УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів за участю прокурора при секретарі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні 25 лютого 2016 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 9 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 18 травня 2015 року щодо засудженого,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і 6 місяців;
за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
ОСОБА_7 виправдано у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 263-1 КК України за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення; за ч. 1 ст. 345 КК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів за таких обставин.
Так, 5 грудня 2013 року в квартирі АДРЕСА_1 , а також 5 грудня та 15 жовтня 2013 року в приміщенні гаражу, розташованому в районі будинку АДРЕСА_2 , працівниками міліції під час проведення обшуку було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, вагою 196, 954 г, який засуджений придбав та зберігав без мети збуту, а також вогнепальну зброю, бойові припаси з вибуховими речовинами, які ОСОБА_7 придбав і зберігав без передбаченого законом дозволу.
Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що він 5 грудня 2013 року під час обшуку його житла у квартирі АДРЕСА_1 , погрожував вбивством працівникам Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , шляхом застосування пістолета «Zoraki-mod. 914 S» 9 мм., у зв`язку з виконанням останніми своїх службових обов`язків.

Також ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що він 5 грудня 2013 року в ході обшуку його житла, було виявлено та вилучено пістолет «Zoraki-mod. 914 S», який був перероблений засудженим на вогнепальну зброю.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 18 травня 2015 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_7 у зв`язку з їх незаконністю та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Зазначає, що докази під час досудового розслідування отримані незаконним шляхом, оскільки проникнення та огляд гаража працівниками міліції проведено без понятих, згоди власника. Також судом безпідставно взято до уваги та покладено в основу обвинувачення показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про належність гаража засудженому ОСОБА_7 , так як жоден із них в судовому засіданні не підтвердив вказані твердження, що вказує на однобічність та упередженість судового розгляду. Крім того, вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про відсутність підстав для задоволення скарги, перевіривши кримінальне провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про скасування або зміну вироку, ухвали, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України, суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу і не переглядає судові рішення з підстав однобічності і неповноти досудового розслідування та судового розгляду, щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Натомість, саме такі підстави є предметом перегляду суду апеляційної інстанції.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, і є обґрунтованим.

Зокрема, винуватість засудженого підтверджується: даними, що містяться в протоколах огляду та обшуку, згідно яких за місцем проживання ОСОБА_7 та в приміщенні гаражу, розташованому в районі будинку АДРЕСА_2 в присутності понятих було виявлено та вилучено, відповідно до висновків експертиз: бойові припаси придатні до стрільби, вибухові речовини та вибухові пристрої, а також небезпечний наркотичний засіб канабіс; показаннями свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які були понятими при проведенні обшуку та іншими наведеними у судових рішеннях доказами, і сумніву у їх достовірності немає.

При перевірці матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом досліджені всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для правильного її вирішення. Проявів упередженості щодо ОСОБА_7 під час судового розгляду не виявлено.

Проаналізувавши всі досліджені по справі докази в їх сукупності, суд обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, не встановлено.

Покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даних про особу засудженого. Воно є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Доводи захисника, що докази під час досудового розслідування отримані незаконним шляхом, оскільки проникнення та огляд гаража працівниками міліції проведено без понятих, згоди власника, були предметом перевірки як судом першої так і апеляційної інстанцій та обґрунтовано визнані безпідставними. Окрім того, суд апеляційної інстанції ретельно перевірив доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , аналогічні тим, що наведені у касаційній скарзі. Викладені в ухвалі апеляційного суду мотиви визнання цих доводів безпідставними, є обґрунтованими. Свої висновки, з якими погоджується колегія суддів, із цього питання суд 2-ї інстанції належним чином умотивував.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування чи зміну судових рішень, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 434-436 КПК України суд,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 9 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 18 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3