Справа № 1-223/08
У Х В А Л А

22.08.2016 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін та без застосування технічних засобів

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі скаргу ОСОБА_3 на неправомірні дії державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій вказав, що Державним виконавцем Центрально-міського відділу ДВС Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 02.03.2016 року на підставі виконавчого листа, виданого 02.03.2010р. на виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу в розмірі 106489,73 грн., було відкрито виконавче провадження ВП № 1-223/08. Відповідно до ч.5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»: «Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові». Відповідно до ч.1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Постанову про відкриття виконавчого провадження він, скаржник, поштою не отримував, а отримав через свого представника ОСОБА_6 , який отримав її 19 липня 2016 року у Центрально-Міському ВДВС КМУЮ у Дніпропетровській області. Про те що державний виконавець ОСОБА_4 при проведенні виконавчої дії у порушення вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» здійснив відкриття провадження по справі, прийнявши виконавчий документ, у якому не зазначаються дані, які ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, ідентифікаційний код боржника, він, скаржник, дізнався після того, як отримав 19.07.2016. Постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2016 року.

Вважає, що, по-перше, державний виконавець неправомірно прийняв до виконання виконавчий документ, що не відповідає вимогам ст. 18 Закону України та відкрив виконавче провадження по справі. Хоча повинен був відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» відмовити стягувачу у відкритті виконавчого провадження за його заявою, у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

По-друге, відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення. протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У Постанові про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2016р. ВП N 50370848 зазначається, що виконавчий лист видано 02.03.2010 року, документ вступив у законну силу (набрав чинності): 25.11.2008р., а заява про примусове виконання подана стягувачем 02.03.2016 року. Строк подання виконавчого листа для примусового виконання у один рік вже сплинув. Відповідно до ч. 1 ст. 24 цього Закону І державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документи, строк пред`явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Державний виконавець повинен був відповідно до ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» відмовити стягувачу у відкритті виконавчою провадження за його заявою у зв`язку з пропуском встановленого строку пред`явлення документів до виконання, чим порушив гарантію його, скаржника, прав та інтересів, передбачених ст.6 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, у Постанові про відкриття виконавчого провадження вказується стягувач: ОСОБА_5 , що не відповідно до виконавчого документу.

Державний виконавець ОСОБА_4 заявлені вимоги не визнала, надала суду письмові пояснення про те, що відповідно до ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків встановлених законодавством України, а також строк пред`явлення виконавчого документа поновлюється.

На виконанні в Центрально-Міському ВДВС м. Кривий Ріг втретє перебуває в/л 1-223/08 від 02.03.2010 року, виданий Центрально-Міським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу на загальну суму 100489,73 грн., тобто стягувачем було повторно пред`явлено виконавчий документ на виконання.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень періодами перебування вищезазначеного документа на виконанні в Центрально-Міському відділі державної виконавчої служби м. Кривий Ріг є такі: з 24.01.2009 по 23.09.2009 ; з 25.11.2011 по 29.12.2012; з 02.03.2016 по теперішній час. Також згідно даних ЄДРВП в/л 1-223/08 від 02.03.2010 року, виданий Центрально-Міським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу на загальну суму 100489,73 грн. перебував на примусовому виконанні в Довгинцівському відділі державної виконавчої служби м. Кривий Ріг у період з 05.02.2015 по 18.12.2015 року.

Таким чином, стягувачем ОСОБА_5 було повністю додержано строків на пред`явлення виконавчого документа до виконання і державним виконавцем було правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

По-друге, 08.08.2012 року, набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення та спрощення процедури державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно», яким було внесено зміни до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно п. 3 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» стало обов`язковим зазначення ідентифікаційного коду боржника, окрім фізичних осіб громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмутку в паспорті громадянина України.

Отже, оскільки в/л 1-223/08 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу на загальну суму 100489,73 грн. вперше було пред`явлено до виконання ще у 2009 році, то це виключало обов`язковість зазначення ідентифікаційного коду боржника. Вищезазначений виконавчий документ відповідав вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» і у державного виконавця були відсутні правові підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження.

По-третє, згідно п. 3 ст. 83 ЗУ «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Держаним виконавцем було встановлено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження дійсно було допущено граматичну помилку, а саме в ЄДРВП стягувач була зареєстрована як ОСОБА_5 , замість ОСОБА_5 . У зв`язку з цим 18.08.2016 року державним виконавцем було винесено відповідну постанову, копії якої того ж дня направлено сторонам виконавчого провадження за вих. № 19556.

За весь період перебування виконавчого документа на виконанні жодних дій, спрямованих боржником ОСОБА_3 на погашення суми боргу, здійснено не було, будь-яких підтверджень про сплату боргу в Центрально-Міському ВДВС немає.

Звернення боржника ОСОБА_3 зі скаргою на дії державного виконавця до суду говорить про те, що він усіляко намагається затягнути проведення виконавчих дій та умисно перешкоджає реальному виконанню рішення суду.

Просить в заявлених вимогах відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що будь-яких порушень законодавства при відкритті виконавчого провадження та виконання рішення суду, які б могли бути підставами для закриття провадження, державним виконавцем допущено не було.

Як вбачається із вироку суду від 2 липня 2008 року ОСОБА_3 був засуджений за ст. 286 ч. 2 КК України за те, що в порушення ПДР рухався по вул. Харитонова в місті Кривому Розі зі значним перевищенням допустимої швидкості біля 96 км/год. та допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , спричинивши потерпілому тяжкі тілесні пошкодження, від яких той помер. Із цього ж вироку вбачається, що ОСОБА_3 повністю визнавав позов ОСОБА_5 , що було враховано судом першої інстанції та судом другої інстанції, який пом`якшив призначене засудженому покарання.

До цього дня стягнута вироком суду сума боргу не зменшилася, тобто, діючи вкрай недобросовісно, ОСОБА_3 після засудження та відбуття покарання ніяким чином не відшкодував завдану ним шкоду потерпілій.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 218, 385-389 ЦПК України, ст. ст. 6, 18, 26, 82 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1