Справа № 200/5739/16-к
Провадження № 1-кс/200/3429/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпропетровську клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із клопотанням, у якому прохає скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2016 року, а саме з його особистих коштів у сумі 36 780 грн.

Необхідність скасування накладеного арешту обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2016 у справі № 200/1924/16-к за кримінальним провадженням №0000947 про вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.212 КК України накладено арешт на тимчасово вилучені грошові кошти у сумі 58 050,00 гривень, з яких 36 780 грн. є його особистими коштами. Отже, арешт на ці кошти є передчасним та необґрунтованим, так як накладений на майно особи, яка не має статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несе за законом матеріальну відповідальність за їх дії. Слідчим СВ ФР ДТП у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська ОСОБА_4 04.02.2016 проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 29.01.2016 у справі № 200/1459/16-к за кримінальним провадженням №0000947 про вчинення кримінального правопорушення за ч. З ст. 212 КК України.
Підчас обшуку згідно з протоколом обшуку від 04.02.2016 з його портфеля чорного кольору було вилучено особисті кошти у сумі 31 260 гривень. А в сейфі кімнати відпочинку 5 520 гривень. Ці кошти не мають відношення до кримінального провадження №0000947 про вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.212 КК України ДП «Таксі-Сервіс» ТДВ «Автопромінь». Кошти отримані ним раніше від продажу квартири та планувалися для надання в якості поворотної фінансової допомоги ТДВ «Автопромінь», у зв`язку з недостатністю коштів на підприємстві для закупівлі запчастин, шин та проведення ремонтів автотранспорту, які здійснюють перевезення пасажирів до пункту зупинки «Орбита» у м. Павлоград вул. Дніпровська 571-а та до населених пунктів: м. Дніпродзержинськ, м. Тернівка, смт Покровка. У нотатках, вилучених в ході обшуку, було визначено розміри запланованих витрат на ремонт автотранспорту підприємства та закупівлю запасних частин для ремонту. Оскільки, пасажирські перевезення є основним видом діяльності ТДВ «Автопромінь», а кошти у сумі 31 260 гривень, які вилучені під час обшуку з його портфеля та у сумі 5 520,00 гривень з сейфа у кімнаті відпочинку є його особистими, не є предметом кримінального провадження №0000947, вони підлягають поверненню. Навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. Оскільки на момент розгляду клопотання про накладення арешту йому не повідомлено про підозру, просить скасувати арешт з коштів в сумі 36 780 грн.
В судовому засіданні адвокат вимоги клопотання підтримала та просила задовольнити, слідчий та прокурор проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на те, що вказані грошові кошти набуті злочинним шляхом, оскільки кримінальне правопорушення є триваючим, просили в ньому відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України фіксування процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Заслухавши осіб, які брали участь у розгляді клопотання, дослідивши матеріали клопотання, доходжу до висновку про його задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2016 року у справі №200/1924/16к у кримінальному провадженню №0000947 від 27.12.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України накладено арешт на майно, яке було вилучено під час обшуку 04.02.2016 року, зокрема, на грошові кошти в сумі 58 050 грн. Підставою накладення арешту на грошові кошти стало віднесення грошових коштів до набутих злочинним шляхом та таких, на які може бути звернуто стягнення для задоволення цивільного позову або при конфіскації майна.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).

Таким чином, можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.

З тексту ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2016 року вбачається, що при накладенні арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання були достатні підстави вважати, що грошові кошти набуті внаслідок вчинення злочину, від здійснення пасажирських перевезень, за їх рахунок може бути відшкодовано завдана злочином шкода, вони можуть бути конфісковані в дохід держави на підставі ч.3 ст.212 КК України, тобто відповідають вимогам ч.ч.1,2 ст.170 КПК України.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, при конфіскації майна, грошові кошти мають належати підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, третій особі, юридичній особі, однак в даному випадку підозра ОСОБА_6 не пред`явлена і при постановлені ухвали про накладення арешту не було взято до уваги, що грошові кошти, вилучені у кімнаті відпочину директора та портфелі директора у сумі 36780 грн., необґрунтовано визначені слідчим як отриманні внаслідок вчинення злочину, та такі, що можуть забезпечити виконання вироку суду про конфіскацію майна, стягнення шкоди за цивільним позовом.

Так, ч.3 ст.212 КК України передбачено, що умисне ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років із конфіскацією майна.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Кримінальне провадження №0000947 від 27.12.2014 року розпочато за фактом ухилення службових осіб ДП «Таксі Сервіс» ТВД «Автопромінь» при здійсненні фінансово-господарської діяльності у період часу з 24.04.2014 року по 06.04.2015 року від сплати податку на суму 3,1 млн. грн., чим заподіяно збитки державі в особливо великих розмірах.

Встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2015 року у справі №804/8171/15, яка набрала законної сили 01.03.2016 року, визнано протиправними податкові повідомлення, складені на підставі акту перевірки від 03.06.2015 року, яким встановлено заниження податку на прибуток до сплати в період 2014 року у сумі 3 165 333 грн.

Надані копії виписок по особовим рахункам ОСОБА_6 свідчать про належність йому грошових коштів у сумі 36780 грн., отриманих від трудової діяльності.

Досудове розслідування за фактом ухилення від сплати податків, обов`язкових платежів за період 2015-2016 рр. не ведеться, тому підстав вважати, що вилучені у вказаній сумі грошові кошти, отримані від злочинної діяльності, не має.

Також, встановлено, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно розглянуто за відсутності ОСОБА_6 та представника ДП «Таксі Сервіс» ТВД «Автопромінь», тому ними не було заперечено доводи слідчого.

Під час розгляду клопотання слідчим ОСОБА_4 повідомлено суд, що грошові кошти у розмірі 58050 грн. на підставі квитанції до прибуткового касового ордера №5 знаходяться на депозиті Головного управління ДФС У Дніпропетровській області /квитанція до прибуткового касового ордеру №5 серія 10АААА 303330/.

З наданої слідчим постанови про визнання та доручення до провадження речових доказів від 14 березня 2016 року встановлено, що вилучені в ході обшуку 04.02.2016 року речі та предмети ДП «Таксі-Сервіс» ТДВ «Автопромінь» за адресою: м.Дніпропетровськ, вул..Філософська 39, а саме: грошові кошти на загальну суму 58050 грн.; документи, щодо яких не було надано дозвіл на відшукання, але 05.02.2016 року на вказані документи за клопотанням слідчого на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська було накладено арешт на тимчасово вилучене; документи, згідно протоколу огляду від 24.02.2016 року,- визнані речовими доказами та передані на зберігання в камеру зберігання СВ ФР ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області до вирішення питання по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст.174 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з грошових коштів у розмірі 36 780 грн., вилучених в ході обшуку 04.02.2016 року, які належать ОСОБА_6 .
Зобов`язати ГУ ДФС у Дніпропетровській області, повернути ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 36780 грн., які знаходяться на депозиті ГУ ДФС у Дніпропетровській області згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №5 серія 10АААА 303330.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1