Провадження № 1-кс/344/3514/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000068 від 29.07.2016р.,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилався на те, що дане кримінальне провадження зареєстроване за фактом умисного ухилення за попередньою змовою ФОП « ОСОБА_5 » (код НОМЕР_1 ) та ФОП « ОСОБА_6 » (код НОМЕР_2 ) від сплати митних та податкових платежів в особливо великих розмірах, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Матеріалами клопотання зазначено, що ОСОБА_5 в ході ввезення на митну територію України транспортних засобі, проведення розрахунків за ремонтні роботи, а також в ході реалізації імпортованих транспортних засобів, використовує три банківські рахунки, що відкриті у ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 336677), зокрема: НОМЕР_3 (польський злотий), НОМЕР_4 (українська гривня) та НОМЕР_5 (українська гривня). Дані банківські карткові рахунки використовуються вказаним суб`єктом господарювання при ухиленні від сплати митних та податкових платежів в особливо великих розмірах.

Унаслідок цього ОСОБА_5 має фізичну можливість володіти, користуватися та розпоряджатися грошовими коштами у безготівковій формі, які знаходяться на банківських рахунках та одержані внаслідок вчинення злочину. Крім цього, грошові кошти, які перебувають на банківських рахунках ОСОБА_5 , одержані внаслідок вчинення злочину ухилення від сплати митних та податкових платежів в особливо великих розмірах та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто гроші у безготівковій формі, що знаходяться на розрахункових рахунках ОСОБА_5 є об`єктом кримінально протиправних дій, що набуті кримінально протиправним шляхом, у розумінні із ч.1 ст. 170 КПК України. З метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації, а також запобігання можливості приховування, передачі, відчуження тобто можливості використовувати їх ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 в ході вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, а тому є підстави для накладення арешту на майно, а саме: гроші у безготівковій формі, що знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_5 (код НОМЕР_1 ).

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 використовує три банківські рахунки, що відкриті у ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 336677), зокрема: НОМЕР_3 (польський злотий), НОМЕР_4 (українська гривня) та НОМЕР_5 (українська гривня)

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Крім цього, ч. 4 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України.

В той же час стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, не доведено наявність достатніх підстав вважати, що гроші у безготівковій формі, що знаходяться на зазначених вище банківських карткових рахунках ОСОБА_5 в сумі 3795351грн., можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні (оскільки такі одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення), тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, як не встановлено підстав вважати, що ці кошти можуть підлягати спеціальній конфіскації, зокрема відповідають будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України. Жодним чином не доведено, що банківські карткові рахунки використовуються ОСОБА_5 саме при ухиленні від сплати митних та податкових платежів в особливо великих розмірах, не подано і виписки з банку про наявність на зазначених рахунках будь-яких грошових коштів, їх надходження чи списання.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Отже, враховуючи вищенаведене, не вбачаю підстав для задоволення даного клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1