АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

представника потерпілої ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та потерпілої ОСОБА_9 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2016 р., яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на п`ять років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробувальним терміном на три роки, та на підставі ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання для реєстрації та не змінювати його без відому цих органів.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 90000,00 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 12159,49 грн., а всього 102 тис. 159 грн. 49 коп. (сто дві тисячі сто п`ятдесят дев`ять грн. 49 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_7 витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в розмірі 1167 грн. 12 коп.

Вирішена доля речових доказів по справі.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 17.07.2015 р., близько 16.20 год., керуючи автомобілем «ВАЗ-21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Пушкіна м. Черкаси, від вул. Ільїна в напрямку бул. Шевченка, в порушення вимог п.п. 2.3 б) та 16.11 Правил дорожнього руху України проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, і знаходячись поблизу нерегульованого перехрестя з вул. Благовісна, ігноруючи вимоги дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, не надав дорогу автомобілю «SUBARU FORESTER» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , який під`їжджав до неврегульованого перехрестя по головній дорозі Благовісній, виїхав на перехрестя, де допустив зіткнення з останнім.

Унаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «ВАЗ-21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримали тілесні ушкодження, а саме:

- ОСОБА_12 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1827 від 15.09.2015 р., отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді перелому кісток тазу з обох сторін, перелому правої ключиці зі зміщенням уламків та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді травм голови зі струсом головного мозку, рани м`яких тканин голови;

- Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1829 від 24.09.2015 р. ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді перелому верхньої щелепи по Луфщр 2 та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді травм голови зі струсом головного мозку, крововиливами, ранами м`яких тканин обличчя, носу;

- Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2297 від 01.12.2015 р., у ОСОБА_9 маються рубці на обличчі, а саме: в ділянці правого ока з захватом нижньої повіки ока, в ділянці правого крила носа та нижній губі. Вказані ушкодження самі по собі зникнути не можуть, потребують оперативного втручання /косметичної корекції/, і тому такі ушкодження є невиправними. Згідно п. 2.1.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - дані ушкодження можуть бути розцінені як тяжкі, якщо будуть визнані такими, що знівечили обличчя.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «ВАЗ-21043» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , а саме: вимог дорожнього знаку 2.1 та пунктів 2.3 б) та 16.11 Правил дорожнього руху України, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №4/309 від 05.08.2015 р., знаходяться у причинному зв`язку з виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_12 та тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Не заперечуючи доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому у вину злочину, прокурор в апеляційній скарзі ставить питання про його скасування через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Вказує, що обвинувачений після ДТП не вчинив будь-яких дій по відшкодуванню потерпілій завданих збитків, а саме, витрат на лікування після дорожньо-транспортної пригоди та компенсації матеріальної шкоди, що обумовлено душевними стражданнями та пережитим хвилюванням, більше того, цивільний позов визнав частково, як наслідок, за таких обставин відсутня пом`якшуюча вину обставина - щире каяття.

Просить постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_9 в поданій нею апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного ОСОБА_7 покарання.

При цьому зазначає, що при обранні міри покарання, не пов`язаної з позбавленням волі, суд не врахував, що фактично обвинувачений ОСОБА_7 не визнав своєї вини в скоєному кримінальному правопорушенні, відповідно відсутнє його щире каяття, а також не відшкодовані матеріальні збитки, наявність яких та вартість знайшли підтвердження в доданих доказах.

Стосовно часткового задоволення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, вважає вирок суду також необ`єктивним, оскільки судом в недостатній мірі враховано те, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 1829 від 24.09.2015 р., вона внаслідок ДТЛ отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я у вигляді перелому верхньої щелепи по Лефор 2 та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді травм голови зі струсом головного мозку, крововиливами, ранами м`яких тканин обличчя, носу.

Вказані тілесні ушкодження вплинули на її психічний стан. При їх отриманні вона відчувала нестерпний біль і з 17.07.2015 р. по 03.03.2015 р. знаходилася на лікуванні в НЗ «Черкаська обласна лікарня». Також чисельні переїзди до медичних клінік м. Києва та медичних закладів м. Черкаси завдали їй певний дискомфорт та порушили її життєві звички. Крім того, під час ДТП вона перебувала в стані вагітності і 21.07.2015 р., знаходячись на лікуванні в КЗ «Черкаська обласна лікарня», її оглядав та консультував акушер-гінеколог, який встановив загрозу переривання вагітності, на лікуванні якого вона і на даний час перебуває.

Просить обрати сувору реальну міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України та стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 300 000 грн.

В запереченні на апеляційні скарги прокурора та потерпілої обвинувачений ОСОБА_7 просить залишити їх без задоволення, посилаючись на їх необґрунтованість та законність вироку суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, прокурора, підтримавшого апеляційну скаргу прокурора у справі, потерпілу ОСОБА_9 та її представника, підтримавших подану нею апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які заперечували проти задоволення поданих апеляційних скарг та просили вирок суду першої інстанції залишити без зміни та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як встановлено перевіркою, ці вимоги закону при прийнятті вказаного рішення належним чином дотримані не були.

Як зазначено у вироку, встановивши фактичні обставини справи суд дійшов до висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки під час керування ним автомобілем він порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_9 було заподіяне тяжке тілесне ушкодження.

Проте наявність такого ушкодження в судовому засіданні підтверджено не було.

Посилаючись на кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 286 КК України суд у вироку лише зіслався на висновок судово-медичної експертизи № 2297 від 01.12.2015 р. відповідно до якого наявні у ОСОБА_9 ушкодження на обличчі згідно п. 2.1.8 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень можуть бути розцінені як тяжкі, якщо будуть визнані такими, що знівечили обличчя.

Таким чином, визнання такого знівечення закон покладає на слідчого і суд. При цьому суд під час судового засідання шляхом візуального огляду може зробити висновок про те, що обличчя у потерпілого є знівеченим, виходячи із загальноприйнятих уявлень про вигляд людини, зазначивши про це у вироку та, відповідно, кваліфікувавши дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення ПДР, що призвели до отримання тяжких тілесних ушкоджень.

Проте, як випливає із змісту вироку під час судового засідання судом цього зроблено не було, що потягло за собою винесення незаконного судового рішення.

За таких обставин, враховуючи викладене, це порушення є істотним та таким, що тягне за собою скасування вироку суду з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому колегія суддів залишає без задоволення апеляційну скаргу прокурора та частково задовольняє апеляційну скаргу потерпілої.

При новому розгляді слід врахувати викладене та прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора з доповненням залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2016 р. відносно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала вступає в законну силу з моменту її оголошення апеляційним судом, але може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі 3 місяців.

Головуючий :

Судді :