У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого з ОВС 1 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000132 від 21.09.2016 року, -
В С Т А Н О В И В:
03 листопада 2016 року, старший слідчий з ОВС 1 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про накладення арешту, на вилучене в ході обшуку майно, у кримінальному провадженні, мотивуючи наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ПСП «Вороновське» (), основним видом діяльності якого є вирощування зернових та технічних культур, у період з 01.01.2016 по 30.08.2016 з метою ухилення від сплати податків здійснили реалізацію вирощеної сільськогосподарської продукції за готівковий розрахунок без відображення у бухгалтерському обліку та податковій звітності, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету податку на додану вартість на загальну суму 3 705 тис. грн.

Так, 27.10.2016 в рамках даного кримінального провадження проведено обшук у домоволодінні, розташованому на земельних ділянках Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області, які мають кадастрові номери :02:001:0522 та :02:001:0523, за адресою фактичного місця проживання керівника ПСП «Вороновське» ОСОБА_5

28.10.2016 слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно вилучене під час обшуку, але слідчий суддя частково задовольнив клопотання, а частково відмовив в задоволенні клопотання про накладення арешту. Разом з цим, у ході обшуку за адресою фактичного місця проживання керівника ПСП «Вороновське» ОСОБА_5 виявлено та вилучено речі та документи, які вкрай необхідні для проведення всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та можуть мати доказове значення при подальшому досудовому розслідуванні та по яким слідчим суддею було відмовлено в накладенні арешту. Так, в ході обшуку вилучено:

- грошові кошти: 5810 (п`ять тисяч вісімсот десять) євро;

- банківська картка Приватбанк Platinum» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ;

- банківська картка «Приватбанк Platinum» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 ;

- банківська картка «Діамантбанк» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 ;

Вказані речі та документи містять інформацію, необхідну для проведення всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки лише за допомогою даних речей та документів можливо встановити правильність та повноту ведення бухгалтерського та податкового обліку підприємства, встановити коло осіб, відповідальних за проведення господарських операцій, підтвердити або спростувати факт вчинення кримінального правопорушення службовими особами підприємства. Також, вказані речі та документи необхідні для подальшого проведення судових експертиз, оскільки можуть містити сліди вчинення кримінального правопорушення, можуть бути набутими внаслідок вчинення службовими особами ПСП «Вороновське» умисного ухилення від сплати податків, а отже є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Іншим способом, забезпечити відшкодування в подальшому спричинених державі збитків, забезпечити задоволення можливих заявлених цивільних позовів, ніж накласти арешт на вищевказане майно, не є можливим.

Крім того, на теперішній час власника або володільця, вилученого у ході обшуку майна слідством не встановлено та документи щодо його походження ніким не надано.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні просили задовольнити клопотання з тих підстав, що вилучене майно може бути використано як доказ вчиненого кримінального правопорушення, та як дохід від вчиненого злочину.
На підставі ч. 3 ст. 172 КПК України виклик законних володільців майна не здійснювався.
Заслухавши думку слідчого та прокурора, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, підставою для застосування арешту є наявність розумних підозр вважати, що вказане майно може містити важливі докази злочину, та є знаряддям його вчинення. При здійсненні досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій, з метою всестроннього, об`єктивного та неупередженого встановлення всіх обставин кримінального провадження, тому слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку розумним та співрозмірним обмеженню права власності буде накладення арешту для забезпечення виконання завдань кримінального провадження, саме із забороною користування та розпорядження цим майном, оскільки менш обтяжливий спосіб накладення арешту не буде забезпечувати дотримання його завдань, оскільки існує обґрунтована підозра вважати, що майно може бути безповоротно втрачено, без його вилучення,тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 170-175, 372, КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ :
Клопотання старшого слідчого з ОВС 1 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000132 від 21.09.2016 року - задовольнити.
Накласти арешт на: грошові кошти: 5810 (п`ять тисяч вісімсот десять) євро, банківську картку Приватбанк Platinum» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , банківську картку «Приватбанк Platinum» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , банківську картку «Діамантбанк» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі 5 (п`яти) днів.
Слідчий суддя ОСОБА_1

10.11.2016