УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №282/543/16 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 25 травня 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не судимого
з участю: прокурора ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України за наступних обставин.
16.04.2016 року о 00 год. 30 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи на території кафе «Кристал», що за адресою: вул. Незалежності, 25 в смт. Любар Житомирської області, під час словесної суперечки з ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розуміючи протиправність своїх дій, в присутності ОСОБА_7 та невстановленої слідством особи, наніс один удар в обличчя ОСОБА_10 , чим спричинив останньому фізичний біль. Намагаючись уникнути бійки, ОСОБА_10 , який перебував у вказаний час та місці разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 , покинули територію кафе та направились до будинку культури, що по АДРЕСА_2 .
Продовжуючи свої злочинні дії, 16.04.2016 року близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_9 діючи спільно з ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, з метою нанесення тілесних ушкоджень, переслідували по вулиці Незалежності в смт. Любар Житомирської області ОСОБА_12 та Петришина, на автомобілі «ВАЗ 2105», який на праві власності належить ОСОБА_13 , жителю м. Житомира, та зупинивши автомобіль біля входу до будинку культури, почали наздоганяти ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .
В цей час, знаходячись біля будинку культури що по вул. Незалежності, 38 в смт. Любар, не наздогнавши ОСОБА_14 , ОСОБА_9 вибіг із тильного боку будинку культури на зустріч ОСОБА_12 , коли останній вже просив ОСОБА_7 та невстановлену слідством особу, які його наздогнали, розійтися мирно. У свою чергу, ОСОБА_9 умисно за допомогою невстановленого слідством твердого предмету, наніс удар в потиличну частину голови ОСОБА_10 , в результаті чого останній впав на асфальтоване покриття, а ОСОБА_7 спільно із невстановленою слідством особою почали наносити йому удари ногами в область голови, заподіявши при цьому тілесні ушкодження.
16.04.2016 близько 01 години ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи спонтанно, об`єднуючи зусилля для досягнення загального злочинного результату в процесі вчинення злочину, спільно із ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: мобільний телефон марки «Lenovo C-660», вартістю 1500 гривень та грошові кошти в сумі 2000 гривень, а всього на загальну суму 3500 гривень, після чого з місця вчинення злочину на автомобілі «ВАЗ-2105», зникли, чим завдали потерпілому майнової шкоди на вказану вище суму.
28.04.2016 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.
24.05.2016 року слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 25 травня 2016 року зазначене клопотання задоволено та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.
Заборонено ОСОБА_7 залишати житло у період доби з 16 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин щодня та покладено на нього обов`язки, передбачені кримінально-процесуальним законодавством строком на два місяці з 25 травня 2016 року до 25 липня 2016 року за місцем його проживання.
Слідчим суддя умотивував своє рішення тим, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, про що свідчить протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 13.05.2016 року, під час якого останній заявив про здійснення на нього психологічного тиску з боку підозрюваного.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволені клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В обгрунтування апеляції захисник наводить наступне.
Досудовим розслідуванням не підтверджені ризики відповідними доказами, а саме: не надано суду доказів, що підозрюваний буде переховуватися від слідства та суду, не доведено слідчим у клопотанні щодо вчинення ОСОБА_7 психологічного тиску на свідка ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_10 ..
Вважає, що суддя не врахував, те, що слідчим взагалі не надано належних та допустимих доказів щодо вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Також зазначає, що при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд не виклав обставин, які свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, пояснення інших учасників судового провадження, перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у скоєнні пограбування ОСОБА_10 підтверджуються протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 , протоколами пред`явлення особи для впізнання.
Доводи апелянта про відсутність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Про наявність вказаних ризиків, а саме про незаконний вплив на потерпілого, свідка, свідчить протокол допиту свідка ОСОБА_11 , який показав, що підозрюваний чинив на нього психологічний тиск. При цьому залякував його та намагався переконати про відсутність його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину.
З огляду на викладене, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд першої інстанції вірно оцінив в сукупності всі обставини справи, особу підозрюваного, який підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, і прийшов до правильного висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам.
У зв`язку з цим, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,-
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 25 травня 2016 року - без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: