Справа № 161/8467/16-к
Провадження № 1-кп/161/457/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002614 від 13 червня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працює, раніше судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2015 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2015 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, 23 лютого 2016 року поставлений на облік в Луцькому МРВ КВІ УДПтС України у Волинській області та того ж дня інспектором письмово ознайомлений з умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також про передбачену ч. 2 ст. 389 КК України кримінальну відповідальність за ухилення від їх відбування особою, засудженою до цього покарання та зобов`язано приступити до відбування громадських робіт в КП "Луцький зоопарк" з 27 лютого 2016 року, про що в останнього 23 лютого 2016 року відібрано підписку.

В той же час, ОСОБА_3 , умисно, з метою ухилення від встановленого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2015 року покарання, без поважних причин, в період часу з 28 лютого 2016 року по 26 травня 2016 року, а також з 29 травня 2016 року по 01 червня 2016 року не з`являвся до КП "Луцький зоопарк" для відпрацювання громадських робіт, чим злісно ухилявся від виконання громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 злісно ухилився від виконання громадських робіт, чим порушив встановлені ст.ст. 36, 37, 40 КВК України, обов`язки, порядок та умови відбування покарання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, та кваліфікує їх як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що дійсно за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2015 року йому призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт, 23 лютого 2016 року взято на облік в Луцькому МРВ КВІ УДПтС, де під розпис роз`яснено про порядок та умови відбуття такого покарання та зобов`язано приступити до відбування громадських робіт у КП "Луцький зоопарк" з 27 лютого 2016 року, однак, з 28 лютого 2016 року по 26 травня 2016 року, а також з 29 травня 2016 року по 01 червня 2016 року не з`являвся для відбування покарання без поважних причин, хоча неодноразово попереджався інспекторами Луцького МРВ КВІ УДПтС про наслідки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, а саме, про кримінальну відповідальність. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати та врахувати, що на даний час відбув повністю покарання у виді громадських робіт.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії невеликої тяжкості, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує те, що він є особою молодого віку та сиротою, інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, збитків вчиненням кримінального правопорушення не завдано, відбув повністю призначене покарання до ухвалення нового вироку, однак, новий злочин вчинено в період не погашеної і не знятої у встановленому порядку судимості за умисний злочин.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкцій частини статті, за якою його засуджується у виді обмеження волі, при цьому, на підставі ст. 75 КК України звільняє від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому, мінімальний річний іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1