Справа № 531/900/16-к
Провадження № 1-кс/540/109/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2016 року смт Машівка

Слідчий суддя Машівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000717 від 09.11.2015, -

в с т а н о в и л а :

у липні 2016 до суду надійшло клопотання слідчого, в якому він просить накласти арешт на час проведення досудового розслідування, шляхом заборони відчуження, використання та розпорядження, на вальцовий борошномельний комплекс з елементами модернізації конструктивних частин фірми «Zafer Degirmen Makinalari» 1989 року випуску, що належить ПП «Карлівкамлин» та знаходиться в АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що органом досудового слідства проводиться розслідування злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України на підставі заяви ОСОБА_5 , про те, що 23.10.2015 ОСОБА_6 шляхом обману та зловживання довірою заволодів указаним вальцовим борошномельним комплексом, який знаходиться в приміщені цеху ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 . В ході досудового розслідування було встановлено, що потерпілий являється директором ПП «Карлівкамлин», яке є правонаступником ПП «ПолтаваМлин», учасниками якого є дві фізичні особи, одна з яких не маючи права приймати одноособово рішення про відчуження майна, 12.06.2015 продала борошномельний комплекс ОСОБА_7 . В подальшому останній уклав договір оренди комплексу з ТОВ «Нігма-С». 05.09.2015 укладено договір №2 купівлі-продажу спірного майна, за яким комплекс придбав громадянин Туречини ОСОБА_8 , але позбавлений можливості ним розпоряджатися.

Також слідчий посилається на те, що борошномельний комплекс є предметом злочину та існує загроза того, що майно може в подальшому приховуватись, псуватися, знищитись тощо. Мета арешту полягає у забезпеченні збереження вказаного речового доказу.

Власник майна в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з наведених у ньому підстав та просить його задоволити, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що 09.11.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000717 внесено відомості на підставі заяви ОСОБА_5 , про те, що 23.10.2015 ОСОБА_6 шляхом обману та зловживання довірою заволодів указаним вальцовим борошномельним комплексом, який знаходиться в приміщені цеху ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 ., з правовою кваліфікацією ст. 190 ч.1 КК України (а.с.3,4).

Як видно з адресованої до правоохоронних органів заяви ОСОБА_5 від 09.11.2015, вальцевий борошномельний комплекс належить ПП «Полтавамлин», а 23.10.2015 ОСОБА_6 шляхом обману та зловживання довірою заволодів указаним майном (а.с.5).

Згідно протоколу №1 зборів засновників ПП «КарлівкаМлин» та наказу №1 по ПП «КарлівкаМлин» (а.с.8) 06.07.2015 ОСОБА_5 призначений директором ПП «Карлівкамлин».

Як убачається з копії договору купівлі-продажу від 12.06.2015 та статуту ПП «Полтавамлин» (а.с.9-19), 12.06.2015 ОСОБА_9 , учасник ПП. «ПолтаМлин», продав борошномельний комплекс ОСОБА_7 . В подальшому останній уклав договір оренди комплексу з ТОВ «Нігма-С» (а.с.20,21).

Даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити у зв`язку з тим, що воно подане з порушенням норм КПК України.

Так, 20.07.2016 до Машівського районного суду було подане вказане клопотання, яке ухвалою слідчого судді було повернуто прокурору для усунення недоліків, зокрема: вказати підстави арешту майна, вид арешту, а також вказати власника майна та додати відповідні документи.

На усунення недоліків прокурор направив клопотання у даній редакції, надав копію договору №2 купівлі-продажу нерухомого майна від 05.09.2015, також вказав, що борошномельний комплекс належить ПП «КарлівкаМлин» та є предметом злочину та речовим доказом, зазначив як підставу арешту майна накладення заборони відчуження майна, оскільки її незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна.

Підстави накладення арешту на майно визначені ч. 1 ст. 170 КПК України за якою арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стверджуючи в клопотанні про належність борошномельного комплексу ПП«КарлівкаМлдин», прокурором надано копію договору №2 купівлі-проджажу нерухомого майна від 05.09.2015, за яким комплекс в ПП «ПолтаваМлин» придбав громадянин Туречини ОСОБА_8 (а.с.), а оскільки документів, що підтверджують право власності на спірне майно саме ПП «КарлівкаМлин», як і документів про існування указаного підприємства, не надано, доказів належності комплексу до предмету злочину не надано, а тому підстави для накладення арешту на борошномельний комплекс з метою збереження його як речового доказу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, -

у х в а л и л а :
в задоволенні клопотання слідчого Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000717 від 09.11.2015 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: