У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2016 року у кримінальному провадженні № 0003197 відносно ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року касаційну скаргу прокурора залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК, а саме: у касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, в обґрунтування наводив щодо невідповідності, на його думку, ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК. Відповідних доводів, з огляду на положення ст. 413 КПК, касаційна скарга не містила.

Крім того у касаційній скарзі конкретно не зазначалось, за якими судовими рішеннями та відповідно до яких норм КК ОСОБА_4 має бути засуджений.

Вказаною ухвалою прокурору надано п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали на усунення зазначених недоліків.

У межах наданого строку прокурором на усунення недоліків подана повторна касаційна скарга, у якій прокурор вказує на незаконність ухвали апеляційного суду у зв`язку з неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

Однак, при цьому, прокурор в обґрунтування наводить доводи щодо невідповідності ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК, оскільки, на його думку, апеляційний суд дав неправильну оцінку доводам прокурора, наведеним в апеляційній скарзі, тобто, фактично, зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, однак питання щодо скасування ухвали апеляційного суду з цієї підстави прокурор у касаційній скарзі не порушує.

При цьому касаційна скарга містить суперечності, а саме, прокурор у касаційній скарзі зазначає про невірне, на його думку, застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність (незастосування судом першої інстанції ч. 4 ст. 70 КК), на що, як вважає прокурор, апеляційний суд не звернув уваги, однак, при цьому прокурор порушує питання про перегляд ухвали апеляційного суду з зазначеної підстави, залишивши поза увагою те, що ухвалою апеляційного суду покарання засудженому не призначалось.

У чому саме полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції закону України про кримінальну відповідальність касаційна скарга прокурора не містить.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути прокурору.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанцій, повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3