УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №0603/5479/12 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 368 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підсудних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу, за апеляційними скаргами підсудних ОСОБА_9 і ОСОБА_8 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_10 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2015 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В.Коровинці Чуднівського району, Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та виправдано у зв?язку із недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

Його ж засуджено :
- за ч.1 ст. 364 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати атестовані посади в правоохоронних органах строком на 2 роки із сплатою штрафу в сумі 4250 гривень.
- за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.190 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати атестовані посади в правоохоронних органах строком на 2 роки із сплатою штрафу в сумі 4250 грн.
Відповідно до ст.75 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням впродов ж двох років.
На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов?язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бердичева, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та виправдано у зв?язку із недоведеністю його участі у вчиненні злочину.
Його ж засуджено :
- за ч.1 ст. 364 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати атестовані посади в правоохоронних органах строком на 2 роки із сплатою штрафу в сумі 4250 гривень.
- за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.190 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати атестовані посади в правоохоронних органах строком на 2 роки із сплатою штрафу в сумі 4250 грн.
Відповідно до ст.75 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням впродов ж двох років.
На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов?язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.81 КПК України.
Як визнав суд, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , являючись працівниками правоохоронного органу, ОСОБА_8 , працюючи начальником лінійного відділення на станції Бердичів лінійного відділу на станції Козятин УМВС України на Південно-західній залізниці ( далі ЛВ на ст.Бердичів УМВС на ПЗЗ), будучи службовою особою, маючи спеціальне звання капітан міліції, а ОСОБА_9 , працюючи заступником начальника ЛВ на ст.Бердичів лінійного відділу на станції Козятин УМВС на Південно- західній залізниці ( далі на ст.Бердичів УМВС на ПЗЗ), будучи службовою особами, маючи спеціальне звання капітан міліції, умисно, з метою одержання для себе неправомірної вигоди, використовуючи надані їм повноваження всупереч інтересам служби заволоділи чужим майном шляхом зловживання довірою, чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди та заподіяли істотної шкоди державним інтересам у вигляді підриву авторитету органів державної влади.
Так, наказом начальника УМВС України на ПЗЗ № 132 о/с від 13.05.2011 року ОСОБА_8 призначено на посаду начальника ЛВ на ст.Бердичів на ПЗЗ. Таким чином, начальник ЛВ на ст.Бердичів на ПЗЗ ОСОБА_8 , обіймаючи постійно у вказаному відділенні посаду, являється працівником правоохоронного органу. Його функціональні обов?язки затверджені начальником ЛВ на ст. Козятин УМВС на ПЗЗ від 27.03.2012 року.
Згідно функціональних обов?язків, затвердженого начальником ЛВ на ст..Козятин УМВС на ПЗЗ від 27.03.2012 року, в обов?язки ОСОБА_8 входить:
- організовувати роботу лінійного відділення, розподіляти обов?язки між особовим складом, очолювати та контролювати його роботу;
- забезпечувати виконання покладених на відділення завдань щодо боротьби із злочинністю на об?єкті оперативного обслуговування, дотримання працівниками законності, прав та свобод людини і громадянина;
- розробляти поточні, перспективні та соціальні плани роботи відділення, план спільних дій відділення з іншими органами внутрішніх справ щодо оперативного відпрацювання розкриття злочинів та проведення спеціальних операцій;
- визначати ефективність використання наявних сил і засобів у боротьбі із злочинністю, охороні громадського порядку на об?єкті обслуговування;
- організовувати раціональне використання негласних джерел оперативної інформації, заведення справ на осіб, які вчинили злочини на об?єкті обслуговування;
- налагоджувати регулярну взаємодію відділення з іншими органами внутрішніх справ щодо обміну інформацією про стан охорони громадського порядку та боротьби із злочинністю. Забезпечувати виявлення фактів розкрадання, хабарництва та інших злочинів на об?єкті оперативного обслуговування, реагування на заяви громадян щодо вчинених злочинів;
- приймати рішення щодо раціональної розстановки сил та засобів у разі ускладнення оперативного стану, вживати заходів щодо забезпечення готовності особового складу до дій;
-організовувати підготовку спецповідомлень, вивчати і впроваджувати позитивний досвід роботи, проводити заняття з особовим складом підрозділу з метою підвищення професійного рівня. Здійснювати контроль за дотриманням особовим складом правил внутрішнього розпорядку, оперативного обліку та реєстрації службової документації, виконавської дисципліни. Брати участь у проведенні службових перевірок за фактами порушення дисципліни і законності підлеглими.
