ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1073/16-к
провадження № 1-кп/691/156/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

прокурора ОСОБА_4

сторони кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду, в м. Городище кримінальне провадження №0000419 за звинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 17 червня 2016 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, судимість не погашена та не знята, -

у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-

встановив:

ОСОБА_5 , будучи раніше засуджений за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 17 червня 2016 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, згідно встановленого законом порядку про відбування покарання, судимість за що не погашена та не знята, при цьому на шлях виправлення не став та знову скоїв умисний злочин. Так він, за вироком Городищенського районного суду від 17 червня 2016 року, який набрав законної сили 18 липня 2016 року, засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт та був ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений про кримінальну відповідальність в разі ухилення від відбування покарання, та маючи реальну можливість його виконати, умисно, шляхом ігнорування вимог органів кримінально-виконавчої інспекції, порушуючи нормальну діяльність вказаних органів, не відпрацював жодної години громадських робіт за серпень 2016 року, у зв`язку з неявкою для виконання громадських робіт без будь-яких поважних причин на те, чим ухилився та до данного часу ухиляється від відбування громадських робіт.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за кримінальне правопорушення, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що дійсно, маючи можливість, без поважних причин не відпрацював 80 годин громадських робіт, призначених за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 17 червня 2016 року, і яким був засуджений за ч.1 ст.185 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_5 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, підтверджується й доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до вимог КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, вказує на кваліфікацію діяння за ч.2 ст.389 КК України, обвинувачений визнав свою вину повністю.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який законодавцем віднесений до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання рекомендовано судам при розгляді кримінальних справ, досліджуючи дані про особу підсудного зясовувати вік, стан здоровя, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сімї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, а тому суд бере до уваги те, що обвинувачений має вік 29 років, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючий, до кримінальної відповідальності притягується не вперше, засуджений за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 17 червня 2016 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, судимість не погашена та не знята, за місцем проживання характеризується з незадовільної сторони, перебуває на обліку у лікаря-нарколога та не перебуває на обліку у лікаря-психіатра згідно довідок №211 та №238 Комунального Закладу "Городищенське районне територіальне медичне об"єднання" Городищенської районної ради Черкаської області. Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує обставину у даному кримінальному провадженні, пов`язану із фактом ухилення від призначеного покарання за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 17 червня 2016 року за ч.1 ст.185 КК України у виді 80 годин громадських робіт.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є визнання вини, щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є рецидив злочину.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, позицію державного обвинувача, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 представляє суспільну небезпеку для суспільства, тому виправлення і перевиховання його можливе виключно за умови ізоляції від суспільства та йому необхідно призначити покарання у виді арешту, так як саме таке покарання є необхідним та достатнім, остільки формування звички законослухняної поведінки в інший спосіб у відношенні обвинуваченого є неможливим та не доцільним.

Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Суд оцінює при постановленні вироку докази про те, що ОСОБА_5 не відбув призначеного покарання за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 17 червня 2016 року за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт у виді 80 годин громадських робіт, що відповідно до ст.72 КК України складає 10 днів арешту та до призначеного покарання за новим вироком, вважає, що слід приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком за правилами ст.71 КК України і остаточно визначити покарання за сукупністю вироків.

Обмежень визначених ст.63 КК України при обранні данного виду покарання у відношенні обвинуваченого, не встановлено.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на досудовому слідстві, як і під час судового розгляду не обиралися.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речових доказів у кримінальному провадженні не має.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

засудив:

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.389 КК України, і призначити за даною статтею покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання, повністю приєднати не відбуту частину покарання за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 17 червня 2016 року за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт строком 80 годин, перевівши їх у 10 днів арешту і призначити ОСОБА_5 остаточну міру покарання у виді 1(одного) місяця 10 днів арешту.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного поміщення ОСОБА_5 до арештного дому.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні не встановлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 судом не обирався.

Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копію судового рішення, після набрання ним законної сили, надіслати до Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області, для виконання.

Суддя ОСОБА_1