Провадження № 1-кп/711/132/16
Справа № 711/1936/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003356 від 14 жовтня 2015 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Черкаси, громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку 2000 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом, інвалідом та ліквідатором на ЧАЕС не являється, перебуваючого у Черкаському СІЗО УДПтС України в Черкаській області у зв`язку з притягненням Сонснівським районним судом м. Черкаси до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України, раніше судимий:

1) 24.01.2000 Соснівським районним судом за ст. 141 ч. 2 КК України до 2-х років позбавлення волі, з застосуванням ст. 46-1 КК відстрочено виконання вироку на 1 рік;

2) 16.11.2000 Золотоніським районним судом за ст. 117 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі;

3) 13.11.2003 військовим судом Дарницького гарнізону за ст. 186 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі;

4) 17.12.2008 Миронівським районним судом за ст. 186 ч. 2, ст. 187 ч. 4, ст. 309 ч. 1, ст. 28 ч. 2, ст. 357 ч. 3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 71 КК України приєднано частково не відбуте покарання Дарницького районного суду від 13.11.2003 та остаточно призначено 5 років позбавлення волі;

5) 16.01.2013 Шевченківським районним судом м. Київ за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі;

6) 16.10.2014 Ірпінським міським судом звільнений умовно-достроково, з не відбутим терміном покарання 1 рік 3 місяці, 4 дні,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.307 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, дітей на утриманні немаючого, депутатом, інвалідом та ліквідатором на ЧАЕС не являється, проживаючого: АДРЕСА_2 , на даний час утримується в Черкаському СІЗО УДПтС України в Черкаській області, раніше судимого 26.07.2007 Придніпровським райсудом м. Черкаси за ч. 2 ст. 307,71 КК України до 7 років 3 місяця 9 днів позбавлення волі, звільнений на підставі постанови Уманського міськрайсуду Черкаської області від 10.10.2012 умовно достроково на невідбутий термін 1 рік 8 міс. 9 днів.

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України;

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ;

адвоката ОСОБА_6 ;

адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 1979 р.н.,раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в період часу з 10.10.2015 по 13.10.2015 перебуваючи в слідчому ізоляторі УДПтС України в Черкаській області, у зв`язку з притягненням Соснівським районним судом міста Черкаси до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України, що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 234, маючи умисел на незаконне придбання наркотичних засобів для особистого вживання, організував вчинення злочину - незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів в місця позбавлення волі розподіливши ролі і скерувавши дії співучасників злочину.

Так, 10.10.2015, ОСОБА_4 , 1979 р.н. використовуючи мобільний телефон марки «Нокія 1200», який незаконно зберігався в камері № 38 слідчого ізолятора, зателефонував до ОСОБА_5 , 1980 р.н. та домовився про придбання у останнього особливо небезпечного наркотичного засобу ацетильований опій, з метою подальшого особистого вживання. Після чого, ОСОБА_5 виконуючи свою роль у реалізації спільного злочинного наміру, 12.10.2015, у першій половині дня, перебуваючи на перехресті вулиць Петровського Горького в м. Черкаси, незаконно, з метою подальшого збуту в місця позбавлення волі, придбав у малознайомого чоловіка, невстановленого в ході досудового розгляду, за грошові кошти в сумі 500 гривень, ацетильований опій, який прийшовши додому, а саме за адресою: АДРЕСА_2 випарив, у заздалегідь заготовленні спиртові салфетки, а саме 10 мл ацетильованого опію, після чого розірвав підкладку куртки та сховав випаруваний у спиртові серветки особливо небезпечний наркотичний засіб в середині куртки, яку в подальшому дав своїй матері, яка нічого не знала про наркотичний засіб, щоб остання зашила у розріз. Потім, ОСОБА_5 , 13.10.2015 о 09.00 годині, зустрівся на перехресті вулиць Благовісна Б.Хмельницького в м Черкаси з матір`ю ув`язненого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , якій не було відомо про таємно прихований особливо небезпечний наркотичний засіб, через котру, безоплатно передав, у місця позбавлення волі особливо небезпечний наркотичний засіб, а саме чоловічу курточку з трьома фрагментами тканини з ацетильованим опієм. І, 13.10.2015 року, близько 11 години, під час обшуку вмісту продуктової передачі, яка надійшла від ОСОБА_9 на ім`я ув`язненого ОСОБА_8 виявлено і вилучено три серветки, змиви яких просочені речовиною коричневого кольору, згідно висновку експерта № 2/1711 від 30.10.2015 містять в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій, ацетильований, маса якого, в перерахунку на суху речовину, складає 0,100 г.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та повідомив, що у обвинувальному акті все записано правильно, у нього ніяких претензій немає, визнає все та підтверджує, що зачитав прокурор. 10.10.2015 року він здзвонився із ОСОБА_4 , той попрохав передати йому наркотики. Він придбав опій ацетильований, приховав його у курточку та передав ОСОБА_4 по запропонованій ним схемі. Опій придбав у малознайомого за 500 гривень. Особисто не передавав. За вказівкою ОСОБА_4 надав куртку матері, яка мала передати передачу для сина, який сидить разом у камері із ним. На даний час стоїть на обліку в диспансері, приблизно 16 років. Має тяжкі захворювання, не сумісні із життям, на цих підставах прохав застосувати до нього положення ст. 69 КК України, розкаюється у вчиненому.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та повідомив, що повністю погоджується із обвинувальним актом, знаходячись у СІЗО, маючи душевні переживання через скрутне матеріальне становище та хвороби близьких йому людей, пішов на протиправні дії. ОСОБА_5 заборгував йому 500 гривень. За це він набрав його та попрохав придбати наркотики на цю суму та передати йому в СІЗО через матір співкамерника, так як йому регулярно надходили передачі. При цьому, вона нічого не знала. Дмитра попрохав випарувати наркотики та зашити їх у олімпійку, яку передати ОСОБА_9 , остання мала в передачі сину передати і курточку. Вину повністю визнає та розкаюється, прохав суд врахувати обставини, які пом`якшують його відповідальність.
Показання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються. Суд їх оцінив як послідовні та правдиві.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується як їхніми показаннями, даними ними в судовому засіданні, так і тими доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які вони визнали в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Клопотань з приводу дослідження інших доказів від сторін обвинувачення не надійшло, заперечень відносно фактичних обставин, викладених у формулюванні обвинувачень, що відповідно до ч.3 ст.349 КПК України було встановлено в ході судового розгляду кримінального провадження, судом не встановлено.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено і дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