Наказом начальника УМВС України на ПЗЗ № 198 о/с від 22.07.2011 року ОСОБА_9 призначено на посаду заступника начальника ЛВ на ст. Бердичів на ПЗЗ.
Згідно функціональних обов?язків, затвердженого начальником ЛВ на ст.Козятин УМВС на ПЗЗ від 27.03.2012 року, в обов?язки ОСОБА_9 входить:
- на основі аналізу та оцінки оперативної обстановки на дільницях обслуговування ЛВ на ст.Бердичів визначати пріоритетні напрямки роботи підрозділів лінійного відділення, координувати їх діяльність та комплексно відпрацьовувати шляхом надання організаційної, методичної та практичної допомоги;
-організовувати здійснення підрозділами лінійного відділення оперативно-розшукових та процесуальних заходів щодо запобігання, виявлення, розкриття злочинів, встановлення, розшуку та затримання осіб, які їх вчинили;
- забезпечувати розвиток мережі штатних і нештатних негласних співробітників та вдосконалення методів її використання, організовувати методи збору, аналізу, обміну і використання оперативної інформації та зміцнення взаємодії підрозділів лінійного відділення з іншими службами та підрозділу органів внутрішніх справ.
Крім цього, дотримуватись вимог ст.ст.2,4, 5 Закону України „Про міліцію, а саме: забезпечувати особисту безпеку громадян. Захищати їх права і свободи, законні інтереси, запобігати правопорушенням та припиняти, охороняти і забезпечувати громадський порядок.
Діяльність міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, взаємодії з населенням. Завдання виконуються неупереджено, у точній відповідності з законом.
Правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.
Таким чином, начальник ЛВ на ст.Бердичів на ПЗЗ ОСОБА_8 та заступник начальника ЛВ на ст.Бердичів на ПЗЗ ОСОБА_9 , обіймаючи постійно у вказаному відділенні посади, являються працівниками правоохоронного органу.
Органаном досудового слідства ОСОБА_8 і ОСОБА_9 обвинувачуються в тому, що 03.03.2012 року співробітниками лінійного відділення на станції Бердичів лінійного відділу на станції Козятин УМВС України на Південно-західній залізниці при особистому огляді у неповнолітнього ОСОБА_11 виявлено сірниковий коробок з сухою подрібненою масою зеленого кольору.
03.03.2012 року начальник ЛВ на ст.Бердичів ОСОБА_8 , достовірно знаючи про факт виявлення у неповнолітнього ОСОБА_11 коробка з сухою подрібненою масою зеленого кольору, діючи всупереч інтересам служби з корисливих мотивів, вирішив заволодіти майном матері неповнолітнього ОСОБА_12 , у зв?язку з чим вступив у попередню змову із заступником начальника ЛВ на станції Бердичів ОСОБА_9 , який, будучи працівником правоохоронного органу, маючи спеціальне звання капітан міліції, також являється службовою особою.
В цей же день ОСОБА_9 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 в межах єдиного умислу, спрямованого на заволодіння майном ОСОБА_12 , зловживаючи довірою останньої, повідомив їй про можливість позитивного вирішення питання про звільнення її неповнолітнього сина від кримінальної відповідальності за вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_12 , шляхом зловживання довірою, 07.03.2012 року, о 14 год. 30 хв., ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 спрямував до її місця роботи особу, яка повинна була під час зустрічі забезпечити між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 телефонний зв`язок.
Під час зустрічі, за допомогою мобільного телефону, який належав невідомій особі, ОСОБА_8 зв?язався з ОСОБА_12 та діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , наголосив, що для позитивного вирішення питання про звільнення її сина від кримінальної відповідальності, вона повинна передати особі, яка діє за його дорученням, кошти в сумі 5000 гривень.
