Апеляційний суд Черкаської області
Справа№ 11-698/2010 Головуючий по 1 інстанції
Категорія ст. 367 ч. 2 КК ОСОБА_1
України (повернення Доповідач в апеляційній інстанції
справи судом на додаткове ОСОБА_2
розслідування в порядку ст. 46
УХВАЛА

IMEHEM УКРАЇНИ

"16" листопада 2010 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Літвінцева В.М.

суддів Демиденка A.I., Соломки I.A.

за участю прокурора Лєнкової Н.Д.

обвинуваченого ОСОБА_3

та його захисника

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку апеляції кримінальну справу за апеляцією Державного обвинувача по справі - прокурора Грушовенка Є.Г. на постанову Золотоніського міськрайонного суду від 22 вересня 2010 року, якою кримінальна справа про обвинувачення за ч. 2 ст. 367 КК України

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця i жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого головним енергетиком ЗАТ «Золотоніський маслоробний комбінат», раніше не судимого, -

зi стадії попереднього розгляду направлена прокурору для організації i проведения додаткового розслідування, -

встановила:

Органом досудового слідства ОСОБА_3, як службова особа обіймаючи посаду головного енергетика ЗАТ «Золотоніський маслоробний комбінат» з 31.12.1999 року i порушуючи вимоги чинного законодавства, протягом жовтня-листопада 2009 року ,при відсутності дозволу на спеціальне водокористування та спеціального дозволу на користування надрами, «призвів до незаконного забору 51200 куб. м підземних прісних вод з артезіанських свердловин ЗАТ «Золотоніський маслоробний комбінат», внаслідок чого водним ресурсам держави завдано збитків на 765952 грн., що в 2532 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян i є тяжкими наслідками».

Дії ОСОБА_3 в останній редакції органу досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 367 КК України, як службова недбалість, що спричинила тяжкі наслідки ( а. с. 225-226, 243-245). Обвинувальний висновок по справі 31.08.2010 р. був затверджений Черкаським міжрайонним природоохоронним прокурором ( а. с. 236), але справа в порядку ст. 232 КПК України надійшла до місцевого суду чомусь 27.09.2010 р., тобто через місяць після цього ( а. с. 248).

Натомість, відповідно до судових матеріалів, суд двічі - 14.09.2010 р. та 22.09.2010 р. збирався на попередній розгляд справи в порядку ст. 237 КПК України ( а. с. 249, 253, 254, 255); допустив до участі у справі захисника обвинуваченого ( а. с. 250-252), за усним клопотанням якого повернув дану справу своею постановою від 22.09.2010 року прокурору на додаткове розслідування з посиланням на ст. 246 КПК України.

В постанові, як на істотне порушення вимог чинного КПК, вказується судом на те, що порушуючи 25.06.2010 року дану кримінальну справу за фактом «незаконного видобування службовими особами ЗАТ «Золотоніський маслоробний комбінат» корисних копалин загальнодержавного значения та перевищення службових повноважень, що спричинили тяжкі наслідки державним інтересам, за ч. 2 ст. 240; ч. 3 ст. 365 КК України» ( а. с. 1), орган досудового слідства в мотивувальній частині цієї постанови вказує саме на ОСОБА_3 Але, позбавляючи цю особу гарантованих їй Конституцією i Законом України прав, в тому числі щодо оскарження до суду постанови про порушення кримінальної справи в порядку ст. 236-7 КПК України, в подальшому (до 17.08.2010 року - а. с. 188-191) допитує ОСОБА_3А по справі у статусі свідка, 25.08.2010 року перекваліфіковує його дії як свідка відповідною постановою ( а. с. 218-219), а через один день, 27.08.2010 року, пред'являє ОСОБА_3 обвинувачення за ч. 2 ст. 367 КПК України ( а. с. 225-226), виконує вимоги ст. 218 КПК України ( а. с. 234-235) i складає обвинувальний висновок по справі ( а. с. 245). При цьому, останні головні процесуальні дії у кримінальній справі виконує за межами встановленого ст. 120 КПК України строку досудового слідства, який не продовжувався ним у встановленому порядку.

У другій частині своєї постанови суд приділяє увагу неповноті i неправильності досудового слідства по справі ОСОБА_3, зокрема в частині розрахунку завданих державі збитків, входячи в оцінку правильності застосування відповідних «методик...», вказуючи на неналежність пред'явленого обвинувачення (постанова, друк. текст - а. с. 256-256 зв).

В апеляції прокурор, який приймав участь в попередньому розгляді справи ОСОБА_3 i заперечував проти направления її на додаткове розслідування, ставить питания про скасування постанови суду, як незаконної i безпідставної, з поверненням справи на новий судовий розгляд по суті пред'явленого ОСОБА_3 обвинувачення в той же суд в іншому його складі. Не заперечуючи проти того, що ОСОБА_3 не можна було тримати по даній справі та ще й такий тривалий час у статусі свідка, прокурор не бачить зараз ніякої можливості усунути цю неправильність i ставить у докір суду, що той не зазначив у своій постанові , яким чином це можна зробити. Пред'явлення ОСОБА_3 обвинувачення ( за межами встановлених законом термінів) прокурор вважає правильним, а інші порушення слідчим вимог КПК, що призвели до ущемления прав та інтересів учасників процесу i які поновити вже неможливо, - не можуть, на думку автора подання, бути підставою для дослідування, а мають тягти за собою визнання таких доказів недопустимими (з yciмa відомими наслідками).

В апеляції, як на недолік суду, вказується на перевищення повноважень суду, який на цій стадії процесу вдався до оцінки деяких доказів по справі та висновків про неповноту та однобічність проведеного розслідування, а повернення справи на додаткове розслідування сприятиме відшуканню нових доказів винності ОСОБА_3 у вчиненні можливо i більш тяжкого злочину, розширенню i вдосконаленню доказової бази проти останнього (а. с. 257-259).

Письмових заперечень на апеляцію прокурора не надходило.

В судовому засіданні апеляційного суду 16.11.2010 року прокурор підтримала апеляцію свого колеги лише частково : про неприпустимість оцінки судом доказів i повернення справи на додаткове розслідування зi стадії попереднього розгляду справи з огляду а неповноту досудового слідства, навітъ за наявності відповідного клопотання про це учасників процесу, необхідність скасування такого рішення суду i повернення справи на новий розгляд до суду ; обвинуваченого ОСОБА_3 разом із захисником - адвокатом ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення апеляції, вважаючи рішення суду законним i обгрунтованим; перевіривши відповідно до вимог ст. ст. 365, 348 КПК України матеріали даної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів знаходить підстави для часткового її задоволення iз відповідною зміною постанови суду через наступне.

Суд першої інстанції прийняв в цілому правильне рішення про повернення даної кримінальної справи щодо ОСОБА_3 органу досудового слідства на додаткове розслідування, достатньо переконливо його обгрунтувавши у першій частині своєї постанови яка стосується припущених слідством грубих порушень вимог чинного КПК.

Як вбачається з апеляції, прокурор в певній мірі з цим погодився, надавши сумний прогноз зібраним у такий cnoci6 доказам винності ОСОБА_3, який має рацію i при додатковому розслідуванні по справів може насправді збутися. Заперечення ж прокурора, окрім останніх, носять загальний характер i мають на меті перекласти на суд функції органу досудового слідства чи наглядаючого за слідством прокурора, що суперечить вимогам ст. ст. 15, 16-1 КПК України, i є неприпустимим.

Bci виявлені судом першої інстанції порушення вимог КПК являються суттєвими, у своїй сукупності вони виключали можливість постановления судом законного i обгрунтованого вироку щодо цієї особи (як помилково про протилежне вважають апелянт та прокурор - учасник апеляційного розгляду) i колегія суддів з цим погоджується.

Разом з тим, входження судом першої інстанції в оцінку деяких доказів по справі з точки зору їх достовірності для доведеності вини ОСОБА_3 та висновки з цього про неповноту проведеного розслідування i неналежність пред'явленого у справі обвинувачення дійсно є передчасними i невластивими для повноважень суду на даній стадії провадження у кримінальній справі. Помилка місцевого суду має бути виправлена судом апеляційної інстанції шляхом внесения відповідних змін до розглядаємого рішення, а не його скасування.

Тому, виходячи з наведеного i керуючись ст.ст. 365, 348, 366 ч. 2, 373, 377 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію державного обвинувача по справі - прокурора Грушовенка Є.Г. частково задовольнити.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 вересня 2010 року про направления на додаткове розслідування кримінальної справи щодо ОСОБА_3 - змінити.

Виключити з постанови суду, як помилкові i передчасні, зроблені ним оцінку деяких доказів по справі , а також висновки з цього про неповноту проведеного розслідування i неналежність пред'явленого ОСОБА_3 обвинувачення.

В решті постанову суду про направления даної справи на додаткове розслідування залишити без змін, а апеляцію прокурора - без задоволення.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити попередній - підписку про невиїзд.

Головуючий

Судді