Пр. №1-кп/643/171/16
ВИРОК
Іменем України
25 березня 2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
07.08.2015 року приблизно о 14-20 годинi, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні супермаркету «Сільпо», розташованому по пр. Тракторобудівників, 108 у м. Харкові, всупереч загальноприйнятим нормам відвідування супермаркету, намагався залишити його приміщення через вхід. Дії ОСОБА_5 були помічені охоронцем супермаркету «Сільпо» ОСОБА_4 , який зупинив ОСОБА_5 на вході, зробивши йому зауваження, вказуючи на те, що залишити супермаркет можливо лише через касу. ОСОБА_5 на зауваження ОСОБА_7 не відреагував, та ігноруючи загальноприйняті норми поведінки, намагався залишити супермаркет через вхід, відштовхуючи від себе охоронця ОСОБА_4 і погрожуючи йому фізичною розправою у разі перешкоди. ОСОБА_4 продовжував наполягати на своїх вимогах, в результаті чого, в ході конфлікту, який виник між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник злочинний намір на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Так, ОСОБА_5 , знаходячись біля входу в торгівельний зал у приміщенні супермаркету «Сільпо», діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , кулаками правої та лівої рук наніс останньому по одному удару в область обличчя справа і зліва. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 лівою ногою наніс ОСОБА_4 два удари в область живота, чим спричинив останньому фізичний біль.
При зазначених обставинах, внаслідок спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, у ОСОБА_4 утворилися: синець з забитою раною на голові, субкон*юнктивальний крововилив у ліве око, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, не оспорював фактичних обставин справи та доказів, викладених в обвинувальному акті. Пояснив про обставини скоєного злочину, як викладено вище. Цивільний позов визнав частково, посилаючись на те, що моральні страждання потерпілому спричинив, але не визначився з розміром цивільного позову, який визнав, позов в частині відшкодування матеріальної шкоди просив задовольнити в межах його доведеності.
З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та не оспорювання фактичних обставин справи, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого в частині цивільного позову та дослідженням даних про особу обвинуваченого.
Суд доходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому дій та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліках у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом*якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття у скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, викладені вище у вироку, наявність обставин, які пом*якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання та вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, та призначає покарання у вигляді громадських робіт.
Що стосується цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 , суд зазначає наступне. Діями обвинуваченого потерпілому спричинені моральні страждання, які виразились у фізичному болю та стражданнях, які зазнав потерпілий у зв*язку з ушкодженням його здоров*я, внаслідок чого він проходив лікування, а також те, яким чином спричинені тілесні ушкодження вплинули на зовнішній вид потерпілого, таким чином, порушився його звичний уклад життя. Разом з цим, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд задовольняє позов в цій частині частково та стягує з обвинуваченого на користь потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн. Разом з цим, в задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної шкоди суд відмовляє, у зв*язку з його недоведеністю належними та допустимими доказами.
У зв*язку з тим, що обвинуваченому під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання йому запобіжного заходу.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн. В іншій частині позову відмовити.
Речовий доказ DVD+R диск, приєднаний до матеріалів кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя

25.03.2016