ОСОБА_12 в ході телефонної розмови повідомила, що не може передати зазначену суму коштів, оскільки перебуває в стані матеріальних труднощів та попросила зменшити суму коштів, які необхідні для вирішення питання про звільнення її сина від кримінальної відповідальності. Останній погодився з проханням ОСОБА_12 та зменшив суму коштів до 3000 гривень. ОСОБА_12 , будучи переконана в тому, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , являючись працівниками правоохоронного органу та обіймаючи керівні посади, мають достатні повноваження для вирішення питання щодо звільнення її сина від кримінальної відповідальності і тому, довіряючи їм, погодилася на вказану пропозицію, про що повідомила по мобільному телефону ОСОБА_8 та передала гроші особі, на яку вказав ОСОБА_8 .
Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, усвідомлюючи про відсутність у них законних повноважень для звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам у вигляді підриву авторитету та престижу органів міліції, увійшли в довіру до ОСОБА_12 та заволоділи її майном, а саме коштами в сумі 3000 гривень.
Крім того, 19.03.2012 року в ході оперативно-розшукових заходів, проведених співробітниками ЛВ на ст.Бердичів при особистому огляді у ОСОБА_13 виявлено паперовий згорток з сухою подрібненою масою зеленого кольору.
З метою встановлення особи, проведення медичного огляду, з`ясування обставин придбання вилученого та його дослідження, цього ж дня оперуповноваженим БНОН ЛВ на ст. Бердичів ОСОБА_14 за погодженням заступника начальника ЛВ на ст. Бердичів ОСОБА_9 затримано в порядку ч.3 ст.263 КУпАП строком до трьох діб.
20.03.2012 року начальник ЛВ на ст.Бердичів ОСОБА_8 , пересвідчившись у безкарності своїх злочинних дій, достовірно знаючи про підстави та мету затримання ОСОБА_13 , вирішив цим скористатися з метою одержання від батька останнього ОСОБА_6 незаконної грошової винагороди за звільнення сина з кімнати тимчасово затриманих, для чого вступив у попередню змову із заступником начальника ЛВ на станції Бердичів УМВС України на ПЗЗ ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання незаконної винагороди, 20.03.2012 року. близько 15 год., ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 діючи умисно, корисливо, знаходячись в приміщенні ЛВ на станції Бердичів УМВС України на ПЗЗ, за адресою: Житомирська обл., м. Бердичів, вул. К. Лібкнехта, 113, стали вимагати у ОСОБА_6 хабара в розмірі 2000 гривень за звільнення його сина ОСОБА_13 з кімнати тимчасово затриманих Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області. ОСОБА_6 , будучи переконаним у невинуватості свого сина ОСОБА_13 , вважаючи, що законним інтересам останнього загрожує реальна небезпека, погодився на умови ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після чого у вищезазначеному місці та час, передав, а ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , одержав 2000 гривень за звільнення ОСОБА_13 з кімнати тимчасово затриманих Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області. При цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запевнили ОСОБА_6 , що звільнення його сина з кімнати тимчасово затриманих Бердичівького МВ УМВС України в Житомирській області відбудеться наступного дня.
21.03.2012 року ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , достовірно знаючи про відсутність результатів дослідження вилученої у ОСОБА_13 речовини, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, надав оперуповноваженому БНОН ЛВ на ст.Бердичів ОСОБА_14 незаконну вказівку щодо звільнення ОСОБА_13 з кімнати тимчасово затриманих Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області.
Цього ж дня оперуповноважений БНОН ЛВ на ст.Бердичів ОСОБА_14 , який не був обізнаний у злочинних намірах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , виніс постанову про звільнення ОСОБА_13 з КТЗ Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області. Після чого ОСОБА_8 , діючи всупереч інтересам служби, тобто зловживаючи службовим становищем, згідно узгодженої з ОСОБА_9 домовленості, затвердив вказану постанову, що стало підставою для дострокового звільнення ОСОБА_13 з кімнати для затриманих Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області.
