Справа № 368/1051/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1198/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 19.09.2016

УХВАЛА
Іменем України
19 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за скаргою прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 11 серпня 2016 року про повернення обвинувального акта, складеного відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за обвинуваченням у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.187, ч.1 ст.357, ч.1 ст.129, ч.2 ст.15, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2015 року за № 0000152, -

ВСТАНОВИЛА:
В серпні 2016 року до Обухівського районного суду Київської області передано обвинувальний акт, складений слідчим слідчого відділу Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області та затверджений заступником керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області, відповідно до якого органом досудового слідства ОСОБА_9 обвинувачується у викраденні людини з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, із застосуванням зброї, здійснюване протягом тривалого часу; у розбої, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, спрямованому на заволодіння майном в особливо великих розмірах; у погрозі вбивством; у викраденні офіційних документів, печаток, вчиненому з корисливих мотивів; у вчиненні закінченого замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, в результаті чого могла бути завдана велика матеріальна шкода потерпілому; а також у незаконному придбанні, зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.187, ч.1 ст.129, ч.1 ст.357, ч.2 ст.15, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11 серпня 2016 року за результатами підготовчого судового засідання обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні зазначених вище злочинів - повернуто прокурору, на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
Своє рішення суд мотивував невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, на переконання місцевого суду, орган досудового слідства в порушення пункту 5 частини 2 вказаної норми процесуального закону, в обвинувальному акті, складеному відносно ОСОБА_9 не зазначив формулювання обвинувачення, вказавши лише фактичні обставини, встановлені прокурором під час досудового розслідування. Таким чином, як вказує суд першої інстанції, ОСОБА_9 фактично не було висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів цього правопорушення, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та права обвинуваченого на захист. При цьому, зазначення органом досудового слідства у розділі 2 обвинувального акта заголовку «Формулювання обвинувачення», на переконання місцевого суду, не може бути розцінено як формулювання обвинувачення відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки виклад цього тексту починається словами «Встановлено що…».
Також, всупереч вимогам п.4 ч.2 ст.291 КПК України, в тексті обвинувального акта відносно ОСОБА_9 не зазначено прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, а наявність таких відомостей у місці виконання їх підпису не може вважатися належним дотриманням приписів вказаної норми права. Крім того, на думку суду першої інстанції, підставами для повернення обвинувального акта прокурору є відсутність належним чином оформлених розписок про отримання обвинуваченим копії цивільного позову, захисником обвинуваченого копії обвинувального акта, а також відсутність печатки на підписі прокурора, що свідчить про неналежне затвердження обвинувального акта.
Також, як на підставу для повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_9 прокурору, суд першої інстанції посилається на порушення вимог ч.2 ст.109 КПК України при складенні реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема, на відсутність в ньому відомостей про залучення захисника, про надання доступу захиснику до матеріалів кримінального провадження, про внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також відомостей щодо залучення експертів та щодо затвердження обвинувального акта прокурором.
Таким чином, на переконання суду першої інстанції, зазначені порушення вимог КПК України, унеможливлюють призначення судового розгляду та є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Не погоджуючись з судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 11 серпня 2016 року про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_9 - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду прокурор зазначає істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
На обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що судом першої інстанціїї не наведено жодних доказів, які б свідчили про невідповідність обвинувального акта відносно ОСОБА_9 вимогам ст. 291 КПК України та неможливість його призначення до судового розгляду. Прокурор стверджує, що всупереч висновків суду першої інстанції, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_9 , відповідно до вимог ст. 291 КПК України, викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, після чого наведена правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення Кримінального кодексу України, після чого сформульоване обвинувачення ОСОБА_9 по кожному із злочинів, із зазначенням часу, місця, способу вчинення, форми вини, мотиву і мети кримінальних правопорушень.
Крім того, апелянт вказує на необґрунтованість твердження суду першої інстанції про порушення вимог п.4 ч.2 ст.291 КПК України при складенні обвинувального акта відносно ОСОБА_9 , так як останній аркуш вказаного процесуального документа містить повні анкетні дані як слідчого, так і прокурора з одночасним фіксуванням повної назви їх посад. Також на думку прокурора, є безпідставним посилання суду на порушення органом досудового слідства вимог ст.293 КПК України, щодо невручення захиснику копії обвинувального акта, так як ч.4 ст.291 КПК України встановлює вичерпний перелік додатків до обвинувального акта, серед яких розписка захисника про отримання ним копії обвинувального акта не зазначена.
Прокурор зазначає, що не ґрунтується на вимогах процесуального закону висновок суду першої інстанції про неналежне затвердження обвинувального акта відносно ОСОБА_9 за відсутності гербової печатки прокуратури на підписі прокурора, так як зазначена вимога не передбачена ст.291 КПК України.
Також, на переконання апелянта, суд не уповноважений повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з невідповідністю реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи захисника, який заперечив проти апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно частини 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Ст. 291 КПК України встановлено вимоги щодо змісту та форми обвинувального акта. Зокрема, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім?я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім?я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім?я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складення та затвердження.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.187, ч.1 ст.129, ч.1 ст.357, ч.2 ст.15, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України не відповідає вимогам статті 291 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України. Зокрема, в ньому зазначено найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого, анкетні відомості потерпілих, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора. Обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_9 містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на частини і статті кримінального закону, а також формулювання обвинувачення ОСОБА_9 . Також, в обвинувальному акті зазначено інформацію про відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання ОСОБА_9 , розмір шкоди, завданої потерпілим кримінальними правопорушеннями, а також розмір витрат на залучення експерта. Обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив. До обвинувального акта долучені реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 та розписка обвинуваченого про отримання копії обвинувального акта.

Посилання суду першої інстанції щодо відсутності печатки на підписі прокурора не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору так як такої вимоги ст. 291 КПК України не містить. Невиконання органом досудового розслідування вимог ст. 293 КПК України щодо вручення захиснику обвинуваченого копії обвинувального акта щодо ОСОБА_9 та реєстру матеріалів досудового розслідування, на думку колегії суддів, також не можуть бути підставою для прийняття рішення в порядку п.3 ч.3 ст.314 КПК України, так як зазначений недолік може бути усунутий під час судового провадження. Твердження суду першої інстанції про відсутність належним чином сформульованого обвинувачення в обвинувальному акті відносно ОСОБА_9 є неспроможним та спростовується самим змістом обвинувального акта. Більш того, суд першої інстанції, зазначаючи у своїй ухвалі вказану обставину як підставу для повернення обвинувального акта прокурору, в подальшому в цій же ухвалі вказує на неконкретність висунутого ОСОБА_9 обвинувачення органом досудового розслідування, визнаючи тим самим наявність сформульованого обвинувачення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку щодо обґрунтованості доводів апелянта, а відтак апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Обухівського районного суду Київської області від 11 серпня 2016 року в частині повернення прокурору обвинувального акта відносно ОСОБА_9 - скасуванню з призначенням нового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання. Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 11 серпня 2016 року в частині повернення прокурору обвинувального акта, складеного у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2015 року за №0000152 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.187, ч.1 ст.357, ч.1 ст.129, ч.2 ст.15, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції.

Судді:
_________________ __________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4