Справа№ 640/3337/16-к
н/п 1-кп/640/290/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Саратовської області, РФ, одруженого, раніше не судимого в силу статті 89 КК України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 15 ч.1 ст. 185 КК України, -
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 статті 15 ч.1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження представником потерпілого ТОВ «РЕСПЕКТПЛЮС» ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , було досягнуто та підписано угоду від 25 лютого 2016 року про примирення, за змістом якої вони погодились, що ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони угоди погодились, що ОСОБА_5 понесе покарання за ч. 2 статті 15 ч.1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин згідно ст. 56 КК України.
В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання угоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся. Обвинувачений також підтвердив суду, що угоду про примирення він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього є зрозумілими. Просив затвердити зазначену угоду.
Представник потерпілого ТОВ «РЕСПЕКТПЛЮС» ОСОБА_4 зі свого боку також підтвердив суду, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, зазначену угоду укладали добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього є зрозумілими. Просив суд затвердити зазначену угоду про примирення.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України.
Крім того, обвинуваченому ОСОБА_5 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого його обвинувачують; також обвинуваченим усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: збереження можливості оскарження вироку лише з наступних підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_5 зрозумілі.
Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.
Представнику потерпілого ТОВ «РЕСПЕКТПЛЮС» ОСОБА_4 в судовому засіданні роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: збереження можливості оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 статті 474 цього Кодексу.
Також представником потерпілого усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, представнику потерпілого зрозумілі. Після таких роз`яснень представник потерпілого не заперечував проти затвердження угоди.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч. 2 статті 15 ч.1 ст. 185 КК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб і є наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання. А саме ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження та призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 15 ч.1 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Цивільний позов не заявлено, судові витрати стягнути з ОСОБА_5 .
Відповідно до статей 118, 122, 124 КПК України процесуальні витрати покладаються на обвинуваченого, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за оплату судової товарознавчої експертизи № 1196 від 19.02.2016 року в сумі 243,06 грн.
Питання про речові докази після набрання вироком законної чинності вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд,-
Угоду про примирення укладену 25 лютого 2016 року між сторонами кримінального провадження представником потерпілого ТОВ «РЕСПЕКТПЛЮС» ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 15 ч.1 статті 185 КК та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених статтею 131 КПК України не обирався.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення судової товарознавчої експертизи № 1196 від 19.02.2016 року в сумі 243,06 грн.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: 2 пляшки коньяку ТМ «Бучач», 5 зірок, 0,5 л., які передані на відповідальне зберігання за розпискою від 25.02.2016 року представнику потерпілому ТОВ «РЕСПЕКТПЛЮС», після набрання вироком законної чинності залишити за належністю у власника.
Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Київського районного суду
м. Харкова ОСОБА_1