справа № 462/4686/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніш судимого 28.11.2011 року Залізничним районним судом м.Львова за ст.307 ч.2 до 5 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 16.02.2016 року, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 10.08.2016 року в період часу з 12. 00год. 40 хв. по 13.год.00 хв., знаходячись поруч із будинком 29Г по вул. Караджича у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно викрав із автомобіля марки «Опель Астра», якій належить потерпілій ОСОБА_5 , два реєстраційні знаки Словенської реєстрації серії НОМЕР_1 . Своїми діями заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 512,40грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив викладені у обвинувальному акті обставини скоєння ним злочину та пояснив, що він дійсно 10.08.2016 року біля будинку 29Г по вул. Караджича, де проживає його знайомий, викрав з автомобіля «Опель Астра», реєстраційні знаки, через декілька хвилин був затриманий поліцейськими. У скоєному кається.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування як умисні, що виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжки), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується позитивно, також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.

Відповідно до ст.65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З наведеного та з урахуванням всіх обставин по справі суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу.
Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1