Провадження 1-кп/331/247/2016
ЄУН 331/3493/16-к
У Х В А Л А

21 вересня 2016 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 1-кп/331/247/2016 за фактом скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У Жовтневому районному суді м. Запоріжжя перебуває обвинувальний акт за фактом скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

На розсуд учасників процесу поставлено питання щодо доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого терміном на 60 днів, обґрунтоване тим, що ризики, про які було зазначено в ухвалі слідчого судді не зменшилися та продовжують існувати та строк тримання під вартою закінчується. Інші прокурори підтримали думку свого колеги.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 зазначили, що підстав для продовження запобіжного заходу немає, оскільки ризики, заявлені прокурором, не підтверджені жодними доказами, крім того, просили врахувати стан здоров"я ОСОБА_7 , який страждає на ВІЧ та інші хвороби,які потребують постійного лікування, здійснення якого в умовах СІЗО неможливо.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, знищити чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні шестнадцяти епізодів злочинних дій, які посягають на власність громадян, які відноситься до категорії тяжких корисливих злочинів. При цьому суд враховує дані про особу винного, який раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, та знову у період іспитового строку, який був призначений вироком суду 05.01.2016 року, вчинив нові злочини, що свідчить про наявність ризику, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, на теперішній час зазначений ризик не змінився. Обвинувачений офіційно не працює, власного доходу не має, інші обставини в матеріалах справи відсутні, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому підстав для обрання іншого запобіжного заходу, в тому числі і домашнього арешту немає, оскільки згідно наданої інформації СІЗО №10 ОСОБА_7 дійсно страждає на ВІЛ-інфекцію 3 клінічна стадія, однак може знаходитися в умовах СІЗО, при цьому йому надається відповідна медичка допомога у умовах СІЗО.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 183, 331 КПК,-

У Х В А Л И В:

Продовжити у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується за ч. 3 ст. 186, ч.3 та ч.2 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІЗО №10 м. Запоріжжя терміном дії до 21.11.2016 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1