АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/7999/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/153/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та цивільного позивача ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 04 червня 2015 року за № 0000013, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина
України, з вищою освітою, одружений, працює на посаді генерального директора
ТзОВ «Промисловий ремонт», раніше не судимий, зареєстрований та
проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_7

захисник, адвокат ОСОБА_9

цивільний позивач ОСОБА_6 .

В апеляційних скаргах:
Прокурор у кримінальному провадженні просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями судом вимог кримінального процесуального закону і невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та направити обвинувальний акт до суду першої інстанції для розгляду у новому складі суду.

Цивільний позивач ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, у зв`язку з істотними порушеннями судом вимог кримінального процесуального закону, та ухвалити нову ухвалу, якою направити обвинувальний акт до суду першої інстанції для розгляду у підготовчому судовому засіданні у новому складі суду.

Оскаржуваною ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, було повернуто прокурору Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для виконання вимог КПК України.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції послався на те, що, в порушення положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт містить лише формальний та поверхневий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, але не містить формулювання обвинувачення, що обмежує ОСОБА_7 у здійсненні його права на захист. При цьому, суд першої інстанції при постановленні ухвали врахував, що прокурор у ході судового розгляду не зможе змінити обвинувачення в цій частині.

Судом також встановлено, що в обвинувальному акті слідчий формально посилається на те, що ОСОБА_6 є потерпілим на виробництві, однак позбавлений права на отримання належних виплат у зв`язку з тим, що рішення суду не виконано. При цьому, в доданих до обвинувального акту матеріалах взагалі відсутні відомості про проведення експертизи з метою визначення розміру матеріальних збитків, яка є обов`язковою за змістом ст. 242 КПК України.

Окрім цього, як вказує суд, до обвинувального акту доданий реєстр матеріалів досудового розслідування, який не відповідає вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України, а саме, він не відображає в повному обсязі проведення процесуальних дій, не містить даних щодо усіх осіб, відносно яких або за участю яких проводились певні дії та щодо яких приймались процесуальні рішення. Відповідно до змісту цього реєстру, обвинуваченому не було надано доступ до матеріалів кримінального провадження.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг:
Прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що в обвинувальному акті чітко зазначено твердження сторони обвинувачення про вчинення ОСОБА_7 , як службовою особою, злочину проти правосуддя; детально розкриті фактичні та юридичні підстави пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення із посиланням на фактичні обставини кримінального правопорушення, які викладено в логічній та хронологічній послідовності; розкрито суб`єкт, об`єкт, суб`єктивну і об`єктивну сторони злочину; зазначено час, місце вчинення злочину.

Як зауважує апелянт, сторона захисту не заперечувала проти призначення провадження до судового розгляду на підставі даного обвинувального акту.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на відсутність правових підстав для визнання ОСОБА_6 потерпілим на стадії досудового розслідування, оскільки ним не подано заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або письмової згоди на залучення його до кримінального провадження в якості потерпілого. При цьому ОСОБА_6 з моменту подання цивільного позову, відповідно до ч. 2 ст. 61 КПК України, набув прав та обов`язків цивільного позивача.

Окрім цього, прокурор звертає увагу на те, що на стадії досудового розслідування жодна особа не була визнана потерпілою від злочину, тому і факту спричинення шкоди майнового або немайнового характеру не встановлено. Також в ході досудового розслідування жодної експертизи проведено не було, тому, як зазначає апелянт, і витрати на залучення експертів не здійснювались.

Прокурор стверджує, що слідчим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 109 КПК України, у реєстрі матеріалів досудового розслідування відображено номери та найменування всіх процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, реквізити всіх процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, види заходів забезпечення кримінального провадження, дати та строк їх застосування.

Також апелянт зазначає, що слідчий, вказуючи у реєстрів матеріалів кримінального провадження на таку процесуальну дію, як «повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів 10 вересня 2015 року о 09 год. 05 хв.», мав на увазі здійснення такого повідомлення підозрюваному та його захиснику, в підтвердження чого прокурором у судове засідання 08.12.2015 року надано для дослідження суду протокол надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 27.10.2015 року з підписом ОСОБА_7 про надання йому такого доступу.

Цивільний позивач ОСОБА_6 посилається на те, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не вирішив питання про долучення його цивільного позову до матеріалів кримінального провадження, визнання ТОВ «Промисловий ремонт» цивільним відповідачем, виклик його представника, надання можливості подати свої заперечення.

Як зазначає апелянт, слідчий та прокурор не мали об`єктивної можливості призначити експертизу для визначення розміру завданої шкоди, оскільки він в ході досудового розслідування не надав їм жодного документу, який підтверджував би факт завдання шкоди та розмір цієї шкоди.

Цивільний позивач зауважує, що будь-яких обмежень щодо подання цивільного позову особою, яка була допитана в якості свідка у цьому ж кримінальному провадженні, КПК України не встановлює.

В запереченні на апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та цивільного позивача ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 просить відмовити у задоволенні апеляційних скарг, оскільки вони є необґрунтованими, безпідставними і незаконними, а викладені в них доводи - надуманими і однобокими, та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору, що була прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального закону при повному, всебічному та об`єктивному встановленні фактичних даних, що мають істотне значення для провадження.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження прокурор, цивільний позивач підтримали апеляційні скарги та просили повернути обвинувальний акт на новий судовий розгляд; обвинувачений та його захисник заперечували проти апеляційних скарг та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області та думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та цивільного позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні може прийняти рішення про повернення обвинувального акту у випадку, якщо останній не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки тощо.

Доводи суду першої інстанції з приводу мотивів повернення обвинувального акту прокурору, а саме, те, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить усі відомості, передбачені зазначеною нормою закону, у тому числі, в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення, тобто зазначено дату, час, місце, спосіб і мету дій обвинуваченого, а також інші відомості, що зазначені в ч. 2 ст. 291 КПК України.

Крім того, на думку колегії суддів, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування в повній мірі відповідає вимогам ст. 109 КПК України, оскільки містить всі основні процесуальні дії, які було проведено в ході досудового розслідування, та відповідні процесуальні рішення.

При цьому, реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком до обвинувального акту, який складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом, а недоліки цього документу самі по собі не можуть слугувати підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Разом з тим, твердження суду першої інстанції, що обвинуваченому не було надано доступ до матеріалів кримінального провадження, спростовується копіями матеріалів кримінального провадження, долучених прокурором до своєї апеляційної скарги, а саме: копією повідомлення підозрюваному про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 10.09.2015 року (т. 6 а.к.п. 144), з яким ОСОБА_7 був ознайомлений під підпис; копією протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 27.10.2015 року (т. 6 а.к.п. 155-158), згідно якого підозрюваний був ознайомлений з матеріалами досудового розслідування, не мав зауважень та клопотань.

Крім того, як на один з мотивів повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції посилається у своїй ухвалі на відсутність в обвинувальному акті анкетних даних потерпілих внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 , та відсутність відомостей щодо проведення експертизи з метою визначення розміру матеріальних збитків.

На думку колегії суддів, таке рішення суду є необґрунтованим, оскільки в ході досудового розслідування не надходили заяви про вчинення кримінального правопорушення або письмові згоди на залучення осіб до кримінального провадження в якості потерпілих, а тому були відсутні правові підстави для визнання будь-яких осіб потерпілими у даному кримінальному провадженні та встановлення факту спричинення шкоди майнового або немайнового характеру.

Таким чином, посилання суду першої інстанції на порушення вищезазначених норм кримінального процесуального закону, як на підставу повернення обвинувального акту, є необґрунтованими, оскільки фактично всі вимоги закону були виконані.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала постановлена при відсутності передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підстав, тому доводи прокурора у кримінальному провадженні і цивільного позивача є обґрунтованими та їх необхідно задовольнити, а ухвала суду слід скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та цивільного позивача ОСОБА_6 задовольнити, а ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 04 червня 2015 року за № 0000013, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4