11.05.2016
Справа № 642/2630/16-к
Провадження № 1-кс/642/681/16
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2016 року м. Харків
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника заявниці ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , заявниці ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
У травні 2016 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні її потерпілою в кримінальному провадженні № 0003639 від 03.12.2015 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що старшим слідчим Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0003639 від 03.12.2015 року за фактом службового підроблення, вчиненого співробітниками ПАТ «УкрСибБанк» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а також за фактом привласнення належних ОСОБА_4 грошових коштів співробітниками ПАТ «УкрСибБанк» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України. ОСОБА_4 посилається на те, що постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 20 квітня 2016 року є незаконною, необґрунтованою, оскільки слідчий не врахував факту заподіяння їй майнової та моральної шкоди, постанова не відповідає вимогам статті 110 КПК України, слідчий не навів очевидних та достатніх підстав вважати що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення та заява про залучення до провадження як потерпілої подана ОСОБА_4 , не містить відомостей про завдання їй шкоди, у зв`язку з чим виніс необґрунтовану та невмотивовану постанову про відмову у визнанні її потерпілою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 скаргу підтримали та просили скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 20 квітня 2016 року, зобов`язати старшого слідчого Холодногірського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 залучити ОСОБА_4 до кримінального провадження № 0003639 від 03.12.2015 року в якості потерпілої та допитати в якості потерпілої, пославшись на викладені в скарзі обставини.
Старший слідчий Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 у задоволенні скарги ОСОБА_4 заперечував, просив в задоволенні скарги відмовити.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника ОСОБА_4 , її представника адвоката ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та надані слідчим матеріали кримінального провадження № 0003639 від 03.12.2015 року, вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

В судовому засіданні встановлено, що 14.09.2015 року ОСОБА_4 звернулась із заявою до прокуратури Харківської області про те, що між ПАТ «УкрСибБанк» та ОСОБА_4 існують відносини з приводу договору про надання споживчого кредиту № 0 від 26 грудня 2007 року, відповідно до якого ОСОБА_4 надано в кредит грошові кошти в сумі 30 000,00 доларів США. Грошові кошти за кредитом, які вносились ОСОБА_4 протягом 2007 2015 років в касу банку в якості погашення зобов`язань по кредитному договору, зараховувались не на ті рахунки, які вказані в договорі, з чого можна зробити висновок, що банк весь даний період маніпулював із грошовими коштами ОСОБА_4 . На теперішній час співробітники ПАТ «УкрСибБанк» шляхом представлення співробітниками комерційних компаній та підлогу офіційних документів намагаються принудити ОСОБА_4 сплатити грошові кошти у значних розмірах.

Так, 14.01.2015 року ОСОБА_6 під час розгляду цивільної справи у Ленінському районному суді м. Харкова представлявся співробітником «Агенції по комплексному захисту бізнесу «Дельта М» на підставі довіреності № 33-21/37475 від 13.11.2014 року виданої йому АТ «УкрСибБанк» за підписом директора з питань простроченої заборгованості та розвитку продуктів споживчого кредитування АТ «УкрСибБанк» Гийоми Марі Бруно де Трогоф дю Боагезеннека. У даній довіреності зазначені умови її дійсності, а саме наявність договору № 1 від 17.09.2012 року, у якому вказаний перелік осіб, до яких «Агенції по комплексному захисту бізнесу «Дельта М» доручаються проводити правові дії по стягненню заборгованості від імені АТ «УкрСибБанк». Під час розгляду справи ОСОБА_6 не зміг надати оригінал договору № 1 від 17.09.2012 року та перелік зазначених осіб, внаслідок чого у задоволенні позовних вимог йому було відмовлено. Тривали час ОСОБА_6 представлявся співробітником «Агенції по комплексному захисту бізнесу «Дельта М», тоді як виходить з публічної інформації, розміщеної на сайті «WORK.UA» він весь цей час, з квітня 2009 року по 26 травня 2015 року, перебував на посаді начальника юридичного відділу АТ «УкрСибБанк». Тобто видана йому довіреність, як співробітнику «Агенції по комплексному захисту бізнесу «Дельта М» містить завідомо неправдиві відомості.

Після відмови ОСОБА_6 у суді з подібною довіреністю від 23.02. 2015 року № 662/15 за підписом директора з питань простроченої заборгованості та розвитку продуктів споживчого кредитування АТ «УкрСибБанк» Гийоми Марі Бруно де Трогоф дю Боагезеннека до Ленінського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_7 , яка як співробітник «Агенції по комплексному захисту бізнесу «Дельта М» також пред`явила до ОСОБА_4 вимоги на 21245,64 доларів США і 4437,50 грн., не надавши оригіналу договору № 1 від 17.09.2012 року.

12.04.2016 року представником ПАТ «УкрСибБанк» ОСОБА_8 , головним юрисконсультом було подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої до ОСОБА_4 заявлена вимога про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 24985,08 доларів США, а також пеню в розмірі 104969,09 грн. ОСОБА_8 на підтвердження своїх повноважень було надано суду копію довіреності від 20.12.2013 року № 33-21-41228 підписану нібито Гийомом Марі Бруно де Трогоф дю Боагезеннек, але його посада у довіреності не була вказана. На вимогу надати підтвердження, що Гийом Марі Бруно де Трогоф дю Боагезеннек займає посаду директора, ОСОБА_8 відповіла, що оскільки довіреність дійсна до 2016 року, то це не має значення. Однак якщо особа, що видала довіреність вже не являється директором департаменту, то всі видані ним довіреності повинні переоформлятися.

