[1] АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.07.2016 року,
за участю особи, що подала скаргу - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.07.2016 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо невнесення повідомлення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_5 не надано будь-яких доказів, які б вказували на можливе звернення останнього до Генеральної прокуратури України з заявою про вчинення кримінального правопорушення. А відтак, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити твердження особи, що подала скаргу, на бездіяльність щодо невнесення, у порядку ст. 214 КПК України, відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення, та строки, передбачені, ст. 304 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, прийнявши справедливе рішення по його скарзі.
Такі вимоги апелянт мотивує тим, що ним неодноразово подавались до Генеральної прокуратури України заяви про вчинення кримінального правопорушення компанією «Вінко», які скеровувались до прокуратури Вінницької область, про що ним зазначалось у скарзі до слідчого судді.
Тому, вважає, що висновок слідчого судді є необґрунтованим, оскільки не перевірено висвітлених у скарзі доводів щодо його численних звернень з заявами до Генеральної прокуратури України про вчинення шахрайства компанією «Вінко».
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_5 колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо невнесення повідомлення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_5 не надано будь-яких доказів, які б вказували на можливе звернення останнього до Генеральної прокуратури України з заявою про вчинення кримінального правопорушення, що позбавляє можливості перевірити твердження особи, що подала скаргу, на бездіяльність щодо невнесення, у порядку ст. 214 КПК України, відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення, та строки, передбачені, ст. 304 КПК України.
Однак, на думку колегії суддів, при постановленні ухвали про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 слідчий суддя не розглянув її по суті, оскільки вищезазначені обставини, які зазначені в резолютивній частині ухвали, не дають підстав для прийняття такого рішення.
Окрім цього, суперечить фактичним обставинам провадження вказівка в ухвалі слідчого судді, щодо відсутності доказів звернення ОСОБА_5 до ГПУ з заявою про злочин, оскільки до прийняття рішення на адресу суду були подані заперечення ГПУ на скаргу ОСОБА_5 , в яких стверджувалось, що від останнього на адресу ГПУ дійсно надходили звернення про вчинення кримінального правопорушення, які скеровані до органу досудового розслідування під юрисдикцією якого знаходиться місце можливого вчинення кримінальних правопорушень прокуратури Вінницької області.

За наведеного ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали.
Розглядаючи скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо невнесення повідомлення до ЄРДР після отримання заяви від 10.05.2016 року про вчинення кримінального правопорушення колегія суддів враховує наступне.
Частиною 1 ст. 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії, чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

З огляду на приписи даної норми закону перебіг строку на оскарження бездіяльності Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей до ЄРДР розпочався по закінченню 24 годин після отримання ним вказаної заяви. Враховуючи, що скаргу подано в липні 2016 року на бездіяльність щодо невнесення заяви від 10.05.2016 року, останній звернувся після закінчення встановленого кримінальним процесуальним законодавством строку та за відсутності клопотання про його поновлення.
За наведеного, у відповідності до ч.2 ст. 304 КПК України, скарга ОСОБА_5 підлягає поверненню, що відповідно до ч.7 цієї ж статті не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку передбаченому КПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.07.2016 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо невнесення повідомлення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення скасувати, постановити ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 повернути заявнику в зв`язку з пропуском строків на оскарження бездіяльності прокурора та відсутністю клопотання про його поновлення.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку.

С У Д Д І:

______________ _______________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3054/2016
Категорія ст. 303КПК
Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_7
Доповідач: ОСОБА_1