Судом встановлено, що 26.03.2012 року, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що матеріали перевірки щодо ОСОБА_13 22.03.2012 року передані до слідчого відділу ЛВ на ст.Козятин та зазначеним відділом стосовно останнього порушена кримінальна справа за ч.1ст.309 КК України, діючи всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, вирішив заволодіти майном ОСОБА_6 , у зв`язку з чим вступив у попередню змову із заступником начальника ЛВ на станції Бердичів ОСОБА_9 .
В цей же день, близько 09 год., діючи згідно узгодженого з ОСОБА_8 плану, спрямованого на заволодіння майном ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , зустрівшись в приміщенні ЛВ на станції Бердичів УМВС України на ПЗЗ з ОСОБА_6 , зловживаючи довірою останнього, повідомив йому про можливість позитивного вирішення питання щодо звільнення його сина від кримінальної відповідальності за вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за що він повинен передати кошти в сумі 1500 доларів США.
ОСОБА_6 , будучи переконаним у тому, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , являючись працівниками правоохоронного органу та обіймаючи керівні посади, мають достатні повноваження для вирішення питання щодо звільнення його сина від кримінальної відповідальності і тому, довіряючи їм, погодився на вказану пропозицію.
У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою, ОСОБА_8 ,, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , в присутності останнього, попросив свого товариша ОСОБА_15 , що не був обізнаний у їх злочинних намірах, отримати для них від ОСОБА_6 грошові кошти.
Після чого ОСОБА_15 був затриманий співробітниками УСБУ України в Житомирській області та в останнього виявлені і вилучені гроші в сумі 1500 доларів США, які останній повинен був передати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, усвідомлюючи про відсутність у них законних повноважень для звільнення ОСОБА_13 від кримінальної відповідальності, з метою одержання неправомірної вигоди для самих себе, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам у вигляді підриву авторитету та престижу органів міліції, увійшли в довіру до ОСОБА_6 та мали намір заволоділи його майном, а саме коштами в сумі 1500 доларів США, однак злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки при передачі вказаних грошових коштів ОСОБА_15 , який мав в подальшому передати їх ОСОБА_16 та ОСОБА_9 , ОСОБА_15 був затриманий співробітниками УСБУ України в Житомирській області.
На вирок суду подані апеляції.
Підсудні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вирок суду просять скасувати, та постановити виправдувальний вирок. Вказують на те, що висновки суду першої інстанції про їх винність у вчиненні злочинів за які їх засуджено, не відповідають фактичним обставинам справи.Посилаються на те, що, їх вина у вчиненні вказаних злочинів не доведена зібраними по справі доказами.Звертають свою увагу на те, що висновки суду містять суперечності, так суд визнавши їх винними по епізоду заволодіння коштами в сумі 1500 доларів США у ОСОБА_6 в той же час визнав не допустимим доказом по справі протокол огляду місця події, під час якого були вилучені вказані кошти.
Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_10 вирок суду просить скасувати та постановити новий вирок яким ОСОБА_8 і ОСОБА_9 визнати винними у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 ст. 190. ч.3 ст.368 КК України та призначити їм покарання: за ч.2 ст.190 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.1 ст.364 КК України в редакції від 07.04.2011року у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати атестовані посади в правоохоронних органах строком на 3 роки із сплатою штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає 8 500 гривень, за ч.3 ст.368 КК України в редакції від 07.04.2011року у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати атестовані посади в правоохоронних органах строком на 3 роки та з конфіскацією усього майна. Відповідно до ст.54 КК України ОСОБА_8 позбавити спеціального звання - майор міліції, а ОСОБА_9 позбавити спеціального звання капітан міліції.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 і ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати атестовані посади в правоохоронних органах на строк 3 роки із сплатою штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає 8 500 гривень з конфіскацією усього майна. Відповідно до ст.54 КК України ОСОБА_8 позбавити спеціального звання - майор міліції, а ОСОБА_9 позбавити спеціального звання капітан міліції. Вказує на те, що суд за наявності зібраних по справі доказів безпідставно виправдав підсудних.Зокрема, апелянт посилається на те, що суд за наявності зібраних по справі доказів, показань потерпілої ОСОБА_12 , показань даних нею на очних ставках з ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , протоколу проведення впізнання за її участю голосу ОСОБА_8 , показання свідка ОСОБА_17 , безпідставно виправдав ОСОБА_9 і ОСОБА_8 по епізоду заволодіння коштами належними ОСОБА_12 . Також, прокурор посилається на те, що суд за наявності доказів по справі показань потерпілого ОСОБА_6 , показань даних на очних ставках з ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , показань свідка ОСОБА_13 , його показань на очних ставках з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , незаконно виправдав ОСОБА_9 і ОСОБА_8 в одержанні хабаря.Крім цього, апелянт посилається на те, що призначене підсудним покарання ч.1 ст. 364 КК України та за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.190 КК України, є м`яким і таким, що не відповідає тяжкості вчинених ними злочинів та даним про їх особу.
