Справа № 333/5917/16-к
Пр. № 1-кп/333/551/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

провівши в приміщенні суду відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0004354 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Україні у місті Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженому, із середньою технічною освітою, офіційно не працевлаштованому, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 29.06.2005 Комунарським РС за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1рік 6 місяців;

- 25.02.2008 Комунарським РС за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки;

09.07.2010 Комунарським РС за ч. 2 ст. 307 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

29.09.2010 Шевченківським РС за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На основі ст. 71 КК України частково приєднано вирок Комунарського РС від 09.07.2010 та визначено покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений з Біленьківської ВК Запорізької області №99 15.07.2013 з не відбутим строком 1 рік 3 місяці 11 днів;

02.12.2013 Шевченківським РС за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На основі ст. 71 КК України частково приєднано вирок Шевченківського РС від

29.09.2010 та визначено покарання у вигляді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

13.03.2015 згідно перегляду вироку Шевченківського РС від 02.12.2013 звільнений із залу Шевченківського РС.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
30.08.2016 приблизно о 15:00 ОСОБА_4 , знаходився поблизу гаражу, який розташований за адресою АДРЕСА_2 . В цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, поєднаного з проникненням у приміщення.
Далі, обравши вищевказаний гараж об`єктом вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисливих мотивів, упевнившись у відсутності можливих свідків - очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, шляхом пошкодження двері, проник до гаражу, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , звідки викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме акумуляторну батарею «Іста» в корпусі сірого кольору з маркуванням НОМЕР_1 , вартістю 250 гривень 00 копійок, металеві вироби, вагою 66 кг 700 г, вартістю 2 гривні 80 копійок за 1 кілограм, а всього на загальну суму 186 гривень 76 копійок, веломобіль, вартістю 290 гривень 00 копійок. Всього ОСОБА_4 викрав майна на загальну суму 726 гривень 76 копійок.
Після цього, ОСОБА_4 , завантаживши викрадене майно в автомобіль ВАЗ 2101 в кузові блакитного кольору, д.н. НОМЕР_2 намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, однак був зупинений працівниками УПП у м. Запоріжжя разом із викраденим майном.
Обвинувачений допитаний в судовому засіданні визнав свою вину повністю та пояснив, що 30.08.2016 приблизно о 15:00 знаходився поблизу гаражу, який розташований за адресою АДРЕСА_2 . шляхом пошкодження двері, проник до гаражу, звідки викрав майно, а саме акумуляторну батарею «Іста». Після цього, завантаживши викрадене майно в автомобіль ВАЗ 2101 намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, однак був зупинений працівниками УПП у м. Запоріжжя разом із викраденим майном.
Крім, повного визнання обвинуваченим своєї вини, вона знайшла своє підтвердження в сукупності зібраних на досудовому розслідуванні доказів, а саме: - показаннями даними на судовому засіданні обвинуваченим.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Отже, суд приходить до висновку, що докази зібрані по справі є достатніми, допустимими і повністю підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, які суд кваліфікує:
- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у інше приміщення, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення (злочину) до кінця, але кримінальне правопорушення (злочин) не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинене повторно.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання відсутні.

При визначені міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий за аналогічні злочини, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, хворіє на СНІД, інші обставини справи, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 368, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази залучені постановою слідчого від 02.09.2016 року та переданий на зберігання власникам залишити власникам.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді домашнього арешту залишити до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарского районного
суду м.Запоріжжя ОСОБА_1