутності засудженого призведе до порушення прав останнього на захист, зокрема, надання доказів щодо поважності причин неявки до кримінально-виконавчої інспекції.
Як вбачається з доводів подання на момент звернення до суду із даним поданням, місцезнаходження ОСОБА_4 було невідомим, заходів щодо його доставки в судове засіданні ані органом внутрішніх справ, ані кримінально-виконавчою інспекцією вжито не було.
За відсутності даних щодо місця проживання або перебування ОСОБА_4 суд позбавлений можливості виконати вимоги чинного законодавства щодо належного повідомлення засудженого про час та місце розгляду подання, а також забезпечити останньому можливість реалізації гарантованого Конституцією за законами України права на захист та відстоювання його правової позиції.
Також суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 164 КВК України на кримінально-виконавчу інспекцію покладено здійснення організації початкового розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме, надіслання матеріалів до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених.
Відповідно до ч. 6 ст. 166 КВК України особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом внутрішніх справ у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.
Із матеріалів справи вбачається, що засудженого ОСОБА_4 оголошено в розшук, однак на теперішній час його місцезнаходження не встановлено.
Вирішуючи клопотання про оголошення розшуку засудженого, суд керується наступним.
Питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, визначені ч. 1 ст. 537 КПК України, однак оголошення розшуку засудженого не віднесено до таких питань.
Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Між тим вирішення питання щодо оголошення в розшук засудженого, який ухиляється від відбування кримінального покарання, не є питанням, що пов`язане із усуненням сумнівів та протиріч, що виникають при виконанні вироку.
Згідно із ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.
Як вбачається з положень вказаної статті, вона передбачає можливість оголошення розшуку виключно обвинуваченого, яким відповідно до ст. 42, 43 КПК України є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду та вирок щодо якої не набрав законної сили, та виключно в ході судового провадження.
Оскільки обвинувальний вирок відносно ОСОБА_4 набрав законної сили, він у відповідності до ст. 43 КПК України є засудженим, а не обвинуваченим.
Між тим ст. 335 КПК України, не передбачено можливість оголошення судом розшуку засудженого, а також вирішення вказаного питання на стадії виконання судового рішення.
Натомість ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» передбачено, що підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності є наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про осіб, які ухиляються від відбування кримінального покарання. Статтею 9 цього Закону передбачено, що у кожному випадку наявності підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності заводиться оперативно-розшукова справа.
За таких обставин у суду відсутні підстави розглядати питання про оголошення розшуку засудженого ОСОБА_4 .
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку щодо передчасності заявленого подання, в зв`язку з чим відмовляє в його задоволенні.
Роз`яснити Московському РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області, що після становлення місцезнаходження засудженого ОСОБА_4 , вони не позбавлені права повторно звернутись до суду із даним поданням, доставивши засудженого до суду.
На підставі вкладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, -
В задоволенні подання начальника Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, направлення для відбування призначеного покарання та оголошення в розшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 16.01.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1