Заслухавши доповідача, прокурора і потерпілого, які просили задовольнити апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та залишити без задоволення апеляції підсудних, підсудних ОСОБА_9 і ОСОБА_8 та захисника, про задоволення апеляції підсудних та залишення без задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів дійшла висновку, що апеляції підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 335 ч.5 КПК України (в редакції 1960 року) коли підсудному було пред?явлено декілька обвинувачень і деякі з них не були доведені, то у резолютивній частині вироку повинно бути зазначено, по яких з них підсудний виправданий, а по яких засуджений.
Вказаних вимог закону суд не дотримався.
З матеріалів справи видно, що органом досудового розслідування та зміненим прокурором обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачувалися у тому, що за попередньою змовою групою осіб, використовуючи своє службове становище в супереч інтересам служби, увійшли в довіру до ОСОБА_12 та заволоділи її коштами в сумі 3000 грн.
Також, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 обвинувачувались в тому, що за попередньою змовою групою осіб вимагали та отримали від ОСОБА_6 хабаря в розмірі 2000 грн.
Крім цього, ОСОБА_9 і ОСОБА_8 обвинувачувались в тому, що за попередньою змовою групою осіб, використовуючи своє службове становище в супереч інтересам служби, увійшли в довіру до ОСОБА_6 та заволоділи його коштами в сумі 1500 доларів США.
Їх дії прокурором були кваліфіковані за ст.ст. 364 ч.1, 190 ч.2, 368 ч.3 КК України.
Суд, постановляючи вирок виправдав ОСОБА_8 і ОСОБА_9 за 368 ч.3 КК України у зв?язку з недоведеністю їх участі у вчиненні злочину та визнав винним ОСОБА_9 і ОСОБА_8 по епізоду заволодіння коштами ОСОБА_6 в сумі 1500 доларів США при цьому кваліфікувавши їх дії за ст.ст. 364 ч.1, 15 ч.2, 190 ч.2 КК України.
Між тим, суд по епізоду заволодіння підсудними коштами, які належали потерпілій ОСОБА_12 , за ст.ст. 364 ч.1, 190 ч.2 КК України, в резолютивній частині вироку не зазначив про прийняте рішення.
Вказані порушення закону відповідно до ст. 370 ч.1 КПК України (в редакції 1960 року) є істотними.
За таких обставин, вирок суду в силі залишатись не може, підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.
Під час нового розгляду справи необхідно врахувати вищенаведене, дослідити зібрані по справі докази, дати їм належну оцінку, перевірити доводи апеляцій, прокурора та підсудних, та в залежності від встановленого прийняти рішення яке відповідало б вимогам закону.
Крім цього, колегія суддів вважає, що призначене судом ОСОБА_9 і ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 364 КК України, ч.2 ст. 15, ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України є м`яким і таким, що не відповідає даним про їх особу.
Керуючись ст.ст. 365, 366, 379 ч.2 КПК України (в редакції 1960 року),
колегія суддів,
у х в а л и л а :
Апеляції підсудних ОСОБА_9 і ОСОБА_8 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2015 року щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_9 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Судді: