Єдиний унікальний номер 185/8687/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2016 року. Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000833 від 27 вересня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Докучаєвська Донецької області,

українця, громадянина України, неодруженого, працюючого

в ТОВ «ГРАНУМ», з базовою загальною середньою освітою,

який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , мешкає за

адресою:

АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

- 28.04.2011 року Старобешевським районним судом Донецької області

за ч.2,3 ст.185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 309 КК України до 5 років

позбавлення волі без конфіскації майна. Звільнився умовно-

достроково 14.01.2014 року. Невідбутий термін покарання 2 роки 3

місяці 14 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

В С Т А Н О В И В :
07.04.2014 року, на території Донецької області України, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законом України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, учасники збройного формування були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ДНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказане формування дислокувалось в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мало загальну координацію керівництва
В середині липня 2014 року, більш точна дата та час в ході досудового слідства не встановлена, ОСОБА_3 , знаходячись біля автостанції «Мотель», що розташована в Калінінському районі м. Донецька, в східній частині міста і примикає до дороги, що сполучає м. Донецька з м. Макіївкою, діючи з прямим умислом, маючи намір на вступ до незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», добровільно, з корисливих мотивів, погодився на пропозицію представника незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» на участь у діяльності даного формування.

При цьому, ОСОБА_3 , вступаючи до незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», був достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про Державну прикордонну службу України», «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

Діючи далі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_3 , увійшов до незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», під командуванням невстановленої в ході досудового розслідування особи. Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_3 , дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконанню його цілей і завдань.

Для подальшої участі у незаконному збройному формуванні, ОСОБА_3 , в період часу з середини липня 2014 року по кінець жовтня 2014 року, більш точні дата та час в ході досудового слідства не встановлено, знаходився на чергуванні на блок посту, розташованому на перехресті Макіївського шосе та АДРЕСА_3 , де його було прийнято на чергування та передано йому у використання вогнепальну зброю у вигляді автомата «АК-74» та набої до нього.

Діючи у складі незаконного збройного формування ОСОБА_3 виконував наступні обов`язки:

організація та ведення контрольно - пропускного режиму на блокпосту, підконтрольному НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого на перехресті Макіївського шосе та АДРЕСА_3 ;

перевірка та догляд осіб, їх багажу, які переміщаються через блокпост та знаходились поруч блок посту;

участь у боротьбі та протидії ЗСУ у разі їх наближення до території підконтрольній НЗФ «ДНР»;

укріплення, будівництво та охорона зайнятих НЗФ «ДНР» будівель та споруд;

виявлення та залякування осіб, які підтримують діючу владу в Україні.

Продовжуючи протиправну діяльність, у період з середини липня 2014 року по кінець жовтня 2014 року, більш точні дата та час в ході досудового слідства не встановлено, здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, систематично виконував накази свого безпосереднього командира, а також виконував інші протиправні накази направлені проти представників влади із застосуванням вогнепальної зброї, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки».

Таким чином, протиправні дії ОСОБА_3 , та невстановлених осіб носили тривалий характер, а саме в період з середини липня 2014 року по кінець жовтня 2014 року, більш точні дата та час в ході досудового слідства не встановлено, та виразились в активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувались вчиненням опору представникам влади із застосуванням вогнепальної зброї.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, від надання пояснень відмовився, та на запитання суду пояснив, що в липні 2014 року він знаходився біля автостанції «Мотель», що розташована в Калінінському районі м. Донецька, маючи намір на вступ до незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», добровільно, з корисливих мотивів, погодився на пропозицію представника незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» на участь у діяльності даного формування. З середини липня 2014 року по кінець жовтня 2014 року він знаходився на чергуванні на блок посту, розташованому на перехресті Макіївського шосе та АДРЕСА_3 , де його було прийнято на чергування та передано йому у використання вогнепальну зброю у вигляді автомата «АК-74» та набої до нього. В його обов ' язки входило: організація та ведення контрольно - пропускного режиму на блокпосту, підконтрольному НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого на перехресті Макіївського шосе та АДРЕСА_3 ; перевірка та догляд осіб, їх багажу, які переміщаються через блокпост та знаходились поруч блок посту. Крім того, він виконував накази свого безпосереднього командира. Однак участі в бойових діях він не приймав. Потім він познайомився з дівчиною, та добровільно вийшов з незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки». У вчиненому він щиро розкаюється.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний прийманні участі не передбачених законом збройних формуваннях.

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 260 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, раніше судимий, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_6 , яка є інвалідом, та потребує догляду, згідно свідоцтва про смерть від 15.04.2010 року, батько - ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , вину визнав у повному обсязі.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочину.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 260 КК України у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_3 до покарання, призначеного за новим вироком, слід частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Старобешевського районного суду Донецької області від 28.04.2011 року, яким він був засуджений до покарання у виді позбавлення волі на 5 років без конфіскації майна, та звільнений умовно - достроково 14.01.2014 року, з не відбутим терміном покарання 2 роки 3 місяці 14 днів, оскільки останній вчинив злочин, не відбувши покарання за попереднім вироком.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів, оскільки виправити останнього та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлений.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до покарання, призначеного за вироком, частково приєднати покарання за вироком Старобешевського районного суду Донецької області від 28.04.2011 року, та остаточно до відбування визначити покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .