22.02.2016 Справа 522/1998/16-К
Провадження № 1-КС/522/2106/16
У Х В А Л А
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Одеської області,-
В С Т А Н О В И В:
Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Одеської області.
В обґрунтування поданої скарги, заявник вказав, що:
27 листопада 2015 Малиновським районним судом Одеси прийнято постанову, якою ОСОБА_3 та іншим було продовжено термін утримання під вартою до 60-ти днів в умовах ОСІ, а саме до 26.01.2016 року. При цьому, визначено заставу в розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 206 700 (два шість тисяч сім сотень) гривень і надано право внесення застави в будь-який момент після визволення з-під варти після внесення застави з покладанням на виконання обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
30 листопада 2015 року на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Одеській області за платіжним дорученням №1 від 30.11.2015 року за обвинуваченого ОСОБА_3 була внесена застава, у встановленому судом розмірі 206 700 гривень, і відповідні документи надані Начальнику Одеського слідчого ізолятора для дозволу в порядку ст. 202 КПК України питання про звільнення його з-під варти.
Проте, заявник з під варти звільнений не був.
02 грудня 2015 року захисником ОСОБА_25 до Малиновського районного суду Одеси на підставі ст. 206 КПК України була подана скаргу про звільнення заявника з-під варти.
Дана скарга адвокату ОСОБА_25 повернута з мотивів відсутності підстав для розгляду скарги.
08 грудня 2015 року постановою апеляційного суду Одеської області апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_25 - задоволена. Постанова слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 03 грудня 2015 року, скасовано та постановлено нову постанову, якою визнано скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , подану в порядку ст. 206 КПК України, підлягає розгляду та повернута до Малиновського районного суду Одеси для розгляду по суті.
Однак, 28 січня 2016 року його повідомлено, що відомості по вищевказаній заяві уповноваженими особами прокуратури Одеської області в ЄРДР не внесені.
Посилаючись на вищевикладене, заявник зазначив, що бездіяльність уповноважених осіб є неправомірною, суперечить вимогам кримінально-процесуального законодавства України та просив зобов`язати уповноважених осіб прокуратури Одеської області, у відповідності до ст. 214 КПК України внести в ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 17.12.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України за фактом винесення суддею Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_26 від 03 грудня 2015 року.
В судовому засіданні заявник та його захисник адвокат ОСОБА_4 підтримав подану скаргу, наполягаючи на її задоволенні.
Прокурор, що приймав участь по даному провадженню, вважав, що вона не може бути розглянута по суті оскільки заявником пропущені строки, передбачені ч. 1 ст. 304 КПК України, а тому підлягає поверненню.
Розглянувши скаргу ОСОБА_3 , заслухавши заявника, вивчивши надані суду матеріали, суд вважає, що скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 п.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
У відповідності до положень ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом. За таких обставин, внесенню в Єдиний реєстр досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Згідно частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.
Про що зазначається і в постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року, у відповідності до якої також,
Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Відповідно до ч. 2 ст. 92 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» скасування або заміна судового рішення не тягне за собою дисциплінарної відповідальності судді, який брав участь у його ухваленні, крім випадків, коли порушення допущено внаслідок умисного порушення норм права чи неналежного ставлення до службових обов`язків.
Сам факт винесення судом рішення, яке було в подальшому скасовано вищестоящою апеляційною інстанцією не містить склад злочину, передбаченого ст. 375 КК України. При цьому, слід зазначити, що суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом. Якщо ж мала місце добросовісна судова помилка, коли суддя виніс незаконне рішення, будучи переконаним стосовно доведеності чи, навпаки, недоведеності фактів і висновків, викладених у судовому рішенні, внаслідок недбалості, недостатньої кваліфікації, недоліків у законодавстві тощо, кримінальна відповідальність за ст. 375 виключається. Жодних даних про те, що в даному випадку мала не добросовісна судова помилка, а зумисні злочинні дії заявниками не наведено, а судом не встановлено.
Таким чином, на переконання суду, заява ОСОБА_3 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення підслідного слідчим органам прокуратури, ґрунтується лише на припущеннях щодо протиправності дій, а тому не може вважатися такою, яка підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для внесення до ЄРДР відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 і необхідності відмови в задоволенні поданої ним скарги.
Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 318-380 КПК України:
ОСОБА_3 в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Одеської області відмовити.
Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1