Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: прокурора захисників засудженого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 02 березня 2016 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на вирок Ренійського районного суду Одеської області від 21 грудня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 лютого 2014 року.
За вироком Ренійського районного суду Одеської області від 21 грудня 2012 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, є особою, що в силу ст. 89 КК не має судимостей,
засуджено за ч. 2 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
За цим же вироком засуджено ОСОБА_8 , судове рішення стосовно якого не оскаржується.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25 лютого 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 залишено без зміни, а щодо ОСОБА_8 змінено, пом`якшено йому покарання за ч. 2 ст. 121 КК до 7 років позбавлення волі.
Відповідно до вироку 28 лютого 2011 року в проміжок часу з 19.00 до 20.00 год. у приміщенні кухні (за адресою: вул. Госпітальна, 54 у м. Рені Одеської області) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин по черзі завдали ОСОБА_9 , який сидів навприсядки, по одному удару долонею по обличчю. Далі ОСОБА_7 узяв дерев`яний держак і почав ним бити ОСОБА_9 у праву тім`яно-скроневу частину голови. Коли від завданих ударів останній упав на правий бік, ОСОБА_8 цим же держаком ударив по лівій тім`яно-скроневій частині голови та по ребрах ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перетягнули ОСОБА_9 в іншу кімнату будинку, де і залишили на підлозі. В результаті спільних умисних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 потерпілому було заподіяно відкритої черепно-мозкової травми голови, що супроводжувалася переламами кісток черепа, внутрішньочерепним крововиливом та забоєм головного мозку за наявності ознак його набряку, від яких 28 лютого 2011 року настала смерть ОСОБА_9 .
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_7 порушує питання про скасування судових рішень унаслідок порушення судами вимог кримінально-процесуального закону та неправильного застосування кримінального закону. Скаржник зазначає, що: кримінальну справу стосовно нього сфальсифіковано, у ній відсутні докази, які би підтверджували скоєння ним інкримінованого злочину; вирок ґрунтується на припущеннях, суперечливих показаннях засудженого ОСОБА_8 , спірних та недопустимих доказах, проте суд не зазначив, чому взяв до уваги саме ці показання й докази і відхилив інші докази сторони захисту. Засуджений вказує, що органи досудового слідства порушили його право на захист, а апеляційний суд не розглянув його клопотання про надання йому захисника в порядку ст. 47 КПК 1960 року в суді апеляційної інстанції. Також ОСОБА_7 зазначає, що апеляційний суд усупереч вимогам ст. 377 КПК 1960 року не розглянув усіх доводів, викладених в апеляціях сторони захисту, і не надав на них відповідей.
Захисник ОСОБА_5 надав до суду касаційної інстанції пояснення, в яких фактично підтримує доводи, викладені в касаційній скарзі засудженого, і у свою чергу вказує на порушення права ОСОБА_7 на захист під час досудового слідства та судового розгляду, а також на порушення вимог кримінально-процесуального закону, які, за твердженням захисника, перешкодили суду ухвалити законне й обґрунтоване рішення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав скаргу, просив скасувати судові рішення та закрити справу щодо нього, думку захисників, які підтримали скаргу, доводи прокурора, котрий підтримав скаргу частково, просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції внаслідок порушення права засудженого на захист і направити справу на новий апеляційний розгляд, розглянувши матеріали кримінальної справи та обговоривши наведені в касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.
Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 47 КПК 1960 року захисник призначається, коли підозрюваний, обвинувачений, підсудний бажає запросити захисника, але за відсутності коштів чи з інших об`єктивних причин не може цього зробити.
Як убачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції захист інтересів ОСОБА_7 здійснювала запрошена ним адвокат ОСОБА_10 .
Після проголошення вироку ОСОБА_7 12 квітня 2013 року направив до суду клопотання, в якому через неможливість оплачувати послуги адвоката ОСОБА_10 відмовився від цього захисника і просив у порядку ст. 47 КПК 1960 року призначити йому іншого професійного захисника для подальшого захисту його інтересів у суді апеляційної інстанції (т. 1, а.с. 703). Зазначене клопотання отримано Ренійським районним судом Одеської області 19 квітня 2013 року і разом з матеріалами справи та апеляційними скаргами було направлено до суду апеляційної інстанції.
Водночас клопотання ОСОБА_7 було залишено без розгляду як місцевим, так і апеляційним судами. Розгляд апеляцій відбувся без участі захисника - адвоката, внаслідок чого було порушено право засудженого на ефективний захист, оскільки захисник ОСОБА_6 , яка брала участь в суді апеляційної інстанції, є дружиною засудженого, а не професійним адвокатом, який має право на зайняття адвокатською діяльністю та покликаний здійснювати кваліфікований захист прав обвинуваченого, підсудного або засудженого.
Отже, наведене є істотним порушенням кримінально-процесуального закону, що призвело до порушення права засудженого на захист і відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року є підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_7 .
Оскільки ОСОБА_7 було інкриміновано вчинення кримінально карних дій у співучасті з ОСОБА_8 , з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи колегія суддів вважає, що на підставі ч. 2 ст. 26 КПК 1960 року підлягає скасуванню у порядку ст. 395 цього Кодексу й ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_8 , а справа направленню на новий апеляційний розгляд, під час якого необхідно усунути вказане порушення, ретельно перевірити доводи, наведені в апеляційних скаргах та касаційній скарзі засудженого ОСОБА_7 , і постановити законне, обґрунтоване й вмотивоване судове рішення.
Керуючись статтями 394396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХI «Перехідні положення» КПК, колегія суддів
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 лютого 2014 року щодо ОСОБА_7 та в порядку ст. 395 КПК 1960 року щодо ОСОБА_8 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3