АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1786/16 Справа № 209/2218/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 липня 2016 року, якою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків.

За участю сторін кримінального провадження:

Прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 вважає, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. Висновок суду про те, що поданий обвинувальний акт з додатками, не відповідає вимогам ст.291 КПК України є необґрунтованим та безпідставним. Суд першої інстанції всупереч ухвалі Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2016 року провів підготовче судове засідання в той час коли у вказаній ухвалі зазначено, що обвинувальний акт призначено до нового судового розгляду. Твердження в ухвалі проте, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити розписку підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, не відповідає вимогам ч.4 ст.291 КПК України.

Просить ухвалу суду скасувати, обвинувальний акт з додатками повернути для судового розгляду.

Як вбачається з ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору.

В обґрунтування свого рішення суд в ухвалі зазначив, що під час підготовчого судового засідання, судом на виконання вимог ст.ст.314,315 КПК України, встановлюється наявність або відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Суд вважає, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам ст.291 КПК України, а саме в порушення вимог ч.2 ст.291 КПК України, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулюванні обвинувачення, не розкрито об`єктивну сторону обвинувачення, що є обов`язковою вимогою пред`явлення обвинувачення. Так, поняття військовозобов`язаних осіб визначається ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а не ст.9 зазначеного Закону, як наведено у обвинувальному акті. Стаття 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в обвинувальному акті викладена в редакції, яка на час вчинення кримінального правопорушення була вже не дійсною, що окремо стосується кількості неповнолітніх дітей на утриманні військовозобов`язаної особи.

Також, згідно до вимог ч.4 ст.291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити розписку підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.

Разом з тим, згідно розписки підозрюваного ОСОБА_7 не визначено, на скількох аркушах отримано останнім обвинувальний акт, на скількох аркушах отримано реєстр матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, з урахуванням встановлених фактичних даних, суд першої інстанції дійшов висновку щодо невідповідності обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_9 за ст.336 КК України вимогам чинного законодавства, що є підставою для застосування вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу скасувати, обвинувальний акт з додатками повернути на новий судовий розгляд, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні повертає обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.

Доводи апеляційної скарги прокурора, щодо безпідставного повернення обвинувального акту прокурору в порядку ч.3 ст.314 КПК України на думку колегії суддів заслуговують на увагу.

Посилання суду на порушення вимог ст.291 КПК України є необгрунтованими та такими, що не відповідають вимогам закону.

Згідно п.п.5,7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статі (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також розміри шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Так, в обвинувальному акті, згідно положень кримінально процесуального закону викладено всі необхідні фактичні обставини вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, надано правову кваліфікацію його дій за ст.336 КК України, сформульовано обвинувачення із зазначенням дати, часу, місця, способу та мети обвинуваченого.

Таким чином, посилання суду першої інстанції на порушення вищезазначених норм кримінально процесуального закону, як на підставу повернення обвинувального акту, є необгрунтованими, оскільки фактично всі вимоги закону були виконані.
Більш того, посилання суду першої інстанції нате, що ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в обвинувальному акті викладена в редакції, яка на час вчинення кримінального правопорушення була вже не дійсною, що окремо стосується кількості неповнолітніх дітей на утриманні військовозобов`язаної особи, а також нате, що з розписки підозрюваного ОСОБА_7 не вбачається на скількох аркушах ним було отримано обвинувальний акт, на скількох аркушах отримано реєстр матеріалів досудового розслідування, не може бути визнано достатніми підставами, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду, та може бути встановлено під час розгляду кримінального провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала постановлена при відсутності передбачених п.3 ч.3 ст.314 КПК України підстав, тому доводи прокурора є обгрунтованими та підлягають задоволенню, ухвала суду підлягає скасуванню, обвинувальний акт направленню на новий судовий розгляд в той же суд зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 липня 2016 року, якою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків скасувати, призначивши новий розгляд вказаного обвинувального акту зі стадії підготовчого судового засідання.

Судді: ________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3