Провадження № 1-в/761/286/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року

Шевченківський районний суду м. Києва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання засудженого ОСОБА_5 про вирішення питання про сумніви і суперечності в частині обчислення строку покарання під час виконання вироку Залізничного районного суду м.Симферополя від 22.02.2001 року, Апеляційного суду АР Крим від 26.01.2004року -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання ОСОБА_5 про вирішення питання про сумніви і суперечності в частині обчислення строку покарання під час виконання вироку Залізничного районного суду м.Симферополя від 22.02.2001 року щодо нього.

Клопотання обґрунтовується тим, що вироком Апеляційного суду АР Крим від 26.01.2004року ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ст.19,93 п. «ж», «і», ст.93 п. «ж», «з», «і», ч.3 ст.142 КК України ( вред.1960р.), ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України ( вред.2001 року) до довічного позбавлення волі. Вказаним вироком суду було поглинено покарання, призначене вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя від 22.02.2001 року. Як зазначає в своєму клопотанні ОСОБА_5 , у вказаному вироку невірно визначено дату початку строку відбування покарання під час виконання вироку від 22.01.2001 року.

В суді ОСОБА_5 та його захисник підтримали доводи клопотання. ОСОБА_5 в суді пояснив, що вважає неправильним застосування судом закону ст.43 КК України під час ухвалення вироку Залізничного районного суду м.Симферополя від 22 лютого 2001 року щодо часткового приєднання невідбутої частини покарання у виді одного місяця позбавлення волі з урахуванням вироку Євпаторійського міського суду АРК від 20 травня 1998 року. Відповідно вважає строк відбування покарання за вироком, який зараз виконується, необхідно рахувати початок строку з 07.02.1998 року.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про таке.

Як убачається з матеріалів клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , останній був засуджений вироком Євпаторійського міського суду Автономної республіки Крим від 20 травня 1998 року до трьох років позбавлення волі із конфіскацією майна, строк покарання рахувати з 07 лютого 1998 року, за результатами перегляду вироку суду Верховним судом Автономної республіки Крим від 16.06.1998 року вирок суду залишений без змін.

Постановою від 01.09.1998 року Сімферопольського районного суду ОСОБА_5 призначене покарання за вироком Євпаторійського міського суду Автономної республіки Крим від 20 травня 1998 року скорочено на один рік два місяці 26 днів на підставі Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 року.

Вироком Залізничного районного суду м.Сімферополя від 22 лютого 2001 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 193 КК України до двох років 11 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 43 КК України з урахуванням вироку Євпаторійського міського суду Автономної республіки Крим від 20 травня 1998 року частково приєднано невідбуту частину покарання у виді одного місяця позбавлення волі та остаточно визначено покарання у виді трьох років позбавлення волі, строк покарання рахувати з дня обрання запобіжного заходу тримання під вартою з 26 грудня 2000 року.

Вироком від 26.01.2004 року Апеляційного суду Автономної республіки Крим ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ст.19,93 п. «ж», «і», ст.93 п. «ж», «з», «і», ч.3 ст.142 КК України ( вред.1960р.), ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України (в ред.2001 року), до довічного позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна. Вказаним вироком суду зараховано в строк остаточного покарання покарання, відбуте за вироком, призначеним Залізничним районним судом м. Сімферополя від 22.02.2001 року.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироку можуть бути вирішені питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

В порядку, передбаченому ст. 539 КПК України суд має право вирішувати лише питання, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого. При вирішенні питання про неясності у вироках і сумніви, що виникли при їх виконанні, суд першої інстанції не має права змінювати вирок в частині основного та додаткового покарання, цивільного позову, інших питань.

Проте зі змісту клопотання та обставин, що встановлено в судовому засіданні, убачається, що засуджений по суті порушує питання про неправильне визначення початку строку відбування покарання у вироку Апеляційного суду Автономної республіки Крим суду від 26.01.2004 року, одночасно ставить питання про неправильне застосування закону ст.43 КК України під час ухвалення вироку від 22 лютого 2001 року Залізничного районного суду м.Симферополя від 22 лютого 2001 року, вказує на незаконність вироку та просить усунути допущене на його думку порушення закону.Порушене питання стосується суті вироків суду, в тому числі вироку Апеляційного суду АРК від 26.01.2004, щодо помилки в зарахуванні часу перебування під вартою та повного строку покарання, у зв*язку з чим не може бути вирішене Шевченківським районним судом м. Києва як визначеним місцевим судом першої інстанції. Фактично в своєму клопотанні засуджений порушує питання щодо правильності призначеного покарання за вироком суду, правильності застосування ст. 43 КК України і вирішення клопотання по суті наведених доводів ОСОБА_5 місцевим судом приведе до зміни вироку в частині покарання, що протирічить вимога Кримінального процесуального закону України.

Одночасно з досліджених матеріалів клопотання, особової справи засудженого ОСОБА_5 не убачається підстав для уточнення початку відбування строку покарання за вироками.

Крім того, суд враховує, що засуджений відбуває покарання, призначене вироком Апеляційного суду АР Крим від 26.01.2004року, проте в своєму клопотанні порушує питання щодо суперечності у вироку, який фактично на час вирішення клопотання не виконується, вирок Залізничного суду м.Сімферополя від 22.02.2001 року і в цій частині виходячи із заявлених підстав клопотання також задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 537,539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про вирішення питання про сумніви і суперечності в частині обчислення строку покарання під час виконання вироку Залізничного районного суду м.Симферополя від 22.02.2001 року - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів із дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1