У Х В А Л А

Справа № 179/160/16-к

№ 1-кс/183/212/16

26 лютого 2016 року

У Х В А Л А

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого Магдалинівського відділення поліції Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Магдалинівка Дніпропетровської області, громадянину України, українцю, маючого середньо-спеціальну освіту, механізатора ФГ «777», одруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив :

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 30.10.2015 р. та ОСОБА_7 , приблизно о 14 год. 40 хв., знаходячись на околиці с. Топчине, Магдалинівського району Дніпропетровської області на проїжджій частині, біля будинку №1 по вул. Гагаріна, зустріли раніше не знайомих їм ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Під час розмови, останні повідомили, що вони спиляли дерево, яке повалилось на автодорогу, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сіли в автомобіль Дача Доган д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 та поїхали за місцем свого мешкання АДРЕСА_2 . Знаходячись за місцем свого мешкання АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 взяли дві рушниці марки Т03-34Р № НОМЕР_2 та MP-153 № НОМЕР_3 , які зареєстровано за ОСОБА_6 , які зарядили мисливськими патронами, спорядженими зарядом шроту та повернулись до місцезнаходження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою вияснення причин вирубки дерева, яке на їх думку знаходилось на їх ділянці. В подальшому ОСОБА_6 з метою залякування ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , здійснив один постріл в повітря з рушниці MP-153, в результаті чого ОСОБА_9 обурився, щодо неправомірних дій ОСОБА_6 . В цей час ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_9 та наніс останньому удари руками та ногами в область тулубу та голови внаслідок чого ОСОБА_9 знепритомнів впавши на землю. В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , який знаходився біля автомобіля ВАЗ2102 номер НОМЕР_4 , на відстані приблизно 2,5 м. від ОСОБА_7 , направився в його сторону з метою захисту свого батька ОСОБА_9 . В подальшому 30.10.2015 р., близько 14 год. 40 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи на околиці с. Топчине, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, на проїжджій частині дороги, на відстані приблизно 58 метрів від електричної опори, в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_12 , з приводу спилювання деревини та в результаті виниклого конфлікту між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вирішив здійснити умисне вбивство ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_6 діючи умисно, протиправно, холоднокровно і рішуче, достовірно знаючи про те, що постріл дробовим зарядом безумовно, тягне настання негативних наслідків у вигляді смерті, передбачаючи настання смерті ОСОБА_8 і бажаючи настання таких наслідків, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, здійснив один постріл з мисливської рушниці MP-153 № НОМЕР_3 , в область тулубу ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому проникаюче вогнепальне сліпе шротове поранення черева з пошкодженням аорти, кишковика, брижі, дане пошкодження прижиттєве, виникло безпосередньо перед настанням смерті, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень та знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_8 настала в результаті вогнепального проникаючого сліпого шротового поранення черевної порожнини з пошкодженням аорти і кішківника, що ускладнилось гострою крововтратою.

Слідчий ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_6 , яке підтримав, мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Слідством встановлена наявність необхідністі запобігання спробам ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, можливості впливу на потерпілого та свідків. Також слідчий посилається на необхідність продовження строку тримання під вартою оскільки для закінчення кримінального провадження необхідно виконати всі слідчі дії, оскільки 14.01.2016 р. призначено балістичну експертизу двох мисливських рушниць та гільз, для встановлення зброї, з якої було зроблено постріли. 20.01.2016 р. призначено криміналістичну експертизу, для встановлення відстані, з якої було зроблено постріл, проведення якої доручено експертам НДЕКЦ при МВС України в Дніпропетровській області, а станом на 22.02.2016 р. висновки вказаних експертиз не отримано, без яких не можливо закінчити досудове розслідування. Для виконання вказаних слідчих дій необхідно не менше одного місяця, тому слідчий клопоче про продовження строку тримання під вартою на 30 днів.

Захисник ОСОБА_4 висказався проти продовження строку тримання під вартою, вказавши про відсутність ризиків для продовження строку тримання під вартою, а тому просить суд у задоволенні заявленого клопотання відмовити та обрати запобіжний захід домашній арешт, так як підозрюваний має постійне місце проживання, наміру ухилятися від слідчого у нього не має і він буде своєчасно з`являтися до слідчого. Крім того підозрюваний захищався від нападу особи, який потім помер, при цьому слідством не встановлено точного часу його смерті, тому кваліфікація дій підозрюваного не вірна.

Підозрюваний ОСОБА_6 висказався за зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, так як він вбивства не вчиняв, до слідчого буде з`являтися своєчасно, має сім`ю та постійне місце проживання.

Прокурор ОСОБА_13 підтримав клопотання слідчого та просив задовольнити його, оскільки вважає дійсним існування ризиків, а також з урахуванням того, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, запобіжний захід тримання під вартою необхідно продовжити. З цих же підстав вважає, що в клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт повинно бути відмовлено.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.

Відомості про правопорушення було внесено до ЄРДР за №0000671 від 30.10.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а 31.10.2015 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухавши доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, які відповідають правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ "Ніколова проти Болгарії" суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок слідчого про необхідність продовження підозрюваному виняткового виду запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою, суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тяжкість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, та його перебування на волі буде спонукати ОСОБА_6 до ухиляння від слідства, що дає суду беззаперечні підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, зможе переховуватися від слідства.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про підозру ОСОБА_6 у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тяжкість покарання до 15 років позбавлення волі, у випадку визнання ОСОБА_6 , винуватим у скоєнні злочину, тому суд враховує при продовженні запобіжного заходу тримання під вартою і саму тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 .. Суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_6 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на тридцять днів виходячи з заявленого слідчим об`єму слідчих дій, які йому необхідно провести для закінчення кримінального провадження.
При цьому суд не може погодитись з доводами захисника, що на момент вирішення питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованість підозри у вчинені підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення слідчим належним чином доведена, оскільки відповідно до п. 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

клопотання слідчого ОСОБА_5 задовольнити, продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою до 16 год. 00 хв. 29 березня 2016 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ізолятора тимчасового утримання Новомосковського відділу поліції головного управління поліції у Дніпропетровській області та начальнику Дніпропетровського слідчого ізолятора №3.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1