У Х В А Л А
04.11.2016 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007687 від 02.11.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

в с т а н о в и в :
02.11.2016 року, біля 12.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території літнього майданчика, приміщення кафе " Блюз", що в м. Рівне по вул. 16-го Липня, діючи за попередньою змовою з невстановленою групою осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, що виразилось у порушенні та зриві нормальної роботи вказаного закладу, а також відпочинку ОСОБА_7 , наніс один удар в обличчя останньому, завдавши потерпілому фізичного болю. .

02 листопада 2016 року за вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007687 внесено повідомлення про кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 296 КК України.

04 листопада 2016 року слідчим ОСОБА_6 подано у Рівненський міський суд Рівненської області клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Необхідність застосування саме такого запобіжного заходу, є тяжкість злочину, вагомість наявних доказів, можливість продовження вчиняти інші кримінальні злочини, ухилятись від слідства та суду, впливання на свідків.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримав за викладених в ньому обставин.

Адвокат та підозрюваний просять обрати міру запобіжного заходу у виді особистого зобов"язання, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше не судимий. Оскільки він не судимий, то ніяких інших кримінальних злочинів вчиняти не буде, також не буде перешкоджати встановленню істини по справі та впливу на свідків.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вина ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, показаннями свідків, відеоматеріалами з камер-спостережень та іншими доказами.

Твердження прокурора, що ОСОБА_8 може вчиняти інші кримінальні злочини, ухилитися від слідства та суду, перешкоджати встанлвленню істини по справі та впливу на свідків, ніякими обгрунтованими та належними доказами не підтверджено.

03 листопада 2016 року ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Поряд з цим слідчим повністю доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, на які він посилається в клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, вказані в ст.178 КПК України.

Згідно ч.1 ст.181 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту повинен перевірити чи достатньо підстав для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні з`ясувати, чи є домашній арешт до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також, чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням іншого запобіжного заходу.

При обранні виду запобіжного заходу суди враховують вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Натомість, протягом розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою прокурором не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя приходить до переконання, що є всі підстави для застосування, у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу, чим тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

П.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року справа «Хайреддінов проти України», береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, трохи пом`якшує цей страх і зменшує його наміри втекти (7). При обґрунтуванні цієї підстави необхідне дослідження характеристики особистості, утримуваної під вартою. При цьому на користь звільнення свідчать: відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (21, с.98). Справа ЄСПЧ «Пунцельт проти Чехії».

Таким чином, характеризуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 немає підстав в даний час стверджувати, про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України на запобігання, яким спрямоване застосування запобіжного заходу тримання під вартою.

Згідно з положенням Конвенції про захист прав людини, а також загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію й підвищення гарантій захисту прав особи, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до переконання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст. 179 КПК України: особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу; підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати; контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 193-174, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі процесуальні обов`язки:

- не відлучатись з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Передати ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання для виконання до Рівненського відділу поліції ГоловногоУправління Національної поліції в Рівненській області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1