Дану копію довіреності 29.07.2015 року завірив діловод АТ «УкрСибБанк» ОСОБА_9 , який 05.08.2015 року також завірив копії Ліцензії банку і Дозвіл банку на види діяльності, тобто він являється співробітником АТ «УкрСибБанк». Однак згідно виданої ОСОБА_9 довіреності від 06.08.2015 року № 33-22/27922, яку підписав заступник голови правління АТ «УкрСибБанк» ОСОБА_10 , ОСОБА_9 являється юрисконсультом ТОВ «Джі Пі Альфа», головним видом діяльності якого, згідно реєстру юридичних осіб є діяльність агенцій по працевлаштуванню.

Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо відомостей про АТ «УкрСибБанк» 05.08.2015 року завірила діловод ОСОБА_11 , вона ж 22.07.2015 року від імені АТ «УкрСибБанк» завіряла копію довіреності на ім`я ОСОБА_8 , тобто вона нібито є співробітником банку.

06.08.2015 року на засіданні ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_11 була присутня як представник ТОВ «Джі Пі Альфа».

Таким чином, протягом тривалого періоду часу вказані особи вносили в офіційні документи неправдиві відомості.

Крім того, згідно отриманої ОСОБА_4 інформації від ПАТ «Укрсоцбанк», грошові кошти, які вносила ОСОБА_4 за кредитним договором, вносились на інший рахунок.

18.09.2015 року вказана заява ОСОБА_4 із додатками прокуратурою м. Харкова була направлена начальнику ХМУ ГУМВС України в Харківській області для розгляду.

20.11.2015 року аналогічна заява ОСОБА_4 надійшла до Ленінського ВП ГУ НП в Харківській області. Відомості до ЄРДР слідчим внесено не було, у зв`язку з чим ОСОБА_4 звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова із скаргою на бездіяльність слідчого.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2015 року подану скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого на невнесення відомостей до ЄРДР задоволено, зобов`язано Ленінський ВП ГУ НП в Харківській області внести відомості до ЄРДР за статтями 191, 366 КК України.

На підставі вказаної ухвали 03.12.2015 року Ленінським ВП ГУ НП в Харківській області внесено відомості до ЄРДР за № 0003639 за ст. 366 ч. 1 КК України.

02.02.2016 року Ленінським ВП ГУНП в Харківській області було внесено відомості до ЄРДР за № 0000366 за ст. 191 ч. 1 КК України.

03.12.2015 року кримінальне провадження № 0003639 та кримінальне провадження № 0000366 об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0003639.

13.04.2016 року ОСОБА_4 до Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області було подано заяву про визнання її потерпіло.

20.04.2016 року старшим слідчим Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській ОСОБА_3 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_12 по кримінальному провадженню № 0003639.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим в оскаржуваній постанові зазначено, що під час досудового розслідування не здобуто даних, якими б підтверджувалося завдання ОСОБА_4 моральної, фізичної або майнової шкоди.

Проте зміст даної постанови не містить належного обґрунтування прийнятого рішення, не зазначено обставин, передбачених у ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності яких може бути винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим. Разом з тим не враховано, що в даному випадку кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 завдано майнової шкоди, яка виражається у привласненні або заволодінні майном шляхом зловживання службовим становищем працівниками ПАТ «УкрСибБанк», а також моральної шкоди, яка виражається у перенесених нею душевних стражданнях внаслідок вчиненого відносно неї кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка згідно положень ч. 2 ст. 9 КПК України полягає в обов`язку прокурора, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, із ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 31 березня 2016 року у справі № 642/1618/16к, якою скасовано постанову старшого слідчого СВ Холодногірського ВП ГУ НГП в Харківській області ОСОБА_3 від 16 березня 2016 року про закриття кримінального провадження, вбачається, що на досудовому розслідуванні допитано ОСОБА_4 у якості потерпілої, однак постанова про визнання її потерпілою, протокол допиту у якості потерпілої, дані про роз`яснення їй прав та обов`язків потерпілої у справі відсутні.

Отже, вмотивування відмови слідчим у визнанні потерпілим ОСОБА_4 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

В основі набуття фізичною та юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним порушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, а тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що скарга є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 303, 304-307 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.
Постанову старшого слідчого Холодногірського відділу поліції ГУ НП в Харківській області (м. Харків) ОСОБА_3 від 20.04. 2016 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003639 від 03.12.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 366 ч.1, 191 ч. 1 КК України - скасувати.
Зобов`язати старшого слідчого Холодногірського відділу поліції ГУ НП в Харківській області (м. Харків) ОСОБА_3 визнати ОСОБА_4 потерпілою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003639 від 03.12.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 366 ч.1, 191 ч. 1 КК України та допитати її у якості потерпілої.
Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1