01.07.2016 Справа № 756/7693/16-к
№ 756/7693/16-к
№ 1-кп/756/564/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002809 від 18.03.2016 року щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, не маючого утриманців, учня 10-Б класу (з заочною формою навчання) ЗСШ № 328 міста Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
що обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в :
Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.02.2016 року приблизно о 15-00 годині перебуваючи неподалік від адміністративної будівлі Оболонської адміністрації, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Тимошенка, 18, зустрів знайому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка тримала при собі мобільний телефон марки «Iphone 4», ІМЕІ НОМЕР_1 , у корпусі білого кольору, вартістю 4000 грн. В цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, шляхом зловживання довірою, перебуваючи за вищевказаною адресою, запропонував ОСОБА_8 передати йому під приводом надання допомоги в здійсненні ремонту мобільного телефону марки «Iphone 4» ІМЕІ НОМЕР_1 , у корпусі білого кольору, вартістю 4000 грн., при цьому не маючи наміру повернути його.
ОСОБА_8 , будучи переконаною у тому, що ОСОБА_10 поверне їй мобільний телефон після того як його відремонтує, а саме: до кінця поточного тижня, та не здогадуючись про злочинний умисел ОСОБА_9 , погодилась і добровільно передала йому вищевказаний мобільний телефон. Однак, ОСОБА_10 вищевказаний телефон не відремонтував і не повернув його ОСОБА_11 , та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_11 своїми діями майнову шкоду на суму 4000 грн.
Крім того, 08.05.2016 року приблизно о 22-00 годині неповнолітній ОСОБА_3 , перебував за адресою: м. Київ, вул. Тимошенка, 2-К, де зустрівся зі своїм наглядно знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мав при собі мобільний телефон марки «Doogee Х-5 Pro Black» ІМЕІ: НОМЕР_2 , у корпусі чорного кольору, вартістю 2499 грн. В цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів перебуваючи за вищевказаною адресою, під приводом отримання від ОСОБА_12 вищевказаного мобільного телефону марки «Doogee Х-5 Pro Black» ІМЕІ - НОМЕР_2 , у корпусі чорного кольору, вартістю 2499 гривень на тимчасове користування в строк до 12.05.2016 року, та не маючи при цьому наміру повернути його, попросив у ОСОБА_12 вказаний мобільний телефон.
ОСОБА_12 будучи переконаним у тому, що ОСОБА_10 поверне йому мобільний телефон у зазначений час та не здогадуючись про злочинний умисел ОСОБА_9 , погодився та добровільно передав йому мобільний телефон марки «Doogee Х-5 Pro Black» IME: НОМЕР_2 , у корпусі чорного кольору. Однак, ОСОБА_10 вищевказаний телефон у встановлений строк не повернув ОСОБА_12 та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 2499 грн.
Крім того, 09.05.2016 року приблизно о 23-00 годині ОСОБА_3 , перебував за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 де у нього виник злочинний умисел направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів перебуваючи за вищевказаною адресою, через соціальну мережу «ВКонтакте» звернувся до свого наглядно знайомого ОСОБА_7 під приводом отримання від нього грошових коштів у розмірі 900 гривень для вирішення проблем матеріального характеру, терміном до 16.05.2016 року, не маючи при цьому наміру їх повертати, попросив у ОСОБА_12 вказані гроші.
ОСОБА_12 , будучи переконаним у тому, що ОСОБА_10 поверне йому гроші у зазначений час та не здогадуючись про злочинний умисел ОСОБА_9 , погодився та добровільно переслав на банківську карточку, яку йому надав ОСОБА_13 . Однак, ОСОБА_10 вищевказані гроші у встановлений строк не повернув ОСОБА_14 та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_14 майнову шкоду на суму 900 грн.
Крім того, 11.05.2016 року приблизно о 02 годині ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрівся зі своїм наглядно знайомим ОСОБА_15 , який мав у своєму володінні ноутбук марки «Heavy Packer» у корпусі чорного кольору вартістю 7500 гривень. В цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_10 діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи за вищевказаною адресою, під приводом отримання від ОСОБА_12 вищевказаного ноутбуку марки «Heavy Packer» у корпусі чорного кольору вартістю 7500 гривень на тимчасове користування в строк до 09 години 11.05.2016 року, та не маючи при цьому наміру повернути його, попросив у ОСОБА_12 вказаний ноутбук.
ОСОБА_12 , будучи переконаним у тому, що ОСОБА_10 поверне йому ноутбук у зазначений час, та не здогадуючись про злочинний умисел ОСОБА_9 , погодився та добровільно передав йому ноутбук марки «Heavy Packer», у корпусі чорногокольору. Однак, ОСОБА_10 вищевказаний ноутбук у встановлений строк не повернув ОСОБА_14 та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 7500 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини умисного вчинення ним кожного епізоду злочинної діяльності щодо місця, часу, способу, предмета злочинного посягання, його вартості, спрямованості умислу під час вчинення кожного окремого епізоду злочинних дій, а також щодо наступного розпорядження чужим майном, належним потерпілим, яким він протиправно заволодів, зловживаючи їх довірою, в тому числі і повторно.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтвердив у суді обставини заволодіння ним 02.02.2016 року близько 15 години неподалік від адміністративної будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом зловживання довірою неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 її мобільним телефоном марки «Iphone 4» у корпусі білого кольору вартістю 4000 гривень, який він мав намір використовувати у власних інтересах, та який у подальшому приблизно через місяць чи більше добровільно видав працівникам поліції після звернення потерпілої до поліції з відповідною заявою про вчинений щодо неї злочин.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтвердив у суді обставини заволодіння ним
08.05.2016 року близько 22 години в АДРЕСА_2 мобільним телефоном марки «Doogee Х-5 Pro Black» у корпусі чорного кольору вартістю 2499 грн., належним потерпілому ОСОБА_7 , шляхом зловживання довірою останнього;підтвердив у суді обставини заволодіння ним 11.05.2016 року приблизно о 02 годині під час перебування за тією ж адресою ноутбуком марки «Heavy Packer» у корпусі чорного кольору вартістю 7500 гривень, належним потерпілому ОСОБА_7 , також шляхом зловживання довірою останнього. Обвинувачений крім того, пояснив, що вказаними мобільним телефоном та ноутбуком потерпілого ОСОБА_7 він мав намір користуватися самостійно та нікому їх не збував і не продавав, лише передав на зберігання знайомому по імені ОСОБА_16 , який нині на його телефонні дзвінки не відповідає та в соціальних мережах не з`являється, саме з вказаної причини, стверджує обвинувачений, він позбавлений можливості повернути вказані речі їх володільцю ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив у суді і заволодіння ним шляхом зловживання довірою грошима ОСОБА_7 в сумі 900 грн., які той на його прохання, спрямоване 09.05.2016 року о 23 годині через соцмережі, добровільно переслав на зазначену ним банківську картку. ОСОБА_3 показав, що спричинену потерпілому ОСОБА_7 шкоду він не відшкодовував зовсім.

Потерпілий ОСОБА_7 показав у суді, що він є студентом Національної музичної академії України ім. Чайковського, навчається на 2 курсі диригентського факультету, проживає в гуртожитку академії, розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , познайомився з ОСОБА_3 в соцмережі «ВКонтакте» з метою гри в шахи. Особисто зустрілися саме 08.05.2016 року, коли ОСОБА_3 прийшов до нього в гуртожиток в гості. Про те, що це насправді ОСОБА_17 , він дізнався лише згодом в поліції, коли звернувся туди з заявою про вчинені щодо нього злочини. Під час знайомства ОСОБА_3 представився йому як людина з прізвищем ОСОБА_18 , якій вже 21 рік, яка вже є ветераном АТО, та яка була активним учасником подій на майдані. ОСОБА_3 розповідав йому численні історії про своє складне життя та скрутне становище після повернення з зони АТО, відтак, пояснив потерпілий, він абсолютно довіряв новому знайомому та його розповідям і не відмовляв у допомозі.
Саме тому, показав потерпілий, він ввечері 08.05.2016 року передав ОСОБА_3 на прохання останнього в його тимчасове користування свій мобільний телефон марки «Doogee Х-5 Pro Black» у корпусі чорного кольору вартістю 2499 грн., який ОСОБА_3 обіцяв повернути 12.05.2016 року, однак до цього часу так і не повернув. Гроші в сумі 900 грн. на прохання ОСОБА_3 він також добровільно надав йому в борг на строк до 16.05.2016 року, перерахувавши їх на вказану останнім банківську картку: 500 грн. на повернення якихось боргів, 100 грн. для поповнення рахунку сім-карти мобільного зв`язку, 300 грн. на тренажерну залу. Коли ж вночі 11.05.2016 року ОСОБА_3 почав просити в нього тимчасово в користування, а саме - до ранку 11.05.2016 року ще й наявний в нього ноутбук, то в той момент у нього виникли сумніви щодо добропорядності свого нового знайомого, проте той його старанно переконував, що це йому необхідно для виконання якихось громадських обов`язків і він вчергове йому повірив та передав на термін до ранку того ж дня ноутбук, який до цього часу йому не повернуто.
Потерпілий ОСОБА_7 показав у суді, що він з наступного ж дня почав вимагати від ОСОБА_3 повернення переданих йому в тимчасове користування мобільного телефону та ноутбуку, а також позичених грошей, проте, ОСОБА_3 під різними приводами та причинами йому його майно так до цього часу і не повернув та ніяким чином матеріальну шкоду, яка становить суму близько 11 тис. грн., не відшкодував. З цивільним позовом він не звертався тому, що не був поінформований про необхідність та право такого звернення.
