АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1501/844/12
ВИРОК

Іменем України

12.11.2012 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді -Скуртов М. І.

при секретарі Калін О. Б.,

з участю прокурора - Гурової І.М.

потерпілого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві кримінальну справу по обвинуваченню громадянина: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Російської Федерації, Приморського краю, м. Владивосток, росіянина, громадянина ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 а, працює за наймом, не одруженого, не військовозобовязаного, раніше не судимого, стан здоровя нормальний, в скоєнні злочинів передбачених ст.. 190 ч. 1, 189 ч. 1, 189 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В середині зими 2012 року, біля 13 години підсудний ОСОБА_2 знаходячись на вул. Пушкіна м. Ананьєва, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживанням довірою неповнолітнього ОСОБА_4, взяв в нього на деякий час мобільний телефон марки Нокіа С 3-00вартістю 560 гривень, в якому знаходилась карта памяті обємом 4 Гб, вартістю 70 грн., який належав ОСОБА_5, для того щоб перевірити його справність, маючи на меті заволодіння даним телефоном.

В цей же день, біля 15 год. 00 хв. підсудний ОСОБА_2 продовжуючи свій злочинний намір, знаходячись в парку ім. Кірова, розташованого в м. Ананьєві, шляхом обману неповнолітнього ОСОБА_4, переконав його, зловживаючи довірою останнього, що мобільний телефон, який знаходиться в нього, розшукується працівниками міліції, і повинен побути в нього ще деякий час, та в подальшому розпорядився телефоном на свій розсуд, віддавши його своїй співмешканці ОСОБА_6, при цьому спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 630 грн.

Після заволодіння обманним шляхом мобільним телефоном марки Нокіа С 3-00, в середині зими 2012 року, біля 11 години підсудний ОСОБА_2, з метою заволодіння не належним йому майном, знаходячись біля навчального корпусу Ананьївського аграрного економічного технікуму, розташованого по вул. Карла Лібкнехта м. Ананьєва, з застосуванням психологічного впливу та погрози застосування насилля до ОСОБА_4, протиправно примусив останнього до передачі йому 100 гривень, спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 100 гривень.

Наприкінці зими 2012 року, біля 20 години підсудний ОСОБА_2 з метою заволодіння не належним йому майном, знаходячись біля зупинки розташованої в центрі с. Гандрабури, Ананьївського р-ну, Одеської області, з застосуванням психологічного впливу та погрози застосування насилля до ОСОБА_4, протиправно знову примусив останнього до передачі йому 100 гривень, спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 100 гривень

Підсудний ОСОБА_7 в судовому засіданні винним себе в скоєнні злочину передбаченого ст.. 190 ч.1, 189 ч.1, 189 ч.2 КК України визнав повністю та пояснив, що в кінці лютого 2012 року, точної дати він не памятає, він знаходився в центрі м. Ананьєва з ОСОБА_8. Біля райвідділу міліції він зустрів ОСОБА_4 та ОСОБА_9. Він відійшов з ОСОБА_4 на відстань біля 3 метрів та запитав в нього чи він продає мобільний телефон. Так як він чув раніше від когось, що ОСОБА_4 продає телефон. ОСОБА_4 сказав, що в нього є телефон Нокіа С 3-00, за який він хоче 100 гривень, але він в нього в дома. Після чого вони домовились зустрітись о 14 год. біля ЗОШ № 2, так як він йшов на автовокзал. В цей же день біля 14 години він разом з ОСОБА_8 прийшов до ЗОШ №2, де до них підійшов ОСОБА_4 та ОСОБА_9, після чого вони спустились до Будинку культури. ОСОБА_4 дістав з кишені мобільний телефон Нокіа С 3-00сірого кольору, який був вимкнений, в якого була витягнута батарея та сімкарта. Він дав йому подивитись телефон, чи була там карта памяті він не памятає. ОСОБА_4 сказав йому, що цей телефон розшукує міліція, так як він його знайшов в с. Гандрабури разом з ОСОБА_9. Він сказав, що в нього зараз грошей не має, та він йому дасть свій телефон, Соні Еріксон, чи Бенкю Сіменс з розкладним корпусом, який саме в нього тоді був телефон він не памятає. Він сказав ОСОБА_4, що він може продати його телефон та забрати собі гроші як оплату за телефон Нокіа. На що він погодився та вони помінялись телефонами. Телефон Нокіаякий він взяв у ОСОБА_4 він віддав своїй співмешканці ОСОБА_10, з якою він тоді проживав, та сказав, що купив його у ОСОБА_4.

В цей же день біля 17 годин вони здзвонились з ОСОБА_4, та домовились про зустріч у парку ім. Кірова біля дитячої площадки, так як ОСОБА_4 йому сказав, що хоче віддати його телефон, так як йому давали за нього тільки 40 гривень. На зустріч він прийшов один біля 17 години в цей час ОСОБА_4 приїхав з невідомим йому хлопцем, який був за кермом мопеда. ОСОБА_4 був в стані алкогольного спяніння, так як від нього надходив запах спиртного. Він сказав ОСОБА_4, що йому потрібно 100 гривень, щоб владнати питання по приводу телефону Нокіа, який розшукує міліція. ОСОБА_4 відповів, що грошей в нього зараз не має та він віддасть йому їх пізніше. Потім ОСОБА_4 віддав йому його мобільний телефон, а він телефон ОСОБА_4 не віддав, та сказав, що цей телефон в розшуку, та якщо його заберуть то так і буде. Хлопець на мопеді періодично підїжджав до них, та чи чув він їх розмову він не знає.

Через два дні, в понеділок біля 10 години він прийшов один в технікум та через якогось учня з технікуму визвав ОСОБА_4 на вулицю до нижнього корпусу. ОСОБА_4 прийшов також один. Він спитав ОСОБА_4 чи є в нього гроші за те, щоб вирішити питання з телефоном. ОСОБА_4 сказав, що в нього зараз не має та він піде і позиче їх в ОСОБА_9. Вони домовились зустрітись через пів години біля магазину Гермес. Через пів години до нього вийшов ОСОБА_4 та дав йому 100 гривень.

Приблизно через три неділі він подзвонив до ОСОБА_4 та сказав, що їм треба зустрітися, щоб поговорити. ОСОБА_4 сказав, що він в с. Гандрабури, і вони домовились зустрітись біля зупинки в центрі села. Він разом з ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 поїхали на автомобілі Мерседессинього кольору, який належав ОСОБА_12, на зустріч з ОСОБА_4. Хлопцям він сказав, що йому треба поїхати в с. Гандрабури, щоб забрати борг, який борг вони не запитували.

Біля 19 години вони приїхали в с. Гандрабури та зупинились біля роздоріжжя, де стояли ОСОБА_4, ОСОБА_9, та ще декілька хлопців яких він не знає.Він вийшов з автомобіля сам та відізвав в сторону ОСОБА_4, приблизно на 10 метрів від інших хлопців та від автомобіля. Він сказав ОСОБА_4, щоб він йому дав 100 гривень на пиво. ОСОБА_4 сказав, що грошей в нього не має. Після чого він сказав ОСОБА_4, щоб він пішов та взяв гроші по доброму в своїх хлопців. ОСОБА_14 він ОСОБА_4 нічого не говорив. ОСОБА_4 підійшов до його знайомих та приніс йому 100 гривень, купюрами, одна 50 грн., дві по 20 грн., та 10 гривень.

Окрім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_7, його винність в скоєних ним злочинах підтверджується наступними зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

По факту шахрайства.

Окрім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_2

Показами потерпілого ОСОБА_5 який пояснив, що в 31.01.2012 року він знаходився на заняттях в аудиторії № 6 технікуму, та сидів на задній парті. Після закінчення заняття вони з хлопцями знаходячись в аудиторії користувались своїми мобільними телефонами. В нього був мобільний телефон марки Нокіа С 3-00бежевого кольору, в якому була сім карта мобільного оператора Київстар, встановлена карта памяті на 4 Гб., чи були на рахунку гроші він не памятає. Даний телефон він придбав 05.01.2012 року за 1330 гривень в м. Ананьєві. Після закінчення занять вони збирались йти на обід, в звязку з чим він почав збирати свої речі в рюкзак. Вийшовши з аудиторії він пішов додому на обід, але дійшовши до Будинку культури він помітив, що в нього немає його мобільного телефону. Він подумав, що міг забути його в аудиторії, в ніші під партою, коли користувався телефоном. Коли він повернувся до аудиторії та побачив, що телефону там не має.

Прийшовши на 4-ту пару, яка починається о 14 год. 00 хв. він почав запитувати у своїх однокурсників, чи не бачили вони його телефону, але всі відповідали, що не бачили. Також він запитував про телефон і у ОСОБА_4, але він також йому відповів, що не бачив його. Після закінчення занять він прийшов додому та сказав своїм батькам, що забув в аудиторії свій телефон, а коли повернувся його там не було.

Показами свідка ОСОБА_4 який показав, що 31.01.2012 року він знаходився біля 13 години в аудиторії № 6 Ананьївського технікуму, де знайшов мобільний телефон Нокіа ОСОБА_5, тому вирішив догнати ОСОБА_5 та віддати мобільний телефон. Проходячи біля ЗОШ № 2 по вул. Пушкіна неподалік своєї квартири, яку йому знімали батьки, де проживав з ОСОБА_9, він зустрівся з ним та сказав, що знайшов мобільний телефон, який треба повернути, після чого вони з ОСОБА_9 пішли в сторону Російської школи. Проходячи біля даної школи вони зустріли на тротуарі ОСОБА_7 та хлопця на імя ОСОБА_8. Вони поздоровались з ними та пішли в сторону Будинку Культури. Дійшовши до Будинку КультуриОСОБА_7 побачив в нього в руці мобільний телефон, та відізвав його в сторону. Вони перейшли на інший бік вулиці, а ОСОБА_8 з ОСОБА_9 залишились на місці. ОСОБА_7 попросив, щоб він йому дав телефон, на що він відповів, що це телефон ОСОБА_5, але він взяв в нього з руки телефон та сказав, що віддасть його в вечері. ОСОБА_7 дав йому свій телефон з розкладним корпусом, сірого кольору, марку якого він не памятає, та сказав, що ввечері вони поміняються назад телефонами. Він сказав ОСОБА_2, щоб той віддав сім карту Київстар, яка була в телефоні. ОСОБА_7 витягнув з телефону сім карту та віддав її йому. Після чого він повернувся до ОСОБА_9 та вони одразу пішли далі в магазин. Він розповів ОСОБА_9, що обмінявся з ОСОБА_7 мобільними телефонами, та в вечері вони повинні встрітись та обмінятись телефонами назад.

В цей же день біля 17 години він подзвонив ОСОБА_7 та запитав де вони зустрінуться, щоб помінятись телефонами назад. Сергій сказав, що в парку ім. Кірова.

Приблизно біля 17 години він разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 прийшов в парк на зустріч з ОСОБА_7 біля дитячої площадки. ОСОБА_9 стояв приблизно в шести метрах від них. ОСОБА_7 сказав йому, що цей телефон шукає міліція та він йому повинен дати 100 гривень, щоб владнати це питання з міліцією. Він сказав ОСОБА_2, що грошей в нього зараз не має, та віддав його телефон з розкладним корпусом, а ОСОБА_2 так і не віддав йому телефон ОСОБА_5, так як сказав, що спочатку йому треба владнати питання з міліцією. Після чого вони розійшлись.

Показами свідка ОСОБА_9, який пояснив, що в кінці січня 2012 року в обідній час, біля будинку розташованого по вул. Пушкіна 58 м. Ананьїва, в якому проживав на квартирі разом з ОСОБА_4 він зустрів ОСОБА_4 в якого в руці був мобільний телефон марки Нокіасірого кольору. Він запитав ОСОБА_4 чий це телефон, на що він відповів, що знайшов його, де саме він не говорив, також він сказав, що йому треба когось наздогнати. Після чого вони пішли разом, дійшовши до Російської школи, вони зустріли на тротуарі ОСОБА_2, та хлопця на імя ОСОБА_8. Після чого вони поздоровались один з одним та спустились до Будинку Культури, де ОСОБА_7 відійшов з ОСОБА_4 на інший бік вулиці приблизно на 5-6 мерів, а він з ОСОБА_8 залишились на місці. Про що розмовляли ОСОБА_4 та ОСОБА_7 він не чув.

Приблизно через 10 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підійшли до них, та вони одразу розійшлись та пішли далі. ОСОБА_4 сказав йому, що він з ОСОБА_7 обмінялись мобільними телефонами, він віддав ОСОБА_7 телефон Нокіа, а ОСОБА_7 дав йому телефон марки Бенкю Сіменс, з розкладним корпусом, серебристого кольору. ОСОБА_4 також сказав, що вони повинні встрітись з ОСОБА_7 ввечері та обмінятись телефонами назад.

В цей же день біля 18 годин, він разом з ОСОБА_4 пішов в парк ім. Кірова, для того, щоб він помінявся з ОСОБА_7 назад телефонами.

Коли вони прийшли, ОСОБА_7 їх вже там чекав. ОСОБА_4 сказав йому, що він піде сам до ОСОБА_7 та поговорить з ним. Він залишився при вході в парк зі сторони вул. Незалежності. ОСОБА_4 з ОСОБА_7 розмовляли від нього приблизно на відстані 50 метрів. ОСОБА_7 був в парку один. Через 20 хвилин ОСОБА_4 повернувся до нього та вони пішли додому. ОСОБА_4 розповів йому, що він віддав ОСОБА_7 мобільний телефон Бенкю Сіменс, а він йому його телефон Нокіатак і не віддав. ОСОБА_4 також сказав йому, що він посварився з ОСОБА_7.

Показами свідка ОСОБА_8, який пояснив, що в кінці лютого 2012 року він знаходився в центрі м. Ананьїва, разом з ОСОБА_7, де вони зустріли ОСОБА_4 з ОСОБА_9. Після чого він спитав у ОСОБА_4 чи не знає він у кого можна придбати мобільний телефон, на що той відповів, що в нього є телефон, але він не при ньому. ОСОБА_4 направлявся в сторону Радуги, та вони домовились що пізніше стелефонуються, та він покаже їм мобільний телефон.

Після обіду біля 14 години ОСОБА_7 подзвонив ОСОБА_4 та домовився з ним про зустріч біля Будинку Культури. Після чого туди прийшов ОСОБА_4 з ОСОБА_9. Він сказав ОСОБА_4, що йому вже не треба мобільний телефон, так як він знайшов де його купити в іншому місці. Потім ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відійшли в сторону на відстань біля 4-5 метрів, та про щось розмовляли. Їх розмову він не чув, так як стояв та розмовляв з ОСОБА_9. Він побачив, що ОСОБА_4 дав ОСОБА_7 мобільний телефон Нокіасірого кольору, модель якого він не знає. Після чого вони підійшли до них та розійшлись по своїм справам. Сергій йому не розповідав, про що він розмовляв з ОСОБА_4. ОСОБА_14 він з ОСОБА_4 по приводу телефону не зустрічався.

Показами свідка ОСОБА_6, яка пояснила, що на початку березня 2012 року вона проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 на квартирі разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_7.

Приблизно в цей же період часу ОСОБА_7 подарував їй мобільний телефон марки Нокіа С 3-00сірого кольору, без сім карти та карти памяті. Телефон був в справному стані.

ОСОБА_7 пояснив їй, що він придбав телефон, у якогось ОСОБА_4, імя якого він не говорив, за яку суму вона не запитувала. ОСОБА_14 про цей телефон їй нічого не розповідав. Даним телефоном вона користувалась декілька місяців, а потім до неї прийшли працівники міліції та сказали, що телефон, який їй дав ОСОБА_7 добутий ним злочинним шляхом. Після чого вона добровільно видала працівникам міліції мобільний телефон, Нокіа С 3-00, який їй дав ОСОБА_7.

Протоколом добровільної видачі від 24.05.2012 року згідно з яким ОСОБА_6 добровільно видала працівникам міліції мобільний телефон марки Нокіа С 3-00сірого кольору в справному стані. Як пояснила ОСОБА_6 мобільний телефон марки Нокіа С 3-00на початку березня 2012 року подарував її співмешканець ОСОБА_2. (а.с.19)

Явкою з повинною від 24.05.2012 року згідно з якоюКуликовський С.Г. зізнався в тому, що він обманним шляхом заволодів телефоном Нокіа С 3-00у ОСОБА_4 (а.с.15).

Довідкою про вартість мобільного телефону марки Нокіа С 3-00, сім карти Київстар, карти памяті до мобільного телефону обємом 4 Гб. (а.с.16-18).

По факту вимагання грошей, яке мало місце 01.02. 2012 року.

Окрім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_2

Показами потерпілого ОСОБА_4 який пояснив, що 01.02.2012 року біля 10 год. 30 хв. він знаходився в технікумі, в цей час до нього підійшов якісь учень технікуму та сказав, що його на вулиці чекає ОСОБА_2. Після чого він вийшов на двір та підійшов до ОСОБА_7, то той став вимагати в нього 100 гривень, шоб владнати питання з міліцією по телефону ОСОБА_5. Він сказав ОСОБА_2, що в нього грошей не має, але ОСОБА_7 сказав, що він йому дає пів години, щоб він знайшов гроші, якщо він цього не зробить, то в нього будуть неприємності.

Після чого він підійшов до ОСОБА_9 та позичив в нього 100 гривень, при цьому він сказав, що йому треба їх віддати ОСОБА_7. На що він погодився та дав йому 100 гривень. Після занять він передав ОСОБА_7 100 гривень.

Показами свідка ОСОБА_9, який пояснив, що на початку лютого 2012 року він знаходився на заняттях в технікумі, приблизно перед обідом до нього підійшов ОСОБА_4 та попросив позичити в нього гроші в сумі 100 гривень, при цьому він сказав, що гроші треба віддати ОСОБА_7, для того щоб все владналось, що саме владналось він йому не говорив. На що він погодився та позичив 100 гривень. Через деякий час ОСОБА_4 віддав йому гроші які позичав.

Явкою з повинною від 24.05.2012 року згідно з якою в ОСОБА_2 зізнася в тому, що він шляхом залякування забрав у ОСОБА_4 100 гривень. (а.с.15).

По факту вимагання грошей, яке мало місце в кінці лютого 2012 року.

Окрім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_2

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 який пояснив, що в кінці лютого 2012 року до нього подзвонив ОСОБА_7 та запитав де в них в с. Гандрабури, знаходиться дискотека, так як він хоче до них приїхати. Він пояснив ОСОБА_7 де знаходиться дискотека, більше він нічого не запитував.

В цей же день біля 20 годин він йшов по дорозі в центрі с. Гандрабури, на дискотеку зі своїми товаришами ОСОБА_1 та ОСОБА_15, ОСОБА_9, ОСОБА_16. До них підїхав автомобіль Мерседесмікроавтобус синього кольору, з якого вийшов ОСОБА_7. Він відізвав його в сторону та почав вимагати в нього гроші за бензин. Він запитав у ОСОБА_2, чому він йому повинен давати гроші. Після чого ОСОБА_7 почав кричати та висловлюватись в його адрес нецензурною бранню, сказав, якщо він не віддасть йому гроші він його побє та відвезе в ліс. Він злякався так як бачив, що в автомобілі було ще декілька чоловік, хто там був він не знає. Він йому сказав, що грошей в нього не має, на що ОСОБА_7 сказав, щоб він позичив їх у своїх товаришів. Після чого він підійшов до своїх товаришів та попросив їх позичити 100 гривень. ОСОБА_16 дав йому 40 гривень, у ОСОБА_9 50 гривень, також він доклав свої 10 гривень і відніс їх ОСОБА_7. Після чого ОСОБА_7 сів в автомобіль та уїхав.

Показами свідка ОСОБА_9, який пояснив, що в кінці лютого 2012 року, біля 19 годин він разом з ОСОБА_4, ОСОБА_15 та ОСОБА_17 йшли на дискотеку в клуб в с. Гандрабури, Ананьївського р-ну. Дійшовши до роздоріжжя неподалік автобусної зупинки в центрі села, вони побачили стоячий мікроавтобус синього кольору, з якого вийшов ОСОБА_7 та покликав до себе ОСОБА_4. Вони залишились на місці, а ОСОБА_4 пішов до ОСОБА_7, вони стояли на відстані приблизно 10 метрів. Він почув, що ОСОБА_7 розмовляв з ОСОБА_4 в повишеному тоні. Біля нього стояли ОСОБА_17 та ОСОБА_15, чи вони щось чули він не знає. Потім ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відійшли від них по далі, приблизно на 30 метрів та продовжували про, щось розмовляти. Здалеку було чути, що ОСОБА_7 розмовляв з ОСОБА_4 в повишеному тоні, але його слова не було добре чути, також ОСОБА_7 щось пояснював ОСОБА_4 та емоційно розмахував руками. В цей час до них підійшов ОСОБА_16 та запитав хто це стоїть на автомобілі, він відповів, що це приїхали до ОСОБА_4. Через декілька хвилин до них підійшов ОСОБА_4, в якого був наляканий вигляд. Він попросив їх позичити йому гроші в сумі 100 гривень, для того, щоб дати їх ОСОБА_7, ОСОБА_4 також сказав, що ОСОБА_7 погрожував йому вивезти його кудись на автомобілі та побити. Після чого він дав ОСОБА_4 50 гривень, а ОСОБА_16 40 гривень, у ОСОБА_4 було 10 гривень, які він доклав та пішов до ОСОБА_7. Він бачив як ОСОБА_4 передав гроші в руки ОСОБА_7, який сів в автомобіль та поїхав в сторону м. Ананьїва. Коли ОСОБА_4 повернувся до них він був дуже пригнічений та не хотів не с ким розмовляти, він лише сказав, що його це вже дістало. Після чого вони пішли на дискотеку в клуб.

Показами свідка ОСОБА_16, який пояснив, що в кінці лютого 2012 року біля 20 годин, він йшов на дискотеку в клуб, розташований в с. Гандрабури, Ананьївського р-ну. Дійшовши до центральної вулиці села, неподалік автобусної зупинки, він побачив автомобіль мікроавтобус синього кольору, неподалік якого знаходились його знайомі ОСОБА_9, ОСОБА_17, ОСОБА_15 та ОСОБА_4. Він також побачив як ОСОБА_2 позвав ОСОБА_4 і вони деякий час розмовляли. Через деякий час підійшов ОСОБА_4 і попросив позичити 100 гривень. Він особисто позичив йому 40 гривень яків в подальшому йому повернув.

Показами свідка ОСОБА_13, який пояснив, що в кінці лютого 2012 року, точної дати він не памятає, в після обідній час, до нього на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_7, та попросив його відвести в с. Гандрабури, Ананьївського р-ну. Навіщо йому треба було їхати в с. Гандрабури він не говорив. ОСОБА_7 пообіцяв йому дати 50 гривень, на що він погодився. Після чого він подзвонив своєму брату ОСОБА_12 та попросив в нього його автомобіль Мерседес Вітосинього кольору, та пояснив, що ОСОБА_7 попросив його відвести в с. Гандрабури, на що брат погодився. Після чого він пішов за автомобілем та разом з братом приїхав за ОСОБА_7, який був у ОСОБА_18, який проживає з ним по сусідству. У ОСОБА_18 також були ОСОБА_11 та ОСОБА_8, прізвище якого він не знає. Після чого ОСОБА_7, ОСОБА_11 та ОСОБА_8, сіли на задні сидіння, він сидів за кермом, а його брат збоку.

По дорозі вони заправили автобус бензином гроші в сумі 50 гривень на який дав ОСОБА_7.

Підїхавши до зупинки в с. Гандрабури він зупинив автомобіль, після чого ОСОБА_7 вийшов з автомобіля та пішов до незнайомого йому хлопця, який стояв біля зупинки та відійшов від автомобіля приблизно на 50 метрів. Також біля зупинки стояли, ще декілька незнайомих йому хлопців. Через 15 хвилин ОСОБА_7 повернувся до автомобіля, та вони поїхали в м. Ананьїв. З ким розмовляв ОСОБА_7 і про що він йому не говорив. За час, який ОСОБА_7 розмовляв з незнайомим хлопцем до них ніхто більше не підходив. Після чого він відвіз ОСОБА_7 та інших хлопців до ОСОБА_18, а сам з братом поїхав до себе додому.

Показами свідка ОСОБА_11, який пояснив, що приблизно в кінці лютого 2012 року точної дати він не памятає, в післяобідній час він знаходився в гостях у свого знайомого ОСОБА_18, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_4. Також там були ОСОБА_8, ОСОБА_13 та ОСОБА_7.

Вони захотіли випити пиво, але грошей в них не було, після чого ОСОБА_7 сказав, що йому треба поїхати в с. Гандрабури та забрати борг і потім придбати пиво. ОСОБА_7 попросив ОСОБА_13, щоб він взяв свій автомобіль, на якому поїхати в с. Гандрабури. На його прохання ОСОБА_13 погодився, після чого ОСОБА_13 підїхав на автомобілі Мерседас, мікроавтобус, синього кольору. Потім він, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сіли на заднє сидіння, ОСОБА_13 знаходився за кермом автомобіля, а його брат ОСОБА_12 сидів збоку.

Доїхавши до центру с. Гандрабури, вони зупинились біля зупинки, до якої підходили невідомі йому хлопці. Після чого ОСОБА_7 вийшов з автомобіля та відізвав в сторону одного з хлопців, а інші залишились на місці. Вони відійшли від автомобіля приблизно на 30 метрів та про щось розмовляли. В цей час до них ніхто не підходив. Після чого ОСОБА_7 повернувся до автомобіля та сказав поїхали в ОСОБА_1.

Про що розмовляв ОСОБА_7 з незнайомим йому хлопцем йому не відомо. По приїзду в м. Ананьїв вони знову прийшли до ОСОБА_18, перед чим ОСОБА_7 придбав в магазині пиво, хоча до цього грошей в нього не було. Чи давав ОСОБА_7 гроші ОСОБА_13 за те, щоб він відвіз його в с. Гандрабури йому не відомо.

Явкою з повинною від 24.05.2012 року згідно зякою ОСОБА_2 зізнався в тому, що він шляхом залякування забрав у ОСОБА_4 100 гривень. (а.с.15).

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує за ст. 190 ч. 1 КК України оскільки він заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує за ст.ст. 189 ч. 1 КК України оскільки він вимагав передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання).

Дії підсудного ОСОБА_2 суд також кваліфікує за ст. 189 ч. 2 КК України оскільки він вимагав передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене повторно.

При призначенні підсудному міри покарання, суд бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних ним злочинів і враховує обставини, які помякшують покарання, повне визнання вини, та активне сприяння розкриттю злочину, першу судимість, позитивні характеристики за місцем проживання молодий вік, вважає, що він повинний нести покарання, у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим суд вважає за можливе з урахування помякшуючих покарання обставин застосувати до підсудного ст..ст.. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 301-1, 322, 323, 324, 333-335 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

Громадянина ОСОБА_2 визнати винним за ст.. 190 ч.1 , 189 ч. 1, 189 ч. 2 КК України і призначити йому покарання:

За ст.. 190 ч. 1 КК України у вигляді одного року обмеження волі;

За ст.. 189 ч. 1 КК України у вигляді одного року позбавлення волі;

За ст.. 189 ч. 2 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_2 у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст..ст. 75,76 КК України громадянина ОСОБА_2 від призначеного покарання звільнити, встановивши йому іспитовий строк випробовування, якщо протягом одного року та шести місяців він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього наступні обовязки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

3) періодично зявлятись на реєстрацію кримінально-виконавчу інспекцію.

Іспитовий строк йому обчислювати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід засудженому підписку про невиїзд залишити попередній до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі що знаходяться на зберіганні у потерпілого мобільний телефон марки Нокіа С 3-00 - залишити за потерпілим.

На вирок може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через районний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий суддя: М. І. Скуртов