Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року м. Первомайськ
Справа :484/2098/16-к

Номер провадження : 1-кп/484/141/16

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000225, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Великомихайлівка Великомихайлівського району Одеської області; громадянина України; освіта середня; неодруженого; проходив військову службу за мобілізацією на посаді пожежника пожежного взводу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні солдат; працює дорожнім робітником у Філії «Єланецький райавтодор», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше не судимого; який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 4 ст. 407 КК України,

встановив:
11.03.2015 р. обвинувачений ОСОБА_4 . Єланецьким РВК Миколаївської області призваний за мобілізацією для проходження військової служби.
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) від 15.01.2016 р. № 11 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду пожежника пожежного взводу зазначеної військової частини.
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) від 26.04.2016 р. № 100 солдат ОСОБА_4 виключений зі списків особового складу військової частини, звільнений з військової служби у запас та направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
11.02.2016 р. солдат ОСОБА_4 , з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), та перебував за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
23.03.2016 р. солдат ОСОБА_4 добровільно з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) і того ж дня приступив до виконання службових обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Так, обвинувачений ОСОБА_4 показав, що 11.02.2016 р. він, дізнавшись про погане самопочуття його бабусі, поїхав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою здійснення догляду. Оскільки інших рідних, які б мали змогу здійснювати догляд не мав, він здійснював догляд до смерті бабусі ІНФОРМАЦІЯ_3 . Через моральне виснаження хворобою та смертю близької особи, він з`явився до військової частини 23.03.2016 р.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціювання національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період - особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу Про часткову мобілізацію № 303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно з п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу нез`явлення вчасно на службу без поважних причин солдат ОСОБА_4 дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясував, те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджує сукупність досліджених судом таких доказів.
Витяг з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 15.01.2016 р. № 11 про призначення солдата ОСОБА_4 на посаду пожежний пожежного взводу.
Наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 12.02.2016 р. № 144 про призначення службового розслідування по факту самовільного залишення частини, згідно з яким офіцеру відділення по роботі з особовим складом майору ОСОБА_5 наказано провести службове розслідування по факту самовільного залишення частини пожежника пожежного взводу військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 .
Акт про результати службового розслідування від 22.02.2016 р., згідно з яким встановлено, що пожежник пожежного взводу військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 навмисно порушив встановлений порядок несення військової служби з мотивів нехтування своїми обов`язками, встановленими чинним законодавством України.
Витяг з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 26.04.2016 р. № 100 про звільнення з військової служби у запас пожежника пожежного взводу солдата ОСОБА_4 .
Зазначені докази повністю узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України.
Під час призначення обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем служби та роботи характеризується позитивно, відповідно до медичної характеристики є здоровим; на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває; раніше не судимий; вчинив злочин вперше; повністю визнав вину, щиро розкаявся.
Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.
На підставі вищевикладеного, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає, що для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення обвинуваченого слід обрати покарання, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України з одночасним встановленням іспитового строку відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речових доказів у даному кримінальному провадженні немає.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 4 ст. 407 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великомихайлівка Великомихайлівського району Одеської області, визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1