за ч.3 ст.27, ч.2 ст.307 КК України, як організацію незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут у місця позбавлення волі особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує:

за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу в місця позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Згідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено.
У відповідності до положень ч.2 ст.66 цього Кодексу до пом`якшуючої його відповідальність обставини суд відносить наявність на утриманні малолітньої дитини.
Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке на підставі ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином, наявності кількості кваліфікуючих ознак злочину, те, що виступив саме організатором вчинення кримінального правопорушення суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи підсудного, куди відноситься наявність постійного місця проживання, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, його молодий вік, стан здоров`я, матеріальний стан та те, що на спеціальних обліках не перебуває, наявність позитивних характеристик за місцем проживання, виправлення, зниження ступеня небезпечності суд обґрунтовує можливе, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.307 КК України, відповідно до положень ч.1 ст.69 КК України.

Відповідно до положень ч.2 вказаної статті цього Кодексу, на підставах, врахованих вище, суд обґрунтовує за доцільне не призначати додаткове покарання, що передбачено в санкції ч.2 ст.307 КК України у виді конфіскації особистого майна засудженого як обов`язкове.

Суд, враховуючи тяжкість вчинених злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, особу винного, наявність судимостей, дослідженні в ході судового розгляду обставини справи, зокрема збут наркотичних засобів, відсутність обтяжуючої обставини, не дивлячись на беззаперечне визнання вини обвинуваченим, не знаходить підстав для застосування ст.75 КК України щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, так як не дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Обираючи строк покарання, судом також враховано наявність сім`ї у обвинуваченого, наявність великої кількості судимостей та вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів.

До даного висновку суд дійшов, виходячи із положень ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до чого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Дана позиція викладена у Постанові Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено.
У відповідності до положень ч.2 ст.66 цього Кодексу до пом`якшуючої його відповідальність обставини суд відносить і молодий вік обвинуваченого, а саме 1980 року народження та наявність підтверджених в ході судового розгляду тяжких захворювань.
Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке на підставі ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином, що злочини вчиненні у сфері обігу наркотичних засобів, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи підсудного, куди відноситься наявність постійного місця проживання, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, його молодий вік, вкрай негативний стан здоров`я, те, що на спеціальному обліку перебуває, виправлення, суд обґрунтовує можливе, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.307 КК України, відповідно до положень ч.1 ст.69 КК України.

Відповідно до положень ч.2 вказаної статті цього Кодексу, на підставах, врахованих вище, суд обґрунтовує за доцільне не призначати додаткове покарання, що передбачено в санкції ч.2 ст.307 КК України у виді конфіскації особистого майна засудженого як обов`язкове.

Суд, враховуючи тяжкість вчинених злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, особу винного, дослідженні в ході судового розгляду обставини справи, зокрема збут наркотичних засобів, відсутність обтяжуючої обставини, не дивлячись на беззаперечне визнання вини обвинуваченим, не знаходить підстав для застосування ст.75 КК України щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, так як не дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Обираючи строк покарання, судом також враховано відсутність сім`ї у обвинуваченого, наявність судимості та вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів, кількість хвороб та наявність постійного місця проживання.

