У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2016 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 420 160 000 000 006 16 ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року,
за участі прокурора обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України, повернуто прокурору відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 .
Цією ж ухвалою задоволені клопотання прокурора і до ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до 19 грудня 2016 року включно, з покладенням на нього зобов`язання прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду, повідомляти їх про зміну місця свого проживання, роботи, утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну; а також ОСОБА_6 відсторонено від посади прокурора військової прокуратури Деснянського гарнізону Центрального регіону України до 19 грудня 2016 року з вилученням на цей час службового посвідчення.
Дана ухвала про повернення обвинувального акта мотивована тим, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки при викладені фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України, зазначено, що ОСОБА_7 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, перебуваючи на посадах старшого слідчого, старшого прокурора та прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, маючи доступ до сейфу №7 встановленого у його службовому кабінеті в приміщені військової прокуратури Дарницького гарнізону, за адресою: м. Київ, вул. Поліська, 28, у період з 29.04.2015 по 22.10.2015 взяв із вказаного сейфу та виніс із приміщення прокуратури грошові кошти у сумі 38.800 доларів США та 60.500 грн., які вилучені під час обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 , що більше як у 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто у особливо великому розмірі, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Громадянин ОСОБА_7 статусу обвинуваченого у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 не має, вироку суду, який би набрав законної сили та яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, на який міститься посилання у обвинувальному акті, яким пред`явлено обвинувачення ОСОБА_6 в природі не існує, а тому такий виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення є не припустимим та безумовно порушує законні права громадянина ОСОБА_7 , а обвинувальний акт із таким грубим порушенням норм кримінально процесуального кодексу не може бути призначений до судового розгляду.
Крім цього, у обвинувальному акті при описанні форми вини, мотиву та мети обвинуваченого допущені формулювання, які виключають одні одних, зокрема в абзаці 3 на аркуші 27 провадження зазначено ОСОБА_6 недбало ставлячись до служби, неналежно виконував свої службові обов`язки, в абзаці 7 на аркуші 33 провадження зазначено ОСОБА_6 з метою незаконного зменшення обсягу своїх службових обов`язків, з мотивів небажання виконувати свої обов`язки в повному обсязі, неналежно виконував свої службові обов`язки, в результаті чого не зазначено який же характер носили дії обвинуваченого ОСОБА_6 умисний чи необережний, а також чітко не зазначений мотив та мета таких дій.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, просить ухвалу суду першої інстанції в частині рішення про повернення обвинувального акта прокурору скасувати із-за суттєвих порушень вимог кримінального процесуального закону, невідповідності та суперечності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції.
При цьому прокурор посилається на те, що суд, вирішуючи питання за результатами підготовчого судового засідання в порядку ст. 314 КПК України, вийшов за межі своїх повноважень.
Зокрема, прокурор вважає, що в обвинувальному акті, на виконання вимог ст. 291 КПК України, міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону та формулювання обвинувачення.
На переконання прокурора, не відповідають вимогам закону і висновки суду про неприпустимість зазначення в обвинувальному акті, при викладі фактичних обставин щодо вчинення злочину ОСОБА_7 , оскільки обвинувальний акт щодо останнього 01.04.2016 направлено до суду та на даний час триває судовий розгляд.
Крім того, як зазначає прокурор, виклад вказаних обставин не має преюдиціального значення ні для суду, який вирішує винуватість ОСОБА_7 , ні для суду, який вирішує винуватість ОСОБА_6 , не порушує презумпцію невинуватості ОСОБА_7 та його права, а також не передбачає обов`язок суду давати юридичну оцінку діям ОСОБА_7 або викладати ці обставини у судовому рішенні.
Як далі вказує прокурор, суд в своїй ухвалі, як одну з підстав повернення обвинувального акта прокурору зазначив про те, що в обвинувальному акті при описанні форми вини, мотиву, мети обвинуваченого допущені формулювання, які виключають одні одних, в той час як в обвинувальному акті, на переконання прокурора, чітко вказані мотив та мета дій і бездіяльності обвинуваченого, в якому зазначено, що ОСОБА_6 недбало ставлячись до служби, неналежно виконував свої службові обов`язки, тобто вказано форму вини злочинна недбалість, як і вказано мотив та мета такої бездіяльності обвинуваченого, які прокурор вважає встановленими, як-то: ОСОБА_6 з метою незаконного зменшення обсягу своїх службових обов`язків, з мотивів небажання виконувати свої обов`язки в повному обсязі, неналежно виконував свої службові обов`язки.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_6 вважає ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору законною та обґрунтованою.
Представник потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_12 погодився з апеляційною скаргою прокурора та просив розглядати провадження у їх відсутність.
Захисник ОСОБА_13 про час, дату та місце розгляду провадження повідомлений належним чином.
Обвинувачений ОСОБА_6 просив розглядати провадження у його відсутність.
Заслухавши доповідь судді ОСОБА_1 , пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення обвинуваченого, який проти них заперечував, вважаючи правильним рішення суду першої інстанції щодо повернення обвинувального акта прокурору, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Процедура складення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування регламентована ст. 291 КПК України.
Як указують приписи ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості, перелік яких є вичерпним.
Зокрема, п. 5 вказаного закону вказує, що обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 суд послався на те, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому є посилання на особу ОСОБА_7 , який в даному провадженні статусу обвинуваченого не має, як відносно нього не має і обвинувального вироку суду.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки посилання в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 на особу ОСОБА_7 , щодо якого обвинувальний акт знаходиться з 01.04.2016 на розгляді в Дарницькому районному суді м. Києва, що триває, не є підставою для повернення обвинувального акта.
Крім того, на переконання колегії суддів, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 , на виконання приписів п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Посилання ж суду першої інстанції в ухвалі на те, що в обвинувальному акті при описанні форми вини, мотиву та мети обвинуваченого ОСОБА_6 допущені формулювання, які виключають одні одних, в результаті чого не зазначено який же характер носили дії обвинуваченого ОСОБА_6 умисний чи необережний, а також чітко не зазначений мотив та мета таких дій фактично вказує на те, що суд першої інстанції в підготовчому судовому засідання вдався до оцінки, що на даному етапі судового провадження є неприпустимим.
За викладеним, апеляційна скарга прокурора в частині безґрунтовного повернення обвинувального акта підлягає задоволенню, а ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 21.10.2016 відносно ОСОБА_6 - скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 420 160 000 000 006 16 ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, - задовольнити.
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року, в частині повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України, прокурору відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 420 160 000 000 006 16 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України, призначити до розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3