Справа № 1-кп/359/141/2016р.
359/934/16-к
В И Р О К
Іменем України
(про затвердження угоди)
09 березня 2016 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючий суддя ОСОБА_1

за участі прокурора ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002552 від 06Л2.2015 про висунення обвинувачення відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вороньків Бориспільського району Київської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

27.09.2015, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де у останнього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна із даного подвір`я.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та будучи впевненим, що його дії залишились не поміченими для оточуючих, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, перебуваючи на вищезазначеній території, ОСОБА_4 пошкодив навісний замок який знаходився на дверях гаражного приміщення, звідки таємно викрав бензопилу марки «Амур АПБ2500» червоного кольору вартістю 1200 грн., електролобзик марки «Витязь ПЛЄ850» синього кольору мрійний номер 000426 вартістю 400 грн., шуруповерт марки «Детекс» червоного кольору вартістю 1200 грн., належні ОСОБА_6 , після чого зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2 300 грн.

Крім цього, 02.12.2015 р близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення майна із гаражного приміщення, що знаходиться за вище вказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає та будучи впевненим, що його дії залишились не поміченими для оточуючих, маючи доступ до будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , та ключі від гаражу, які викрав попереду, відімкнув навісний замок від вхідних дверей зазначеного гаражного приміщення та проник до нього. Перебуваючи в гаражному приміщенні відшукав там та викрав шуруповерт сірого кольору з двома батареями до нього та зарядним пристроєм вартістю 1600 грн., гідравлічний домкрат червоного кольору вартістю 240 грн., зарядний пристрій до автомобільного акумулятора вартістю 420 грн., електричну дриль марки «Енергомаш» темного кольору вартістю 360 грн., електричну дриль зеленого кольору вартістю 150 грн., набір рожкових ключів із полімерним футляром до ezx сірого кольору вартістю 700 грн., набір ключів із насадками із полімерним футляром до них сірого кольору вартістю 525 грн., електроболгарку малої форми синьо зеленого кольору вартістю 360 грн. належні ОСОБА_6 , після чого зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 5 615 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого, погодившись з часом, місцем та способом вчинення кримінального правопорушення, переліком викраденого та його оцінкою і пояснив, що він дійсно двічі скоїв крадіжки з гаражу потерпілої ОСОБА_6 . Викрадені речі продав, а кошти витратив на власні потреби.. У скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карати.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, не мають сумнівів у добровільності позицій, а також роз`яснено про позбавлення права оскаржити вказані обставини в апеляційному порядку. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують обвинуваченого як особу.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України доведена у повному обсязі і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_4 кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, оскільки вони виразилися в таємному викраденні чужого майна ( крадіжка) , повторно, поєднаній з проникненням у сховище.

Згідно акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 28 ОСОБА_4 страждає на легку розумову відсталість ( олігофренію в ступені легко вираженої дебільності)

ОСОБА_4 міг під час скоєння інкримінованих йому дій та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, але не повною мірою.

ОСОБА_4 потребує застосування примусових засобів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної допомоги у психіатра за місцем перебування.

ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності.

Відповідно до ст.20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно ч. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 03.06.2005 року № 7, особа, яка визнана обмежено осудною, підлягає кримінальної відповідальності. Якщо злочин вчинено в стані обмеженої осудності особою, яка внаслідок загострення наявного у неї психічного розладу потребує застосування примусових заходів медичного характеру, суд постановляє обвинувальний вирок і при призначенні засудженому покарання враховує його психічний стан як пом`якшуючи покарання обставину з одночасним застосуванням примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, психічний стан, думку потерпілої не позбавляти його волі.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у позбавлення волі, з випробувальним терміном, оскільки дане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення , та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання нижче нижчої межі або більш м`якого, суд не вбачає.

У відповідності до ч.2 ст.94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути застосовано судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно-небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Враховуючи викладене, суд також вважає, що у відношенні ОСОБА_4 , як особи, що вчинила у стані обмеженої осудності суспільно-небезпечне діяння і потребує застосування примусових заходів медичного характеру, є підстави для застосування до нього примусового заходу медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, яку здійснювати за місцем його проживання.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового слідства не обирався, підстави для його обрання судом також відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4-х років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчій інспекції.

В силу ст. ст. 20, 93, 94 КК України застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у зв`язку з психічним захворюванням засудженого у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, яку здійснювати за місцем його проживання.

Речові докази по справі: бензопила марки «Амур АПБ2500» червоного кольору , електролобзик марки «Витязь ПЛЄ850» синього кольору мрійний номер НОМЕР_1 , шуруповерт марки «Детекс» червоного кольору, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 .

Навісний замок марки «APECS разом з ключем, що знаходяться на зберігання в камері схову Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області , повернути ОСОБА_6 .

Копію вироку вручити негайно, після його проголошення прокурору та обвинуваченому, іншим учасникам судового провадження - в порядку ч. ч. 6,7 ст. 376 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області впродовж 30-ти діб з моменту проголошення вироку, а засудженим в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Вирок набрав законної сили _____________________________

Суддя ОСОБА_1