Справа №345/560/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.02.2016 року м. Калуш
22.02.2016 року до Калуського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме на мобільний телефон марки «BRAVIS» моделі BASE, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з метою забезпечення цивільного позову.
Клопотання про накладення арешту підлягає поверненню прокурору.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу, про що постановляє ухвалу.
Частиною 2 статті 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Подане клопотання не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, зокрема у ньому не зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Так, частиною 2 статті 170 КПК передбачено, що слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині 2 статті 167 КПК, тобто:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Так, в мотивувальній частині клопотання про арешт майна, слідчий СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_2 посилається на ч.2 ст. 167 КПК України, вважаючи, що майно підозрюваного, яке вона просить арештувати, підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди. Однак, в резолютивній частині клопотання слідчий просить накласти арешт на майно підозрюваного з метою забезпечення цивільного позову.
Безпідставними є також посилання слідчого на те, що арешт майна необхідний для відшкодування збитків, оскільки, відповідно до частини 3 статті 171 КПК у клопотанні про арешт майна для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди, оскільки вона повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. До клопотання слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_2 вказані вище документи не додані.
За таких обставин, вказане клопотання про арешт майна підлягає поверненню згідно ст. 172 ч. 3 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий судя
Ухвала оскарженню не підлягає.
СЛІДЧИЙ СУДДЯ