Справа № 528/1096/15-к
пров. № 1-кп/544/7/2016
03 червня 2016 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця хутору Орєшкін Каменського району Ростовської області Російської Федерації, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, такого, що не має утриманців, невійськовозобов`язаного, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1. 01.12.1998 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.81 КК України (в ред.1963 року) до 3 років позбавлення волі;
2. 17.03.2005 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263,ч.3 ст.186 КК, на підставі ст.69,70,71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 26.06.2008 по відбуттю строку покарання,
який органами досудового розслідування обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.121, ч.1 ст.125 КК,
із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 ,
У С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 17 липня 2015 року, у вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у будинку за місцем проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , під час сварки умисно наніс останньому численні удари по тулубу, в результаті чого спричинив ОСОБА_8 ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, численних синців грудної клітки, обширної кровопідтічності м`яких тканин грудної клітки по передній поверхні, перелом ребер справа 3-8 по середньо-ключичній лінії, 3-7 по лопатковій лінії з розривами пристінкової плеври по ви стоянням уламків ребер у плевральну порожнину, перелом ребер зліва 5-8 по білягрудинній лінії, 7-9 по задньо-підмишечній лінії з розривами пристінкової плеври та вистоянні уламків ребер у плевральну порожнину, поперечному перелому тіла грудини, травматичних розривів верхньої долі лівої легені з крововиливами у тканину легень у місцях переломів та кровотечею у плевральні порожнини, кровопідтічності м`яких тканин голови в тьмяно-скроневих ділянках справа, тім`яної по середині, скроневої зліва, забитої рани лівої та правої вушної раковини, численних синців та саден голови, тулуба, кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент спричинення та які призвели до смерті потерпілого.
Крім того, 17 липня 2015 року близько 23 години обвинувачений ОСОБА_3 , в стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин умисно наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока з садном на нижній повіці лівого ока, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнав. Пояснив суду, що 17.07.2015 уранці він прийшов до будинку ОСОБА_8 поговорити та взяв із собою 0,5 л самогону. Через деякий час туди прийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , горілки вже не було і вони запропонували поїхати у магазин сусіднього села Світанок за випивкою. З магазину вони привезли 4 пляшки горілки та закуску. На протязі дня вони всі разом вживали у будинку ОСОБА_11 привезені спиртні напої. Під вечір між обвинуваченим та ОСОБА_11 виникла суперечка з приводу викраденої у потерпілого металевої хвіртки. Обвинувачений штовхнув потерпілого у груди і той упав на диван, більше він його не бив. Після цього потерпілий піднявся і всі продовжували випивати. Невдовзі ОСОБА_11 попросив, щоб присутні залишили його будинок і вони почали розходитися. Спочатку пішов ОСОБА_10 , за ним ОСОБА_9 . Обвинувачений ще залишався і ОСОБА_11 почав його з криками виганяти з будинку. Потерпілий піднявся з дивану, щоб провести обвинуваченого до дверей, перечепився об стілець, на якому стояла їжа та впав, ударившись об батарею під вікном, у нього пішла кров носом. Обвинувачений допоміг йому піднятися та умитися. Потерпілий запропонував йому ще випити, але він відмовився. Господар будинку провів його до виходу та зачинив за ним двері. Обвинувачений пішов до себе додому близько 21-22 год, взяв цигарки та пішов до будинку ОСОБА_6 .. Там був ОСОБА_10 , з яким вони випивали. Між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 виник конфлікт і мати потерпілого ОСОБА_12 почала всіх вигонити з хати. Обвинуваченому здалося, що ОСОБА_12 його відштовхнув і він вдарив його кулаком в обличчя. Після цього вони з ОСОБА_10 вийшли та розійшлися по домівках. На слідуючий день він дізнався про смерть ОСОБА_11 . Зазначив, що відносини у них з померлим були дружні, обвинувачений часто заходив до нього у гості, раніше конфліктів у них не було. Конфлікт був у померлого із ОСОБА_14 , який викрав у нього хвіртку. ОСОБА_11 написав на нього заяву про крадіжку до правоохоронних органів, а ОСОБА_15 погрожував потерпілому, щоб він забрав заяву.
Винуватість обвинуваченого у нанесенні потерпілому ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, крім його визнання також підтверджується:
-поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , який дав свідчення про те, що 17 липня 2015 року до нього додому прийшов ОСОБА_10 , а через пів години прийшов ОСОБА_13 , який мав при собі обріз, попросив налити йому 100 г горілки, але йому сказали, що немає. Мати почали всіх виганяти, потерпілий заступився за матір і ОСОБА_13 вдарив його в обличчя.
Свідок ОСОБА_16 показала суду, що 17.07.2015 пізно увечері до них прийшов додому ОСОБА_10 , а хвилин через 40 прийшов обвинувачений. Вона почала виганяти всіх з будинку, ОСОБА_13 почав кидатися на неї, а син ( ОСОБА_6 ) заступився і обвинувачений вдарив його в обличчя.
Аналогічні показання дав суду свідок ОСОБА_17 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №214 від 21.07.2015 у потерпілого ОСОБА_6 встановлені тілесні ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока з садном на нижній повіці лівого ока, які утворилися від дії тупого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, яким міг бути кулак сторонньої людини або інший предмет з подібною характеристикою, ушкодження утворилися можливо у строк, указаний потерпілим, при цьому в ділянку голови було спричинено не менше одного травматичного діяння, та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.п.170 т.1).
Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 повністю доведена зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами та його дії за цим епізодом необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК, як умисне легке тілесне ушкодження.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_8 , його вина у вчиненому доведена наданими стороною обвинувачення і дослідженими під час судового розгляду доказами.
Потерпіла ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснила, що їй було відомо, що обвинувачений проживав у її брата ОСОБА_8 у будинку, оскільки там завжди були продукти харчування та наявні комунальні зручності, на відміну від будинку обвинуваченого, у якому не було умов для проживання та який був відрізаний від електропостачання. Більце зимував у брата. Померлого ОСОБА_8 у селі поважали, він був доброю людиною. У червні у брата викрали хвіртку, а обвинувачений звинувачував у всьому ОСОБА_15 та викликав міліцію. Потерпіла переконана, що її брата побив саме обвинувачений та наполягала на його суворому покаранні.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що 17 липня 2015 року він прийшов до ОСОБА_11 додому близько 8 год ранку, там був ОСОБА_13 , вони разом розпивали горілку, пізніше до них приєднався ОСОБА_10 . Лисун ще ходив за пляшкою, а потім вони поїхали у с.Світанок та придбали ще 4 пляшки горілки та продукти харчування. Коли вони вживали спиртні напої між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 виник конфлікт з приводу крадіжки мотора та хвіртки у ОСОБА_11 . Обинувачений двічі вдарив у груди кулаком ОСОБА_11 та двічі по обличчю. Лисун почав їх заспокоювати, після чого потерпілий почав виганяти всіх із хати. ОСОБА_10 вийшов із хати, а через декілька хвилин за ним вийшов ОСОБА_9 та пішов додому. Коли вони залишали будинок потерпілого, спиртного вже не залишалося. Це було близько 21-30 год. вечора. По дорозі додому він нікого більше не бачив. Наступного ранку він прийшов до потерпілого, постукав, йому ніхто не відчинив. Свідок виявив, що двері будинку були відчинені, зайшов у хату і побачив ОСОБА_11 , який лежав на дивані у останній кімнаті, на губах у нього була засохла кров. Свідок погукав Пислицю, той оглянув його та сказав, що ОСОБА_11 мертвий, після чого вони викликали швидку. Свідок підтвердив суду, що ОСОБА_13 часто бував у ОСОБА_11 вдома, ночував там. В селі говорили, що обвинувачений виганяв потерпілого з його будинку , міг побити, у селі люди його боялися. Зазначив, що ОСОБА_11 завжди зачиняв на ніч двері у будинку на замок та запирав на гачок, у якому б стані сп`яніння не був. Коли свідок вранці 18.07.2015 прийшов до нього, вхідні двері були прикриті.
Свідок ОСОБА_17 дав суду показання про те, що 17.07.2015 він прийшов додому до ОСОБА_11 біля 8-30 год. Там вже були ОСОБА_13 та ОСОБА_9 . У них була пляшка горілки, яку вони розпили, потім взяли ще одну пляшку, згодом поїхали в магазин в інше село, де взяли ще 4 пляшки горілкита продукти харчування. Під вечір між ОСОБА_11 та обвинуваченим виник конфлікт, у ході якого потерпілий звинуватив ОСОБА_13 у крадіжці його хвіртки. Обвинувачений вдарив ОСОБА_20 у груди 2 рази. Свідок почав їх розбороняти, після чого ОСОБА_11 попросив їх усіх піти з його дому. Лисун взяв пляшку, що залишилася недопитою та пішов до ОСОБА_12 . Свідок також підтвердив, що обвинувачений часто ночував вдома у ОСОБА_11 .
Допитані як свідки у судовому засіданні ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 дали суду показання про те, що обвинувачений часто ночував у ОСОБА_11 вдома та постійно жив у нього у зимовий період.
Обвинувачений у судовому засіданні заперечував указані зазначеними вище свідками факти, указавши, що у будинку потерпілого він не жив, а негативні відгуки про нього є наклепом. Проте, судом не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили, що у вказаних свідків були причини оговорити обвинуваченого, тому у суду немає підстав їм не довіряти.
Свідок ОСОБА_25 пояснив, що вранці 18.07.2015 він був у будинку, де виявили труп ОСОБА_11 . В нього була перебите перенісся, текла кров, потерпілий був весь запухлий.
Свідок ОСОБА_26 пояснила, що приїхала у с.Відрадне у гості. ОСОБА_19 її рідний брат. 17.07.2015 увечері близько 21-20 вона зустріла його, коли він йшов у напрямку їх будинку та попросила не зачиняти двері. Через пів години вона повернулася та побачила, що брат був удома та ліг спати, з дому в той вечір більше нікуди не виходив.
Свідок ОСОБА_27 дав показання про те, що він мешкає у м. Гребінка, померлого ОСОБА_11 він не знав, з обвинуваченим у нормальних стосунках. Обвинувачений приїжджав додому до його сина ОСОБА_28 у с.Овсюки. 17 липня 2015 він із своїм сином ОСОБА_29 були удома, ремонтували будинок. Удома був також ще один його син. ОСОБА_29 працював у липні 2015 року у бригаді із буріння скважин, тому і жив у нього. Про конфлікт сина з ОСОБА_11 йому нічого не відомо, по факту крадіжки у нього хвіртки також нічого не знає.
Допитаний як свідок ОСОБА_29 пояснив суду, що із обвинуваченим вони знайомі, з потерпілим ОСОБА_11 був у нормальних стосунках, конфлікту у них не було, він йому не погрожував, нічого у нього не крав. До нього доходили чутки про те, що його вважають винним у крадіжці хвіртки і він приїжджав поговорити про це із потерпілим за 7-10 днів до його смерті, говорили спокійно без скандалів. Після того вони з ОСОБА_11 не бачилися. 17.07.2015 він був увесь вечір вдома у батька по АДРЕСА_3 , в той день вони у дядька обкладали хату. На наступний день він дізнався про вбивство ОСОБА_8 . У міліцію його викликали по заяві ОСОБА_13 з приводу крадіжки моторів, а по факту крадіжки хвіртки він письмових пояснень не давав, його запитали лише усно.
Із протоколу огляду трупа, фотознімків до нього (т.1 а.п. 121-127) вбачається, що у будинку по АДРЕСА_2 , було виявлено труп його господаря ОСОБА_8 з накладеннями підсохлої крові на обличчі у вигляді загального забруднення та в ділянці правого плечового суглобу та плеча, по передній поверхні живота з потьоком униз, на долонних поверхнях правої та лівої кисті з пошкодженнями на обличчі та тілу у вигляді чисельних синців та саден. З місця огляду вилучено відрізок тюлі з плямами бурого кольору, пляшки з-під води та горілки, наволочка з подушки з плямами бурого кольору.
Із висновку судово-медичної експертизи № 183 від 18.07.2015 року вбачається, що смерть ОСОБА_8 настала від закритої травми грудної клітки з численними переломами ребер справа та зліва по різним анатомічним лініям, порушенням реберного каркасу, пошкодженням тканини правої та лівої легені, що супроводжувалося шоком-крововтратою (а.п.132-134 т.1). При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,6 проміле, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння. При судово-медичній експертизі трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, численних синців грудної клітки, обширної кровопідтічності м`яких тканин грудної клітки по передній поверхні, перелом ребер справа 3-8 по середньо-ключичній лінії, 3-7 по лопатковій лінії з розривами пристінкової плеври по ви стоянням уламків ребер у плевральну порожнину, перелом ребер зліва 5-8 по білягрудинній лінії, 7-9 по задньо-підмишечній лінії з розривами пристінкової плеври та вистоянні уламків ребер у плевральну порожнину, поперечному перелому тіла грудини, травматичних розривів верхньої долі лівої легені з крововиливами у тканину легень у місцях переломів та кровотечею у плевральні порожнини, кровопідтічності м`яких тканин голови в тьмяно-скроневих ділянках справа, тім`яної по середині, скроневої зліва, забитої рани лівої та правої вушної раковини, численних синців та саден голови, тулуба, кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент спричинення та які призвели до смерті потерпілого.
За висновком додаткової судово-медичної експертизи №183-Д від 31.03.2016 смерть ОСОБА_8 настала за 10-14 год. до часу документації трупних явищ у протоколі огляду трупа ОСОБА_8 від 18.07.2016 (а.п.10-11, т.2).
Допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_30 пояснив, що всі виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_8 отримані від дії тупих предметів, незадовго до настання смерті, індивідуальні особливості предметів не відобразилися. На тілі потерпілого виявлено більше 30 травматичних діянь. Смерть ОСОБА_11 могла настати протягом кількох годин після нанесення тілесних ушкоджень. Всі вони були нанесені в короткий проміжок часу та мають прямий причинний зв`язок з настанням його смерті. Наявність на трупі тілесних ушкоджень не виключають можливість отримання при ударі об тупі предмети, зокрема об батарею, але виділити травмоконтакт із батареєю неможливо. Ступінь сп`яніння потерпілого не є тим фактором, що спричинив смерть потерпілого, такий стан потерпілого згладжував його больові відчуття. Після нанесення йому указаних тілесних ушкоджень потерпілий міг виконувати деякі неконтрольовані дії. Виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді синців по тильній поверхні лівої кисті, по ліктьовій поверхні нижньої третини лівого предпліччя, правого передпліччя, по тильній поверхні правої кисті, могли утворитися під час того, коли останній закривався від ударів руками. На трупі відсутні сліди витирання чи вмивання, оскільки були накладення крові, які носили характер загального забруднення.
Вказані вище докази спростовують доводи захисту про те, що спричинені потерпілому тілесні ушкодження отримані ним в результаті падіння та удару об металеву батарею опалення в кімнаті будинку ОСОБА_8 . Для перевірки цих показань у ході досудового слідства був проведений слідчий експеримент із участю обвинуваченого, його захисника та судово-медичного експерта, відеозапис якого переглянутий судом у судовому засіданні. На основі даних проведеного слідчого експерименту та даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 , експерт прийшов до висновку (висновок експерта №183-Д від 08.10.2015 (а.п.173 т.1), що виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження, у тому числі ті, що спричинили смерть останнього, утворилися від дії тупого предмету в ділянку грудної клітки, ділянки голови та кінцівок і не могли в цілому утворитися при падінні за обставин, на які вказує обвинувачений. З огляду на характер тілесних ушкоджень, їх розташування, вони в цілому не могли утворитися в результаті падіння потерпілого з положення стоячи на площину, як з прискоренням, так і без такого, також не могли бути нанесені власною рукою.
Спростовуються також наданими стороною обвинувачення доказами показання обвинуваченого щодо походження тілесних ушкоджень на його тілі, виявлених при проведенні його судово-медичної експертизи Згідно висновку експерта №213 від 20.07.2015 (а.п.130-131) у підекспертного встановлені тілесні ушкодження у виді двох саден по тильній поверхні правої кисті в проекції п`ясних кісток у основи 4 пальця, які утворилися від дії тупого предмету (предметів) чи при ударі об такий в строк початок 3-4 доби до обстеження і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які могли утворитися як під час бійки, так і при захисті руками від ударів.
Обвинувачений пояснив, що у зазначений у висновку термін ні з ким не бився, а садна утворилися за 5 днів до того, коли він косив бур`ян і садна отримав об бур`ян. Проте, механізм отримання цих ушкоджень у обвинуваченого за обставин, на які він указує, було повністю спростовано поясненнями допитаного у судовому засіданні судово-медичного експерта ОСОБА_31 . Експерт зазначив, що ці тілесні ушкодження утворилися при ударі об тупий предмет, яким могло бути тіло людини.
Крім того, у ході огляду помешкання обвинуваченого ОСОБА_13 по АДРЕСА_2 , проведеного з дозволу його володільця, обвинувачений добровільно видав одяг, у який він був одягнений у вечір 17.07.2015 у будинку ОСОБА_11 . У тому числі, із шафи у будинку були вилучені спортивні синтетичні брюки чорного кольору, які як пояснив сам обвинувачений були на ньому в той вечір, коли він відпочивав удома в ОСОБА_11 (а.п.128-129, т.1).
Згідно висновку судово-медичної імунологічної експертизи №820 від 11.05.2015 (а.п.145-148, т.1) на цих штанах були виявлені плями крові людини, де виявлені антигени ОСОБА_32 . Походження цієї крові як від одного ОСОБА_8 так і від одного ОСОБА_3 виключається, виявлення антигенів ОСОБА_33 можливе за рахунок домішок їх крові.
Власна версія обвинуваченого про те, що кров ОСОБА_11 могла потрапити на його штани, коли він допомагав йому піднятися, коли той упав і з його носа потекла кров, як і показання обвинуваченого про те, що він не бив потерпілого і конфлікту з ним ніякого не було, на думку суду, висунута з метою захисту та уникнення відповідальності. Його показання та доводи про те, що він не бив потерпілого, а це міг зробити ОСОБА_34 з неприязних мотивів, які склалися у них з потерпілим, суд визнає неспроможними та розцінює як спробу перекласти свою відповідальність на іншу особу з надуманих мотивів. Розвиток подій, які відбувалися до того, як потерпілий з обвинуваченим залишилися у будинку сам на сам, якраз свідчать про те, що у потерпілого були претензії з приводу викрадення його хвіртки не до ОСОБА_15 , а до обвинуваченого, який після цих слів почав бити ОСОБА_11 та продовжував би наносити удари, якби не втрутився свідок ОСОБА_10 . Суперечливими суд вбачає також пояснення обвинуваченого про те, що після того як ОСОБА_11 впав і ОСОБА_13 допоміг йому піднятися, той запропонував йому ще випити горілки та налив собі. Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у своїх поясненнях вказували про те, що коли вони йшли, спиртного вдома у ОСОБА_11 не залишалося, залишок забрав із собою ОСОБА_10 . Обвинувачений пояснив, що він відмовився випити з ОСОБА_11 , натомість свідки вказують на те, що коли він прийшов до ОСОБА_12 , вимагав, щоб йому налили 100 грам.
За висновком судово-медичного експерта смерть потерпілого ОСОБА_11 від отриманих ушкоджень (кілька годин після нанесення яких він міг бути живий) настала у проміжок часу з 19 до 23 год. 17.07.2015 року. Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вийшли з будинку ОСОБА_11 , де залишався Більце близько 21-30 год, а через 30-40 хв близько 22-10 обвинувачений прийшов до будинку ОСОБА_12 , відстань між якими становить біля 5070 м та яку згідно даних проведеного слідчого експерименту від 08.10.2015 (а.п.174-175 т.1 ) можна подолати звичайним кроком за 2 хв. 30 с. Отже, нанесення потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень саме в проміжок часу з 21-30 до 22-10 год , з огляду на висновки експерта, не виключається.
Посилання захисту про неможливість брати до уваги вказані вище докази вини ОСОБА_13 , суперечить практиці Європейського суду з прав людини, який вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення Суду від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та ОСОБА_35 проти України»), при цьому має враховуватись якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність ( п.86 рішення Суду від 11.07.2013 року у справі « Вєренцов проти України»)
Зібрані у справі докази є належними, відповідають вимогам допустимості, достатності і достовірності. За таких обставин, саме зазначені вище докази, дають суду усі підстави вважати достовірно встановленими обставини, що були зазначені в обвинувальному акті, а також вважати повністю доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 по факту нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому, розглядаючи питання призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, Європейський суд з прав людини вказує, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи» (справа «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд ураховує тяжкість вчинених ним злочинів, обставини, що обтяжують покарання, дані про його особу та відсутність обставин, що пом`якшують покарання.
Вчинені обвинуваченим злочини: за ч.1 ст.125 КК України КК України належить до злочинів невеликої тяжкості, за ч.2 ст.121 КК України до тяжкого злочину.
Згідно із висновками судово-психіатричної експертизи № 434 від 07.08.2015 рокуобвинувачений ОСОБА_3 на даний час будь-яким психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждає і не перебуває в стані тимчасового розладу психічної діяльності, може усвідомлювати свої діє та керувати ними. В період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних діянь, будь-яким психічним захворюванням, недоумством не страждав і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності, тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не виявляє індивідуально-психологічних особливостей, які могли суттєво вплинути на характер його дій під час інкримінованого йому діяння. Під дію ч.2-3 ст. 19 та ст. 20 КК України не підпадає, може постати перед слідством та судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. У обвинуваченого не виявлено будь-яких ознак хронічного алкоголізму чи наркоманії, у зв`язку з чим лікування з цього приводу не потребує (а.п.135-144, т.1).
Як особа ОСОБА_13 характеризується негативно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, після відбування покарання за попередньою судимістю вів такий спосіб життя, який не свідчить про його твердий намір стати на шлях виправлення чи задовільну поведінку, що вказує на стійкість антисоціальних проявів його поведінки. За місцем проживання в с. Відрадне Гребінківського району Полтавської області обвинувачений характеризується негативно, схильний до створення конфліктних ситуацій, залякування односельців, не урівноважений, присутня грубість, розв`язність, реакція на критику не завжди адекватна. Не працює, жив за рахунок тимчасових заробітків, час від часу до Тополівської сільської ради надходили усні скарги жителів села Відрадне про порушення ним загальних норм поведінки (а.п.179, т.1).
Допитані як свідки у судовому засіданні односельці обвинуваченого: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 дали суду показання про те, що обвинувачений вів себе агресивно, залякав усе село, бив односельців, погрожував, ходив по селу із зброєю.
Згідно медичного висновку ОСОБА_3 фізично здоровий, працездатний, алкогольною та наркотичною залежністю не страждає, на диспансерному обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.п.176, 177, т.1).
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_13 згідно п.п.1,13 ч.1 ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочину та вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння., оскільки, на думку суду, ця обставина була однією з причин скоєння ним тяжкого злочину.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Із урахуванням викладеного, враховуючи також думку потерпілих щодо покарання обвинуваченого, суд уважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_13 покарання за ч.1 ст.125 КК у виді 200 годин громадських робіт та у вигляді 7 років позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.121 КК України.Таке покарання, на думку суду, в повній мірі буде відповідати засадам призначення покарання, особі обвинуваченого, конкретним обставинам скоєного злочину і буде відповідати критеріям необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Обвинувачений скоїв сукупність злочинів, і суд, відповідно до приписів частини 1 статті 70 КК, призначивши обвинуваченому ОСОБА_13 покарання за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Під час досудового розслідування до обвинуваченого ухвалою слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 21.07.2015 був застосований запобіжний захід у вигляді взяття під варту, який продовжений ухвалою суду від 31.03.2016 до 10.06.2016.
Оскільки суд обирає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, наявні ризики дають підстави уважати, що обвинувачений, знаходячись на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також може уникнути виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, тому з метою забезпечення виконання вироку суду, до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого запобіжний захід тримання під вартою повинен бути продовжений.
Долю речових доказів, які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Гребінківського ВП ГУНП України в Полтавській області, необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України: одяг та взуття свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає поверненню їм як законним володільцям, одяг потерпілого ОСОБА_8 ,. та інші речі, які не представляють цінності підлягають знищенню, диск із відеозйомкою слідчого експерименту та диск із фотознімками батареї опалення з будинку потерпілого - повинні зберігатись при матеріалах справи, як носій інформації.
Витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні немає.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, частиною 2 статті 121 КК України, призначивши покарання:
за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України - у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт;
за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України - у виді позбавлення волі на строк сім років.
На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч.2 ст.121 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк сім років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 18 липня 2015 року. Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 18 липня 2015 року по 03 червня 2016 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за правилами, визначеними у ч.5 ст.72 КК України, з урахуванням Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 24 грудня 2015 року.
Запобіжний захід у вигляді взяття під варту, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 21.07.2015 - продовжити до набрання вироком законної сили.
Речові докази у кримінальному провадженні:
які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Гребінківського ВП ГУНП України в Полтавській області: пара капці, спортивна кофта, двоє спортивних штанів, які видав ОСОБА_3 повернути ОСОБА_3 ; туфлі коричневого кольору, штани, футболка, які видав ОСОБА_19 - повернути ОСОБА_19 ; футболка червоного кольору, штани камуфльовані та пасок чорного кольору до них, пара капців, які видав ОСОБА_17 повернути ОСОБА_17 ; труси з трупу ОСОБА_8 ; два фрагменти бинтів зі змивами із правої та лівої кистей рук ОСОБА_17 , змиви з правої та лівої рук ОСОБА_19 , змиви з правої та лівої руки ОСОБА_3 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 знищити;
які знаходяться при матеріалах кримінального провадження: зразки крові на марлі ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_3 ; паперовий конверт, в якому знаходиться відріз тюлі; зіскоби з труби батареї опалення, вилучені в кімнаті будинку ОСОБА_8 - знищити; диск з фотознімками труби батареї кімнати будинку ОСОБА_8 в с. Відрадне Гребінківського району 17.02.2016; диск із відеозйомкою слідчого експерименту із участю підозрюваного ОСОБА_3 від 03.09.2015 залишити при матеріалах справи, як носій інформації.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим, який перебуває під вартою - з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: