Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 11-583 Головуючий у I інстанції Овсієнко В.В.
Категорія: постанова про звільнення Доповщач: Baвpiв I.3.
від кримінальної відповідальності
У X В А Л А IMEHEM УКРАЇНИ
06 вересня 2011 року
Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області у складі:
головуючого Вавріва 1.3.
суддів Соломки I.A., Ятченка М.О.
з участю прокурора Свищ Л.А.
особи, що звільнена від кримінальної відповідальності ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за апеляцією помічника Смілянського міжрайонного прокурора на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 липня 2011 року, якою
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого електромонтером Смілянського сРЕС, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина 1999 р. н., раніше не судимого
звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України у зв'язку з дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України.
Як визнав суд, ОСОБА_3 03 грудня 2010 року близько 16 години поблизу магазину «Део-Ланос», що на вулиці Леніна, 3 в м. Сміла Черкаської області, умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, висловлювався нецензурними словами, після чого вдарив рукою по обличчю ОСОБА_4, заподіявши потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.
Відповідно до ст.45 КК України суд звільнив ОСОБА_3 від кримшальноУ відповідальності як особу, що вперше вчинила злочин невеликої тяжкості i після вчинення злочину щиро покаялась та активно сприяла розкриттю злочину.
В апеляції помічник Смілянського міжрайонного прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вважає постанову суду незаконною i просить її скасувати та повернути справу на новий судовий розгляд, мотивуючи тим, що наведені судом підстави для звільнення від кримінальної відповідальності не знайшли свого підтвердження. В обгрунтування поданої апеляції прокурор вказує, що відшкодування завданих збитків зi ОСОБА_3 не носило добровільного характеру, оскільки умовою такого відшкодування було написания розписки потерпілим про відсутність претензій матеріального характеру. Також вважає, що відсутня така складова дійового каяття як активне сприяння розкриттю злочину, мотивуючи це тим, що ОСОБА_3 неодноразово відмовлявся від надання пояснень та змінював покази під час досудового слідства.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляцію з мотивів викладених у ній, просить постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 липня 2011 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5, які постанову суду вважають законною i обгрунтованою, а тому просять в задоволенні апеляції відмовити; перевіривши матеріали кримінальної справи та дослідивши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляції слід відмовити, виходячи з наступного
Відповідно до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкостіп, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася і активно сприяла розкриттю злочину i повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Вирішуючи питания про звільнення ОСОБА_3 від крмінальної відповідальності на підсгаві ст.45 КК України, суд першої інстанції, дотримуючись рекомендацій, викладених у п.З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» ретельно дослідив yci складові елементи дійового каяття та дав їм належну правову оцінку.
Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_3 обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Цей злочин обвинувачений вчинив вперше, оскільки є несудимим і раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Про факт щирого розкаяння та активного сприяння у розкритті злочину свідчать послідовні та правдиві показания ОСОБА_3 під час допиту його на досудовому слідстві як обвинуваченого та в судовому засіданні щодо обставин вчиненого злочину.
Ці показания співпадають з його початковими пояснениями наданими безпосередньо після вчинення злочину, з яких слідує, що ОСОБА_3, фактично визнаючи неправомірність своєї поведінки, дає їй свою субєктивну оцінку.
В подальшому, під час досудового слідства суб'єктивне ставлення ОСОБА_3 до вчиненого злочину, виявлялося в тому, що він визнав свою провину, висловловив жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Доводи прокурора про те. що обвинувачений неодноразово змінював покази під час досудового слідства є необгрунтованими, оскільки їx аналіз свідчить, що розбіжності в деталях його показань є несуттєвими і такими, щзо не можуть категорично свідчити про факт невизнання ним вини, як стверджується в апеляції, а направлені на встановлення істини по справі.
Відмова від дачі показань в якості підозрюваного, як вірно вказав суд першої інстанції, також не може свідчити про невизнання вини останнім, а є однією iз форм правового захисту, передбаченого Конституцією та кримінально-процесуальним законодавством України.
Що стосується твердження прокурора про відсутність добровільного відшкодування збитків потерпілому, то вони також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки потерпілий в судовому засіданні підтвердив, що понесені ним витрати, пов'язані iз вчиненим відносно нього злочином, ОСОБА_3 відшкодував добровільно та повністю, в зв'язку з чим він не має до нього жодних претензій i просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Аналізуючи вищенаведені обставини, колегія суддів вважає, що постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 липня 2011 року, якою ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України у зв'язку з дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України, є законною та обгрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питания в апеляції прокурор, не вбачае.
Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,
Апеляцію помічника Смілянського міжрайонного прокурора, залишити без задоволення, а постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 липня 2011 року відносно ОСОБА_3 без зміни.
Судді