До даного висновку суд дійшов, виходячи із положень ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до чого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Дана позиція викладена у Постанові Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно рахувати із встановленої в судовому засіданні дати затримання обвинуваченого, тобто із 11.02.2016 року.

При застосуванні ч.5 ст.72 КК України суд обґрунтовує необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення із дати затримання обвинуваченого без ухвали слідчого судді до дати набрання вироком законної сили, тобто вказівкою на подію, обґрунтовуючи наступним.

Відповідно до ч.1 ст.113 КПК України процесуальні строки це встановлені Законом або відповідно до нього судом проміжки часу у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до положень ч.2 ст.114 КПК України будь-які строки, що встановлюються судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом та не перешкоджають право на захист.

Положення ч.1 ст.115 цього Кодексу зазначають, що строки можуть визначатися судом вказівкою на подію.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні запобіжний захід не було обрано, враховуючи, що судом його засуджено до реальної міри покарання, суд обґрунтовує необхідність обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під вартою.

Так, як в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 запобіжний захід не було обрано, то його перебування в СІЗО, як обвинуваченого в іншому кримінальному провадженні не може розцінюватися як строк попереднього ув`язнення.

Таким чином строк попереднього ув`язнення йому буде рахуватися із моменту обрання запобіжного заходу, тобто із 28.04.2016 року.
При застосуванні ч.5 ст.72 КК України суд обґрунтовує необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення із дати затримання обвинуваченого без ухвали слідчого судді до дати набрання вироком законної сили, тобто вказівкою на подію, обґрунтовуючи наступним.

Відповідно до ч.1 ст.113 КПК України процесуальні строки це встановлені Законом або відповідно до нього судом проміжки часу у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до положень ч.2 ст.114 КПК України будь-які строки, що встановлюються судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом та не перешкоджають право на захист.

Положення ч.1 ст.115 цього Кодексу зазначають, що строки можуть визначатися судом вказівкою на подію.

В даному випадку, суд вказує на подію у вигляді дати набрання вироком законної сили, що цілком узгоджується із зазначеними положеннями КПК України.

Процесуальні витрати при проведенні експертизи наркотичних засобів під час досудового розслідування складають: на проведення судово-хімічної експертизи № 2/1711 від 30.10.2015 на суму 738 гривень 64 коп.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 100, 113-115, 349, 368-371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 та призначити йому покарання із застосуванням частин 1,2 статті 69 цього Кодексу, у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, яке є особистою власністю засудженого.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку у законну силу, залишити без змін.

Строк відбування покарання рахувати із встановленого моменту затримання, тобто із 11.02.2016 року. Строк перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 із 11.02.2016 року по день набрання вироку законної сили (включно) підлягає зарахуванню у строк відбутого покарання у співвідношенні 1 день попереднього ув`язнення до 2 днів позбавлення волі згідно з положеннями ч.5 ст. 72 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.307 КК України та призначити йому покарання

за ч.3 ст.27, ч.2 ст.307 КК України із застосуванням частин 1,2 статті 69 цього Кодексу, у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, яке є особистою власністю засудженого;

ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у виді взяття під варту. ОСОБА_4 взяти під варту в залі судового засідання, даний запобіжний захід скасувати по набранню вироком законної сили.

ОСОБА_4 строк відбуття покарання рахувати із моменту обрання запобіжного заходу, в даному кримінальному провадженню, тобто із 28.04.2016 року. Строк перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 із 28.04.2016 року по день набрання вироку законної сили (включно) підлягає зарахуванню у строк відбутого покарання у співвідношенні 1 день попереднього ув`язнення до 2 днів позбавлення волі згідно з положеннями ч.5 ст. 72 КК України.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судові витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в загальній сумі 738 гривень 64 коп. у рівних частинах на користь Державного бюджету України, тобто по 369 (триста шістдесят дев`ять) гривень 32 коп. з кожного солідарно.
Речові докази по справі, а саме:

-п/е пакет Експертної служби з трьома фрагментами тканини та змиви із них, частина таблетки, які передані на зберігання в камеру схову речових доказів СВ Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області знищити по набранню вироком законної сили;

-мобільні телефони, вилучені в ході обшуку житла повернути власнику за належністю;

-мобільний телефон, який було вилучено в камері №38, «Нокія 1200» - конфіскувати в дохід Держави.

-диск (№1490 н/т), який зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах досудового розслідування;

-письмові матеріали, що містять характеризуючі дані на обвинувачених, подані прокурором в судовому засіданні та стороною захисту, залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення, а обвинуваченими з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1