СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2750/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника скаржника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження від 15.08.2016 року,
ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 15.08.2016 року у кримінальному провадженні №0002674.
ОСОБА_4 скаргу обґрунтовує тим, що в провадженні СВ Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0002674 від 14.02.2013 року, відкритого за заявою ОСОБА_5 . 15.08.2016р. старшим слідчим Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Про існування даної постанови ОСОБА_4 , як представнику потерпілої, стало відомо 07.09.2016 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Скаржник вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена незаконно, так як слідчим по даному кримінально провадженню не було допитано ОСОБА_7 , що свідчить про неповноту та упередженість слідчого. В зв`язку з цим, скаржник звернувся до суду для захисту своїх прав. Скаргу було подано 19.09.2016 року. Тобто, скаргу подано у строки, визначені ст. 304 КПК України.

В судовому засіданні представник скаржника наполягав на задоволенні скарги з підстав, викладених у ній.

Слідчий СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 до суду не з`явилась, про час та місце розгляду неодноразово була повідомлена належним чином (а.с.16,22,27,33). Разом з тим, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 306 КПК України, згідно яких відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, слідчим суддею визнано за можливе розглядати скаргу у відсутність слідчого.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, зазначивши про те, що кримінальне правопорушення сталось у 2012 році, відповідно, строки для притягнення до кримінальної відповідальності минули, при цьому наголосив, що потерпіла протягом досудового розслідування мала право на оскарження процесуальних рішенні відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Вислухавши пояснення скаржника, заперечення прокурора, вивчивши надані документи, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
В провадженні СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві здійснювалося досудове слідство по кримінальному провадженню внесеному в ЄРДР за № 0002674 від 14.02.2013 року.

15.08.2016 року постановою слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 було закрито кримінальне провадження № 0002674 від 14.02.2013 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.6,7).

07.09.2016 року адвокатом ОСОБА_4 було заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, під час чого йому стало відомо про наявність вказаної постанови (а.с.8). Інших доказів про ознайомлення потерпілої або її представника з вказаною постановою не надано, відповідно, скаргу подано в межах строків, передбачених ст.304 КПК України.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як вбачається, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не вжито достатніх заходів для виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрювану особу, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах. Зокрема, за три роки досудового розслідування не було допитано ОСОБА_7 .

Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Однак, не зважаючи на вказані вимоги закону, слідчий у судове засідання не з`явився і достатніх, належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, не надав.

За відсутності матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя позбавлений змоги перевірити доводи, викладені в постанові про закриття кримінального провадження, та у скарзі.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а постанова слідчого підлягає скасуванню як передчасна. Доказів зворотного слідчому судді не надано і матеріали скарги не містять.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 22, 26, 91, 92, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження від 15.08.2016 року задовольнити.
Постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0002674 від 14.02.2013 року, винесену 15.08.2016 року - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1