№ 336/1476/16-к
пр. № 1кп/336/210/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

-20.01.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст. ст. 69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 17.04.2013 року з Самборської ВК Львівської області умовно достроково, не відбутий строк: 8 місяців 5 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за скоєння корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, та знову скоїв кримінальне право рушення при наступних обставинах:

13.01.2016 року, приблизно о 12:00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись у будинку, у якому він мешкає, по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, скориставшись необачністю потерпілого, який знаходився за вищевказаною адресою у гостях ОСОБА_4 , в залі кімнати із поверхні дивану, таємно викрав майно, яке належало ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Jiayu JY-G2S», в корпусі чорного кольору, сенсорний, імей: НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № 139 від 17.02.2016 року складає 1466,66 грн., в якому знаходились дві сім-карти мобільних операторів «МТС» - НОМЕР_2 , та «Лайф» - НОМЕР_3 , які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, тим самим завдав останньому майнову шкоду на суму 1466,66 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, залишив вказаний будинок та на громадському транспорті поїхав на ринок «Анголенко» у м. Запоріжжі, де збув вказаний мобільний телефон ОСОБА_6 за 350,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, визнав в повному обсязі, пояснив обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи фактичні обставини, розкаявся у скоєному, просив суворо його не карати. Оскільки ніхто з учасників судового процесу не оспорював фактичні обставини справи, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого та матеріали експертизи.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що обвинуваченим скоєний злочин середньої тяжкості.

Також суд враховує дані про особу винного, який офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та обставини вчинення злочину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладених обставин справи, враховуючи, ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, думку сторони обвинувачення та потерпілого щодо покарання, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів є основне покарання у виді арешту на строк, який на думку суду, є достатнім для виправлення і попередження нгових злочинів.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, суд виходить з наступного:

В обвинувальному акті зазначено про розмір витрат на залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи під час досудового розслідування, загальна вартість якої складає 184,14 грн.

Відповідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експертів, які згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави, тому суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 витрат за проведення зазначеної експертизи в дохід держави в сумі 184,14 грн.

Керуючись ст. ст. 349 ч. 3, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

Строк покарання відраховувати з дня приведення вироку у виконання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, обраний ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 04.03.2016 року, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави процесуальні витрати в розмірі 184,14 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: