Справа № 184/214/14-к
Номер провадження 1-кп/184/107/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження внесені в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0001657 від 19.12.2013р., № 0001485 від 07.11.2013 р., № 0008222 від 11.01.2013р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Орджонікідзе Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого вищу базову освіту, одруженого, маючого на утримані малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.04.2010 року Нікопольським міськрайонним судом за ст.ст.186 ч.2, 309 ч.1,. 70 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 31.08.2013 року звільнений умовно-достроково з місяць позбавлення волі на 8 місяців та 1 день,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого -адвокат ОСОБА_6 , потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2013 року близько 12:00 год. знаходячись біля магазину «Мобілочка» розташованого по пр.Електрометалургів, 26 в м. Нікополі Дніпропетровської області, ОСОБА_3 маючи на меті умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, таємно, повторно із корисливих мотивів покотив скутер «Mustang», серебристого кольору, з об`ємом двигуна 49 куб. см., у бік парку «Перемоги», розташованого по пр.Електрометалургів в м.Нікополі Дніпропетровської області, таким чином, заволодів транспортним засобом, який стояв на стоянці вказаного магазину, що належить гр. ОСОБА_9 . З викраденим транспортним засобом зник з місця вчинення злочину. Вказаними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому матеріальну шкоду на суму 3000 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Крім того, 19.12.2013 року о 05 годині 40 хвилин по АДРЕСА_3 ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу знаходився на ділянці подвір`я розташованій біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де з корисливих спонукань у нього виник злочинний намір спрямований на незаконне проникнення до приміщення вказаного магазину з метою таємного викрадення гірського мотовелосипеду «Кельбаджари», що знаходився на вітрині магазину.

В цей же день о 05 годині 45 хвилин знаходячись там же і реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 тримаючи в руці заздалегідь пришуканий відрізок труби, переконавшись, що ніхто не побачить його протиправних дій з метою незаконного проникнення умисно пошкодив вітринне скло магазину «Старт» розташованого по АДРЕСА_3 , звідки незаконно проникнувши, таємно, умисно, повторно, з корисливих спонукань викрав з вітрини гірський мотовелосипед «Кельбаджари» вартістю 3300 гривень, а також гірський велосипед «Formula Stormy 24» вартістю 1275 гривень.

З таємно викраденим майном, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4575 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням до іншого приміщення.

Крім того, 06 січня 2014 року, приблизно о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_3 знаходився з північної сторони храму «Святого Іоанна Богослова», що розташований за адресою вул. Шатохіна, 2 в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області, де побачив раніше йому не знайому ОСОБА_8 , у якої в руках знаходилась жіноча сумка, на відкрите заволодіння якої у ОСОБА_3 виник злочинний намір.

У цей же день і час, ОСОБА_10 з корисливих спонукань, повторно, шляхом ривка відкрито заволодів майном що належить ОСОБА_8 , а саме шкіряною жіночою сумкою вартістю 100 гривень, в якій знаходився мобільний телефон марки «Самсунг GT-C3011» вартістю 300 гривень, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 10 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 17 гривень, а також сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 10 гривень на рахунку якої грошей не було, а також мобільний телефон марки «Нокія 1280» вартістю 80 гривень з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 10 гривень на рахунку якої грошей не було, окуляри вартістю 120 гривень та гроші у сумі 70 гривень. Після скоєння злочину ОСОБА_3 з місця вчинення злочину разом з викраденим майном зник, розпорядившись викраденим в наступному на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 717 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати правдиві покази.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник не заперечували проти проведення розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не заперечували проти проведення розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Потерпілий ОСОБА_7 підтримав цивільний позов в повному обсязі. При призначенні покарання потерпілі поклалися на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового розгляду погодились з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним допит свідків, дослідження усіх документів зібраних на стадії досудового розслідування, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів, необхідних для вирішення питань згідно ст. 368 КПК України. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчинених злочинах при обставинах, викладених в обвинувальних актах, визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого. Пояснив, що дійсно11.11.2013 року близько 12:00 год. знаходячись біля магазину «Мобілочка» по пр. Електрометалургів в м. Нікополі Дніпропетровської області покотив скутер «Mustang» серебристого кольору, яким заволодів та з місця злочину зник в бік парку «Перемоги».

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 показав, що 19.12.2013 року о 05 годині 40 хвилин перебуваючи біля спортивного магазину "Старт" в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області у в нього виник умисел на викрадення з вказаного магазину майна, а саме велосипеда. Розбивши за допомогою труби вітринне скло він проник в середину вказаного магазину та побачив два велосипеда, які стояли поруч один з одним та які він потім викрав. Перебуваючи в приміщенні вказаного спортивного магазину він не бачив що на одному з них мається двигун внутрішнього згорання, оскільки було темно і виявив цей факт вже після того як виніс велосипеди з магазину та отримав можливість ними розпоряджатись. Крім того, пояснив що мав намір вчинити лише крадіжку майна з вказаного магазину.

Крім того, 06 січня 2014 року приблизно о 06 годині 00 хвилин знаходячись на території храму «Святого Іоанна Богослова», який розташований за адресою вул. Шатохіна, 2 в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області, побачив раніше йому не знайому жінку у якої він шляхом ривка вирвав шкіряну жіночу сумку в якій знаходився мобільний телефон марки «Самсунг GT-C3011», мобільний телефон марки «Нокія 1280», окуляри. Після скоєння злочину з місця вчинення злочину разом з викраденим майном зник та у подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 визнав цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_7 в повному обсязі.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. В скоєному обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся.

Судом досліджені матеріали, що характеризують особу ОСОБА_3 :

- довідка, що на обліку у лікарів нарколога, фтизіатра і психіатра не перебуває;

- копія паспортного документу на ОСОБА_3 з підтвердженням анкетних даних;

- відомості про наявність судимостей;

- характеристика на ОСОБА_3 ..

Суд визнає, що зазначені докази по справі зібрані у порядку і відповідно до вимог закону, є належними, допустимими та достатніми для постановлення вироку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід правильно кваліфікувати:

- за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

- за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням до іншого приміщення.

- за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно;

Суд оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, , ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання суд, керується ст. 65 КК України і враховує, що обвинувачений вчинив злочини передбачені ч. 2 ст. 289, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, КК України, які відносяться до тяжких злочинів. Оцінюючи суспільну небезпеку суд звертає увагу на те, що обвинувачений посягнув на одне з найцінніших соціальних благ - право власності, основу стабільного функціонування правового суспільства.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який засуджений 14.04.2010 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 31.08.2013 року звільнений умовно достроково на невідбутий строк 8 місяців 1 день, під час якого скоїв зазначені кримінальні правопорушення, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами згідно ст.66 КК України, які пом`якшують покарання суд визнає, щире каяття та визнання вини.

Обставин, в силу ст.67 КК України, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 289, ч.3 ст.185, ч. 2 ст.186 КК України в межах санкції статтей за їх сукупністю шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі за правилами ст.70 ч.1 КК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення після постановлення вироку Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 14.04.2010 року, суд вважає необхідним частково приєднати невідбуту частину покарання за вказаним вироком за правилами ст.71 ч.1 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів.

Даючи оцінку позовним вимогам потерпілого ОСОБА_7 викладених у заявленому цивільному позові, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час досудового розслідування та судового розгляду розмір матеріальної шкоди, обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілому не відшкодовано, позов визнаний обвинуваченим у повному обсязі й таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб в зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги потерпілого такими, що підлягають задоволенню щодо стягнення матеріального збитку в розмірі 4288 грн. 00 коп. та частковому задоволенню моральної шкоди у розмірі 2000 грн. 00коп..

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 цивільний позов не заявляли.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 обрано у виді тримання під вартою та який продовжено ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області до 16.08.2016 року, підстав для скасування або зміни запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 71 ч 1 КК України за сукупністю вироків частково приєднати 1 (один) місяць позбавлення волі від невідбутої частини покарання за попереднім вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.04.2010 року, яка становить 8 (вісім) місяців 1 (один) день позбавлення волі, та призначити остаточно покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання та взяття під варту з 15 травня 2014 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше застосований - тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати строк попереднього ув`язнення у період з 15 травня 2014 року по 02 липня 2015 року та у період з 04.02.2016 року по 29.07.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 4288 ( чотири тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень 00 копійок та моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок. В іншій частині позову відмовити.

Речові докази по справі:

- диск «Тітанум» з інформацією по мобільному терміналу імей : НОМЕР_1 за період з 05.01.2014 року по 10.01.2014 року, що зберігається в матеріалах кримінального провадження після набрання вироком законної сили залишити в справі;

- 4 сліди пальців рук та один слід долоні, котрі були відкопійовані на темну дактолескопічну плівку та запаковано в п/е пакет №0683576, який зберігається при матеріалах кримінального провадження , після набрання вироком законної сили залишити в справі;

- світло відбиваючий елемент стопу мопеду «Кельбаджари» та мопед «Кельбаджари», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили залишити потерпілому;

- відрізок труби, переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів ОСОБА_11 , після набрання вироком законної сили - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1