Провадження №1-кп/522/388/13
У Х В А Л А

12.07.2013 року Приморський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді Луняченка О.А.,

при секретарі Молакі В.В.,

за участю прокурора Віницької А.М.,

захисника ОСОБА_1,

обвинуваченого ОСОБА_2,

представника потерпілої ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт із додатками по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001865 від 24.02.2013 року,

В С Т А Н О В И В :

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт із додатками по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України.

В підготовчому судовому засіданні суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України поставив на обговорення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2

Прокурор Віницька А.М. та представник потерпілої ОСОБА_3 просили продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2

Адвокат ОСОБА_1 заперечувала проти продовження строку його тримання під вартою та заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов'язання.

Обвинувачений ОСОБА_2 заперечував проти продовження строку тримання під вартою та підтримав клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов'язання.

Прокурор Віницька А.М. та представник потерпілої ОСОБА_3 заперечували проти задоволення заявленого клопотання адвоката ОСОБА_1

Вислухавши думку всіх учасників, розглянувши обвинувальний акт із додатками в даному кримінальному провадженні, та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання адвоката ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, у зв'язку із наступним.

Так, згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ст. 177 ч. 2 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Стаття 178 КПК України передбачає обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Згідно ст. 331 ч. 3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув'язнення.

З наданого до суду обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, оскільки санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_2 більш мякого запобіжного заходу неможливе, оскільки ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, також суд враховує ту обставину, що ризики, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу не відпали, а на теперішній час існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, іншим чином перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Обставини, передбачені ст. 183 ч. 2 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за доцільне продовжити строк дії обраного ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 12.09.2013 року. Разом із цим, суд приходить до висновку згідно положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави в кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення, що інкримінується обвинуваченому ОСОБА_2, вчинене із застосуванням насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 197, 199, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, строком на 2 (два) місяці, тобто 12.09.2013 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 392 КПК України заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ст. 392 ч. 1 КПК України.

Суддя О.А. Луняченко