При цьому потерпілий ОСОБА_7 , з огляду на те, що ОСОБА_3 виявився неповнолітнім та сиротою, не наполягає на суворому покаранні для нього та не вбачає необхідності позбавляти його волі реально.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 показала, що в 2008 році померла його мати, а з 2009 року вона офіційно є його опікуном. Обвинувачений проживає разом з нею в її трикімнатній квартирі, де проживають її 15-річна донька та її сестра зі своєю донькою. Ростислав забезпечений всім необхідним, на нього вона, як опікун, отримує державну допомогу у розмірі близько 3 тис. грн. щомісяця, які витрачає на його харчування, на його одяг, на утримання та ремонт належної підопічному його квартири. До січня підопічний навчався в спеціалізованій школі № 210 м. Києва, не виконував домашніх завдань, не бажав вчитися, тому вона перевела його в ЗСШ № 328, де Ростислав навчається заочно. Вдень він знаходиться вдома, допомагає їй в хатній роботі, часом десь буває, як вдень так і вночі, пояснює свою відсутність тим, що він десь працює вантажником, де саме, і чи дійсно працює вона не перевіряла.
Враховуючи те, що неповнолітній обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у кримінальному провадженні.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 дійсно своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України (по епізоду щодо майна неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ).
Крім того, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 дійсно своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України (по решті трьом епізодам щодо майна потерпілого ОСОБА_7 ).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України є: злочином невеликої тяжкості (дії, передбачені ч. 1 ст. 190 КК України), та злочином середньої тяжкості (дії, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України). При цьому враховуються і дані про особу обвинуваченого, його негативну характеристику з місця навчання, умови проживання, стан його здоров`я, відсутність дорослих підбурювачів, те, що він є неповнолітнім та сиротою, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності.
На обліках у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, на первинному обліку Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації перебуває як дитина, позбавлена батьківського піклування, на обліку у секторі Відділу Оболонського УП ГУНП в м. Києві він не перебуває та не перебував, за результатами медичного огляду здоровий, з його слів займається боксом, відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов неповнолітньому ОСОБА_3 створені умови для його гармонійного розвитку.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та вчинення злочину неповнолітньою особою.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. 67 КК України, на час розгляду справи не встановлено.
Беручи до уваги вказані вище обставини у їх сукупності, враховуючи спосіб життя обвинуваченого та умови його проживання і виховання, стан здоров`я та матеріальний становище, відсутність негативного впливу дорослих, недостатність контролю з боку опікуна за поведінкою неповнолітнього ОСОБА_3 , достатній та відповідний віку рівень його розвитку, інші особливості особи неповнолітнього, суд вважає за необхідне у даному конкретному випадку призначити обвинуваченому покарання за кожен злочин окремо в межах санкції інкримінованої частини статті 190 КК України, після чого відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому за ч. 1 ст. 190 КК України суд вважає за необхідне призначити покарання у виді громадських робіт, а за ч. 2 ст. 190 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки жодне із таких альтернативних видів покарань, як виправні роботи та обмеження волі, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, не можуть бути застосовані до неповнолітнього ОСОБА_3 , а застосування штрафу у даному випадку на думку суду є недоцільним та погіршить матеріальне становище неповнолітнього.
Суд дійшов до висновку і про те, що враховуючи тяжкість злочинів, особу винного та інші обставини справи, виправлення неповнолітнього обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому можливо відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України прийняти рішення про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Саме таке рішення, на думку суду, є в даному випадку справедливим, а також необхідним і достатнім для сприяння виправленню неповнолітнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування ст. 105 КК України суд не вбачає і сторони кримінального провадження про це не клопотали.
Запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувалися та про їх застосування сторони кримінального провадження не клопотали.
Цивільні позови не заявлялися.
Судові витрати відсутні.
Речові докази: мобільний телефон марки «Iphone 4», ІМЕІ НОМЕР_1 - слід залишити в розпорядженні власника потерпілої ОСОБА_8 ; 6 аркушів зі скрин-шотом смс-листування потерпілого ОСОБА_7 з обвинуваченим ОСОБА_3 слід знищити, як такі, що не представляють матеріальної цінності.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 65-67, 104 КК України, ст. ст. 368, 373-376, 484, 485, 487 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, за якими призначити йому наступне покарання:
-за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді громадських робіт на строк 50 (п`ятдесят) годин,
-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
В порядку ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строк 1 (один ) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази: мобільний телефон марки «Iphone 4», ІМЕІ НОМЕР_1 - залишити в розпорядженні власника потерпілої ОСОБА_8 ; 6 аркушів зі скрин-шотом смс-листування потерпілого ОСОБА_7 з обвинуваченим ОСОБА_3 - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя