Справа № 129/1575/16-к
Провадження по справі № 1-кп/129/202/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" жовтня 2016 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу № 0000110 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сеймчан Магаданської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, електрозварювальника ПП «Екоспецсервіс» м.Кривий Ріг, має фактичну дружину і двоє малолітніх дітей, судимого 10.12.2007 р. Тернівським районним судом м.Кривий Ріг за ч.1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі, умовно-достроково звільнений 16.07.2013 р. на 1 рік 10 місяців 26 днів, учасника АТО,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

Установив:
Солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період залученої до антитерористичної операції військової частини польова пошта НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 призначений наказом її командира на посаду номера обслуги 3 гармати 2 артилерійського взводу 3 артилерійської батареї артилерійського дивізіону, всупереч ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 22.02.2016 р. з мотиву допомоги сім`ї та метою тимчасово ухилитися від військової служби самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_3 до 13.04.2016 р. - дня повернення до цієї військової частини.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем строкової служби в умовах особливого періоду.

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про спрощений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що 22.02.2016 р. він, будучи солдатом військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується по АДРЕСА_2 та приймає участь в проведенні антитерористичної операції, призначений наказом її командира на посаду номера обслуги 3 гармати 2 артилерійського взводу 3 артилерійської батареї артилерійського дивізіону, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, з мотиву допомоги сім`ї та метою тимчасово ухилитися від військової служби навмисно самовільно залишив територію військової частини та проводив час на власний розсуд, проживаючи в АДРЕСА_3 , і лише 13.04.2016 р. повернувся до військової частини для проходження військової служби.

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_4 , сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, позитивну репутацію обвинуваченого, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та участь в бойових діях.

Зазначені обставини дають підстави суду зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого і запобігання скоєнню ним нових злочинів, призначивши покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст. 75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових злочинів і виконає покладені на нього обов`язки.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України, суд,

Присудив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку один рік він не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п.2,3,4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: