Справа № 209/1997/16-к
Провадження № 1-кп/209/252/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі: - секретаря ОСОБА_2

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 209/1997/16-к (пр. № 1-кп/209/252/16), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000875 від 24 квітня 2016 року, яке об`єднано з кримінальним провадженням № 209/3091/16-к (пр. № 1-кп/209/318/16), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001375, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, не військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03 лютого 2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, а саме 03 лютого 2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову скоїв корисливе кримінальне правопорушення.

Повторно, 23 квітня 2016 року близько 16.00 години (більш точний час під час досудового, розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , знаходячись в 2-му під`їзді на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_6 , реалізуючи свої злочинні наміри, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, з корисних мотивів, шляхом вільного доступу викрав залишену без нагляду дитячу коляску марки "Maclaren Тriumph" червоного кольору, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1031 від 20 травня 2016 року, складає 2450 грн., та яка належить ОСОБА_7 , спричинивши останньому матеріальну шкоду, на вказану суму. Заволодівши викраденим майном ОСОБА_6 з місця злочину втік, після чого розпорядився викраденим за своїм наміром.

Повторно, 23 червня 2016 року приблизно о 23.00 годині (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), знаходячись за адресою свого мешкання по АДРЕСА_1 , маючи намір на таємне викрадання чужого майна, вирішив незаконно заволодіти майном, належним його сестрі ОСОБА_5 , залишеним без догляду у її відсутність за вказаною адресою. Реалізуючи свої злочині наміри, направлені на викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, вирішив заволодіти чужим майном, а саме мобільним телефоном марки "Samsung S-5222", вартістю 400 гривень, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму. Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1594 від 15 липня 2016 року, ринкова вартість мобільного телефону марки "Samsung S-5222", станом на 23 червня 2016 року складає 400 гривень. Заволодівши викраденим, ОСОБА_6 з місця злочину втік, розпорядившись ним на свій розсуд.

В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєних злочинах визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та пояснив, що 23 квітня 2016 року він у другому під`їзді будинку АДРЕСА_2 викрав коляску, щоб потім продати її, бо йому були потрібні гроші. Продав коляску за 100 чи 200 грн. Коляска потім була повернута господарю. 23 червня 2016 року він, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , викрав у своєї сестри мобільний телефон і здав його у ломбард за 100 чи 150 грн. Потім він викупив телефон та повернув його сестрі. Кається у скоєному.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить суд провести судове засідання без його участі. За спільною згодою учасників справи судом ухвалено про можливість розглянути кримінальне провадження без його участі.

Враховуючи те, що обвинувачений, потерпіла та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 "поза розумним сумнівом" знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні ним злочинів доведена у повному обсязі і його умисні дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання своєї вини, щире каяття, та повне відшкодування шкоди.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

З врахуванням викладеного, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо однакового та правильного застосування вказаної норми, які містяться в пунктах 25, 26 " за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка просила суворо не карати, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, останній раз 03 лютого 2016 року, а саме вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та перебуваючи на іспитовому строці, знову вчинив новий злочин, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, за місцем проживання скарг та заяв на нього не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у період з 06 жовтня 2003 року по 24 жовтня 2003 року знаходився на стаціонарному лікуванні (анонімно) у психосоматичному відділенні № 2 КЗ "ДМЛ № 1" ДОР" з діагнозом: "Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання коноплі зі шкідливими наслідками F.12.1 відповідно міжнародної класифікації хвороб-10 "Психічні розлади та розлади поведінки" (клас V) 1999р, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_6 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, та на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2016 року, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.

Процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз в сумі 300 грн. 00 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ст. 124 ч.2 КПК України.

Долю речових доказів, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частину невідбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2016 року у вигляді 1 року 2 місяців позбавлення волі та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків ОСОБА_6 у вигляді 4 /чотирьох/ років 2 /двох/ місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, поклавши на засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до слідчого Дніповського відділення національної поліції Дніпродзержинського відділу національної поліції ГУ НП у Дніпропетровській області, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися за межі м. Кам`янське без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; щодобово не покидати в нічній час у період з 21.00 години до 06.00 години місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту фактичного взяття його під варту.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення товарознавчих експертиз в сумі 300 гривень 00 копійок.

Речовий доказ по справі, а саме: копію договору про надання фінансового кредиту під заставу ОСОБА_6 , яка зберігається у матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження № 0001375.

Речовий доказ по справі, а саме: дитячу коляску марки "Maclaren Тriumph" червоного кольору, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 залишити у останнього за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1