Справа №489/5733/16-к 02.12.2016
Провадження: № 11-сс/784/516/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія: оскарження ухвали слідчого судді Доповідач апеляційного суду:
про обрання запобіжного заходу ОСОБА_2
у вигляді тримання під вартою
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2016 року відносно
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, приватного підприємця, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8
підозрюваний: ОСОБА_6
захисник: ОСОБА_9
потерпілий: ОСОБА_10
В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2016 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 днів строком до 20 грудня 2016 року.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вказує, що вважає голослівним та необгрунтованим висновок слідчого судді стосовно існування ризику незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_6 на потерпілого та свідків.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Під час розгляду клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 , погодженого з прокурором Ленінського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 , від 22.11.2016 року щодо застосування відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. ст. 296 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлені наступні обставини.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 20.11.2016 року о 13 годині 30 хвилин, знаходячись на території ринку «Спортек» по вул. Троїцькій в м. Миколаєві, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок та нормальну діяльність ринку, проявляючи особливу зухвалість, з травматичного пістолету здійснив постріли по ногам ОСОБА_10 , після чого, уникаючи припинення його хуліганських дій охоронцями ринку ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , здійснив постріли також і в них, заподіявши вказаним особам тілесні ушкодження.
20.11.2016 року ОСОБА_6 затримано та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
В клопотанні слідчого необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, вмотивоване існуванням ризиків переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, а також ризику здійснення ним незаконного впливу на потерпілого і свідків.
Після вивчення матеріалів клопотання, допиту підозрюваного ОСОБА_6 та інших учасників судового провадження слідчий суддя дійшов висновку про доведеність існування лише одного з двох заявлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, вмотивувавши це тим, що підозрюваний ОСОБА_6 знайомий із потерпілим ОСОБА_10 , перебуває із ним в конфліктних стосунках, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням зброї та заподіянням тілесних ушкоджень.
Разом з тим, слідчий суддя вказав на недоведеність існування ризику переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду з урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, працевлаштований, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків.
Зважаючи на вищевказані обставини, слідчий суддя застосував до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, а не на 60 днів, як того просив слідчий у своєму клопотанні.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи, передбачені ст.ст. 176-178 КПК України, так і спеціальні положення, що регламентують підстави та порядок застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою (ст. 183 КПК України).
Як вбачається із матеріалів провадження, слідчим суддею при вирішенні питання щодо обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу дотримані всі визначені у ч. 1 ст. 194 КПК України критерії та враховані докази таких обставин, як
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказує слідчий та прокурор;
3) недостатність застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні.
Слідчим суддею взято до уваги, що Інгульським відділом поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0006401 за фактом вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за вказаних у клопотанні слідчого обставин. Зауважено, що 20.11.2016 року ОСОБА_6 затримано та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (а.с.п. 4, 9, 18-19).
Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що здобуті на даний час органом досудового розслідування докази в достатній мірі свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочинного діяння.
Така обгрунтованість підтверджується свідченнями потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , які повідомили про вчинення стосовно них злочину саме ОСОБА_6 ; свідка ОСОБА_15 , який підтвердив наявність у потерпілих тілесних ушкоджень; даними протоколу огляду місця події від 20.11.2016 року, під час якого виявлено знаряддя злочину (травматичний пістолет) та іншими письмовими доказами ( а.с.п. 8, 13, 16, 20, 21).
Також, зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, є правильним висновок слідчого судді про існування ризику у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 хоча би однієї дії, передбаченоїч. 1 ст. 177 КПК України дій, а саме ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків.
Існування вказаного ризику об`єктивно підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_10 знайомі між собою та перебувають у конфліктних стосунках, підозрюваному ОСОБА_6 відомо місце роботи як потерпілого ОСОБА_10 , так і потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_14 , а також свідка ОСОБА_15 . Оскільки максимальний розмір покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_6 в разі визнання його винуватим, становить 7 років позбавлення волі, усвідомлення неминучості настання покарання може сприяти діям підозрюваного, направленим на незаконний вплив на потерпілих та свідків з метою залякування та схилити до зміни показань на його користь.
Апеляційний суд також приймає до уваги заяви потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 і ОСОБА_14 про залишення рішення суду без змін.
Разом з тим, слідчим суддею правильно визначено недоведеність існування ризику переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду з урахуванням міцності та сталості його соціальних зв`язків (сім`ї, роботи).
Недостатність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу обгрунтоване сукупністю доказів вчинення підозрюваним умисного тяжкого злочину із застосуванням зброї, а місце, час і спосіб вчинення злочину вказують на явну суспільну небезпеку в діях підозрюваного ОСОБА_6 та вчинення ним насильницького злочину.
Вищенаведені обставини надають достатньо підстав вважати, що тільки застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме такого виняткового найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, убезпечить потерпілих та свідків по цьому кримінальному провадженню від незаконного впливу з боку підозрюваного.
Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Апелянтом не наведено жодної достатньо переконливої підстави для скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 405, 407 ч. 3, 424 ч. 4 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2016 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: