печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадження слідчих Генеральної прокуратури ОСОБА_5 від 18.10.2016 про закриття кримінального провадження №0001587, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою на постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадження слідчих Генеральної прокуратури ОСОБА_5 від 18.10.2016 про закриття кримінального провадження №0001587.

Обгрунтовуючи скаргу, заявник зазначає, що постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури ОСОБА_5 від 18.10.2016 закрито кримінальне провадження №0001587 в частині отримання комерційним директором ПАТ «Центренерго» ОСОБА_4 неправомірної вигоди за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Поряд із тим, відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2015 ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 була внесена застава в розмірі 365400 грн., та всупереч ч. 11 ст. 182, ч. 5 ст. 110 КПК України в постанові про закриття кримінального провадження в частині не зазначено про повернення застави.

На підставі викладеного заявник вважає оскаржувану постанову такою, що винесена з порушенням чинного законодавства України, та просить її скасувати.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував, зазначивши, що постанова є обґрунтованою та законною, не вирішення питання про повернення застави не є підставою для її скасування та не порушує права та інтереси заявника, оскільки заставодавець має право звернутись до слідчого судді із клопотанням про повернення застави.

Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали скарги, надходжу до наступного висновку.

В провадженні другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження №0001587 від 23.07.2015.

Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадження слідчих Генеральної прокуратури ОСОБА_5 від 18.10.2016 зазначене кримінальне провадження в частині отримання директором комерційним ПАТ «Центренерго» ОСОБА_4 неправомірної вигоди за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України. Цією ж постановою скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2015 на майно ОСОБА_4 .

Звертаючись до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, заявник фактично не оспорює змісту оскаржуваної постанови та законності прийнятого рішення про закриття кримінального провадження, а єдиною підставою для її скасування зазначає невирішення питання щодо повернення застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7, частин 1, 3 ст. 26 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження також є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні суб`єктами кримінального провадження своїми процесуальними правами в межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З огляду на те, що норми Кримінального процесуального кодексу України не покладають на прокурора обов`язку вирішувати питання повернення застави при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, не містить таких вимог до постанови і ст. 110 КПК України, на яку посилається особа, що звернулась зі скаргою, слідчий суддя вважає, що невирішення питання щодо повернення застави не свідчить про незаконність постанови про закриття кримінального провадження, а тому винесене на розгляд слідчого судді питання про скасування постанови прокурора з означених підстав не може бути задоволено.

Зазначеним не порушуються права та законні інтереси заявника, оскільки він, як заставодавець в кримінальному провадженні №0001587, має право звернутись до слідчого судді з клопотанням про повернення застави.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадження слідчих Генеральної прокуратури ОСОБА_5 від 18.10.2016 про закриття кримінального провадження №0001587, - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1