Справа 688/1617/16-к
№ 1-в/688/827/16
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Шепетівка клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнки Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого,

про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, суд
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 засуджений 31.10.2005 року апеляційним судом Кіровоградської області за п. 4 ч.2 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 08.02.2016 року зараховано в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з 30 листопада 2004 року по 20 квітня 2006 року включно
Початок строку: 30.11.2004 року.

Кінець строку: 09.07.2018 року.

24 березня 2016 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання, пояснив, що за час відбування покарання виправився, оскільки працює на трьох роботах, за що адміністрація колонії мала б його заохочувати, однак безпідставно його не заохочують, тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Крім того, просить врахувати, що у нього є хворі батьки, які потребують догляду.

Представник Шепетівської виправної колонії заперечив задоволенню клопотання, пояснив, що за весь період відбування покарання засуджений допустив 3 порушення режиму відбування покарання, за що тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, одне стягнення не зняте і не погашене у встановленому законом порядку, до роботи відноситься задовільно. Стягнення та заохочення чергуються, що вказує на нестабільну поведінку засудженого під час відбування покарання. Крім того, засуджений має позов 6000 грн., з яких відшкодував лише 63 грн.

Прокурор вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, при цьому просить врахувати як тяжкість вчиненого ним злочину, так і строк, що залишився до закінчення строку покарання.

Заслухавши пояснення засудженого, представника органу виконання покарань, думку прокурора, вивчивши матеріали щоденника індивідуальної роботи із засудженим, суд знаходить відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно роз`яснень п. 2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за скоєння особливо тяжкого злочину, з врахуванням вимог ч.5 ст. 72 КК України відбув необхідну частину строку покарання, після відбуття якої може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За даними довідки про заохочення і стягнення, характеристики, щоденника індивідуальної роботи із засудженим, ОСОБА_5 за період відбування покарання 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності за невихід на роботу без поважної причини, порушення розпорядку дня та вимог режиму відбування покарання. Одне стягнення погашене, друге зняте у встановленому законом порядку. Останнє стягнення не зняте і не погашене у встановленому законом порядку. За весь період відбування покарання мав три заохочення за добру поведінку, сумлінне ставлення до праці, витяжку проволоки та за ремонт і обладнання на складі ЗБВ. На даний час працевлаштований робітником складу залізобетонних виробів, норми виробітку виконує повністю. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Професія», «Фізкультура і спорт». Вказані обставини повністю підтверджують посередню характеристику засудженого за весь період відбування покарання, що вірно відображено у характеристиці на засудженого, затвердженій 01.04.2016 року начальником установи виконання покарань. Крім того, суд враховує, що маючи заробітну плату за період з січня 2015 року по лютий 2016 року понад 6000грн. засуджений на відшкодування шкоди, стягнутої судовим рішенням відшкодував потерпілій стороні лише 63,51грн.

Наявність трьох стягнень та трьох заохочень за весь період відбування покарання, які чергуються між собою, свідчать про нестабільність поведінки засудженого, що є наслідком того, що він не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому підстави для застосування до засудженого пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення через суд, що постановив ухвалу.

Суддя: ОСОБА_1