№755/9205/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" жовтня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт внесений до ЄРДР за №0011537 від 02 серпня 2015 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Южна-Ломуватка, м. Брянка, Луганської обл., українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2013 року за ч.1 ст.309 КК України, вироком Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року за ч.2 ст.186, ст.71, ст.72 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробовуванням, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 року, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2013 року виконувати самостійно,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , скоївши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.186 КК України, за яке його засуджено вироком Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року до 4 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки, із застосуванням ст.ст.71, 72 КК України, 01 серпня 2015 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невставлений досудовим розслідуванням час, вступив в попередню злочинну змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження, з метою заволодіння, шляхом обману, грошовими коштами, що належали ОСОБА_5 .
В цей же день, тобто 01 серпня 2015 року невстановлена досудовим розслідуванням особа, реалізуючи свої злочинні наміри направлені на незаконне збагачення, подзвонила ОСОБА_5 та видаючи себе за її онука, повідомила останній завідомо неправдиву інформацію про скоєння ним дорожньо - транспортної пригоди. Після цього невстановлена досудовим розслідуванням особа, продовжуючи виконувати свою злочинну роль, повідомила ОСОБА_5 завідомо неправдиву інформацію про те, що для звільнення її онука від кримінальної відповідальності, вона має негайно передати кошти в сумі 5000 грн. та 500 доларів США, особі на ім`я ОСОБА_6 , який вже чекає біля дверей її під`їзду. Одночасно повідомивши вказану інформацію іншій невстановленій досудовим розслідуванням особі на ім`я « ОСОБА_7 », яка в свою чергу повідомила про свої злочинні наміри ОСОБА_4 .
В подальшому, ОСОБА_4 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я « ОСОБА_7 », реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на незаконне збагачення, цього ж дня, тобто 01 серпня 2015 року близько 18 години 30 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , біля третього під`їзду та діючи згідно раніше узгодженого злочинного плану, підійшов до ОСОБА_5 та з метою конспірації, повідомив останній завідомо неправдиву інформацію про себе, назвавшись « ОСОБА_6 ». В свою чергу невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я « ОСОБА_7 » відійшла приблизно на 20 метрів у бік кута будинку АДРЕСА_3 та спостерігала за діями ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи виконувати свою злочинну роль, наказав ОСОБА_5 передати йому грошові кошти у сумі 5000 грн. та 500 доларів США, повідомивши останній завідомо неправдиву інформацію про те, що вказані кошти потрібні для звільнення її онука від кримінальної відповідальності. ОСОБА_5 , будучи введеною в оману та сприймаючи повідомлення ОСОБА_4 , як правдиве та вигідне для себе, передала грошові кошти в сумі 5000 грн. та 500 доларів США ОСОБА_4 . Отримавши вказані кошти від ОСОБА_5 , ОСОБА_4 розпорядитися ними не зміг, оскільки був на місці затриманий працівниками міліції, а невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я « ОСОБА_7 » з місця скоєння кримінального правопорушення зникла.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Інші докази у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , за згодою учасників судового провадження не досліджувались, в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якого учасникам судового провадження були роз`яснені.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, оскільки виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі і тому знаходить правильною кваліфікацією його дій за ч.2 ст.15, ч. 2 ст.190 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, працює, характеризуються посередньо, раніше скоював злочини.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не вбачає.

Враховуючи ту обставину, що при призначенні ОСОБА_4 покарання Дарницьким районним судом м. Києва вироком від 05 листопада 2015 року за ч.2 ст.186, ст.71, ст.72 КК України, суду не було відомо про вчинення ним злочину, за який він засуджується цим вироком, суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання на підставі ст.70 КК України за сукупністю усіх вчинених ним злочинів.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Речові докази у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, призначити ОСОБА_4 за сукупністю злочину, за який він засуджується цим вироком, та злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який його засуджено вироком Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року до 4 років позбавлення волі, остаточне покарання шляхом часткового складання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На підставі ст.ст.71,72 КК України вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2013 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст.309 КК України до штрафу в сумі 1700 грн. виконувати самостійно.

Речові докази у кримінальному проваджені грошові кошти у сумі 5000 грн. та 500 доларів США залишити у володінні ОСОБА_5 .

Речовий доказ у кримінальному проваджені мобільний телефон «SAMSUNG», який зберігається в камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: