Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа №1-327/2010
ВИРОК

іменем України

16.11.2010 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.

при секретарі Поліщук Л.А.

з участю прокурора Новаківського О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого фахівцем друкарні Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького, одруженого, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, -

в скоєні злочину передбаченого ст.ст. 358 ч.1, 358 ч.3 КК України, -

ОСОБА_2, 21 липня

ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого в аграрному центрі професійно-технічної освіти, одруженого, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого, -

в скоєні злочину передбаченого ст.ст. 358 ч.1, 358 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В період з 8 по 26 вересня 2008 року ОСОБА_1, використавши незаповнений бланк Хмільницького аграрного центру професійно-технічної освіти, на якому були відбитки печатки та кутового штампа, підробив довідку з місця роботи в Хмільницькому аграрному центрі професійно-технічної освіти особисто друкарською машинкою, вніс в бланк запис про реєстрацію довідки в журналі вихідної кореспонденції центру за № 261 від 8.09.2008р., а також особисто, з використанням друкарської машинки, вніс в бланк центру запис про те, що він прийнятий на роботу в Хмільницький центр професійно-технічної освіти наказом № 24 від 23.05.2004 р. на посаду водія автомобіля ГАЗ-66 № 66026 ВИТ з 1 червня 2004 р. і працював станом на 8 вересня 2008 року.

Маючи посвідчення водія автомобіля категорії «ВС» ОСОБА_1 в подальшому, тобто 26 вересня 2008 року, надав фіктивну, підроблену ним довідку про його безперервний трирічний стаж роботи водієм та керування транспортним засобом в Хмільницький МРЕВ. На підставі підробленої та фіктивної довідки з місця роботи, в порушення вимог ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», яка визначає основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами, визначає та регламентує порядок отримання та обміну посвідчень водія, а також в порушення вимог п. 21.3 Правил Дорожнього Руху, затверджених Постановою Кабінету

Міністрів України № 1306 від 10.10. 2001 р., регулюючого порядок обміну посвідчень водія на посвідчення вищої категорії, в порушення вимог п.9. «Положення Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8.05.1993 р., в порушення вимог п. 20-26 «Інструкції «Про порядок приймання екзаменів, оформлення видачі і обміну посвідчень водія, обліку та зберігання документів, які стосуються екзаменаційної роботи», та встановлюють умови обміну посвідчення водія при наявності безперервного трирічного стажу керування транспортним засобом, тобто роботи водієм Хмільницьким МРЕВ ОСОБА_1 без здачі екзаменів та на підставі вищевказаної фіктивної довідки 3.10.2008 р. було видано посвідчення водія № 048102 серія АВВ вищої категорії «D».

Винним себе в скоєнні вказаного злочину підсудний ОСОБА_1 визнав повністю і показав, що він з 1 червня 2004 р. та по день оформлення довідки, тобто включно станом на 8 вересня 2008 року, працював в Хмільницькому професійному аграрному ліцеї водієм автомобіля ГАЗ-66 і у 1998 році після здавання відповідних екзаменів йому в Хмільницькому МРЕВ було видано посвідчення водія. Через певний період часу він маючи бажання працювати водієм автобуса, взнав у Хмільницькому МРЕВ, що для того щоб отримати посвідчення водія вищої категорії, потрібно довідку з місця роботи про безперервний більше ніж трирічний стаж роботи водієм автомобіля. Оскільки він працював електрозварювальником, слюсарем-сантехніком, а з 2005 року прийнятий був на посаду фахівця друкарні Львівського національного медичного університету, то відповідно не мав стажу роботи водієм автомобіля, але маючи на меті отримати посвідчення водія вищої категорії та практичний стаж роботи в друкарні, ОСОБА_1 будучи на роботі у своєї тітки ОСОБА_3, яка працює в Хмільницькому аграрному центрі секретарем директора, скориставшись тимчасовою відсутністю тітки, взяв з ящику столу незаповнений бланк професійного аграрного центру. В друкарні медичного університету він використав друкарську машинку та надрукував на викраденому ним бланку зміст довідки про те, що він нібито був прийнятий на роботу водієм в Хмільницький професійний аграрний центр та працював водієм автомобіля ГАЗ-66. Підпис директора ОСОБА_1 підробив сам. В перших числах жовтня місяця 2008 р. він підроблену ним особисто довідку про те, що він працював водієм в Хмільницькому професійному центрі надав в Хмільницький МРЕВ, де йому 3 жовтня 2008 р. було проведено обмін посвідчення водія категорії «С» на посвідчення водія вищої категорії «D». Видане йому 3 жовтня 2008 р. посвідчення водія він втратив під час переїзду в м. Львові приблизно в грудні 2008 р., але про те, що він втратив посвідчення водія він нікуди не заявляв. В скоєному ОСОБА_1 щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

Дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки він в період з 8 по 26 вересня 2008 року, підробив довідку з місця роботи про стаж керування транспортним засобом в Хмільницькому аграрному центрі професійно-технічної освіти та за ч.3 ст. 358 КК України, оскільки використав завідомо підроблений документ та надав його в Хмільницький МРЕВ для отримання посвідчення водія вищої категорії.

В період з 6 по 17 липня 2008 року ОСОБА_2, скориставшись відсутністю Хмільницькому аграрному центрі професійної підготовки директора, працівника відділу кадрів ОСОБА_4 та використавши довіру ОСОБА_3, попросив її надрукувати довідку з місця роботи, маючи на меті отримати посвідчення водія вищої категорії, сказавши при цьому, що необхідні для написання довідки відомості він завчасно взяв у працівника відділу кадрів ліцею ОСОБА_4 Про те, що ОСОБА_2 був прийнятий на роботу водієм ОСОБА_3 не знала, бо не займалася кадровими питаннями, але погодилась надрукувати довідку, бо ОСОБА_2 пояснив, що йому терміново її потрібно, а також те, що ще піде до директора центру ОСОБА_5Я підписувати її, і лише потім вона цю довідку зареєструє. ОСОБА_3 надрукувала довідку, на якій він, знаходячись в бухгалтерії центру професійної підготовки, скориставшись неуважністю працівників бухгалтерії, взяв у когось на столі печатку ліцею та зробив мокрий відбиток круглої печатки на довідці, яку надрукувала ОСОБА_3 Після цього він власноручно на відбитку кутового штампу написав номер та дату і поставив підпис на тому місці де повинен був бути підпис директора ліцею. Маючи посвідчення водія автомобіля категорії «ВС» ОСОБА_2 17.07. 2008 р. надав фіктивну, підроблену ним довідку, про його безперервний трирічний стаж роботи водієм та керування транспортним засобом, в Хмільницький МРЕВ. На підставі фіктивної, підробленої ОСОБА_2 довідки з місця роботи, в порушення вимог ст.15 Закону України «Про дорожній рух», яка визначає основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами, визначає та регламентує порядок отримання та обміну посвідчень водія, а також в порушення вимог п. 21.3 Правил Дорожнього Руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10. 2001 р., регулюючого порядок обміну посвідчень водія на посвідчення вищої категорії, в порушення вимог п.9. «Положення Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8.05.1993 р., в порушення вимог п. 20-26 «Інструкції «Про порядок приймання екзаменів, оформлення видачі і обміну посвідчень водія, обліку та зберігання документів, які стосуються екзаменаційної роботи», та встановлюють умову обміну посвідчення водія при наявності безперервного трирічного стажу керування транспортним засобом, тобто роботи водієм, Хмільницьким МРЕВ ОСОБА_2 17 липня 2008 р. було видано посвідчення водія № 039814 серія АВВ вищої категорії «D,Е».

Винним себе в скоєнні вказаного злочину підсудний ОСОБА_2 визнав повністю і показав, що він з 1 червня 2004 року та по день оформлення довідки, тобто і станом на 6 липня 2008 року, працював в Хмільницькому професійному аграрному ліцеї водієм автомобіля ГАЗ-66. Маючи в подальшому бажання працювати водієм автобуса він попросив секретаря директора ліцею ОСОБА_3 надрукувати довідку з місця роботи про те, що він працював на посаді водія автомобіля ГАЗ-66, при цьому він сказав, що відомості, необхідні для написання довідки він завчасно взяв у відділі кадрів ліцею. ОСОБА_3 погодилась надрукувати ОСОБА_2 довідку і він продиктував їй відомості про прийом його на роботу та закріплення за ним автомобіля. Про те, що він не був прийнятий на роботу водієм ОСОБА_3 не знала, бо не займається кадровими питаннями а тому погодилась надрукувати йому довідку, бо їй він пояснив, що це йому терміново потрібно, а також те, що ще піде до директора ліцею ОСОБА_5Я підписувати довідку, і лише потім вона, тобто ОСОБА_3, зареєструє її. ОСОБА_3 надрукувала довідку, на якій він, перебуваючи в бухгалтерії, взяв у когось на столі печатку та зробив на ній мокрий відбиток. Після цього він на кутовому штампі ліцею особисто написав номер, дату та власноручно поставив якийсь підпис на тому місці де повинен був бути підпис директора ліцею. А 17 липня 2008 р. він надав довідку в Хмільницький МРЕВ та на підставі цієї довідки отримав посвідчення водія вищої категорії. На даний час ОСОБА_2 втратив вказане посвідчення водія. В скоєному ОСОБА_2 щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

Дії підсудного ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки він в період з 6 по 17 липня 2008 року, оскільки він підробив довідку з місця роботи про стаж керування транспортним засобом в Хмільницькому аграрному центрі професійно-технічної освіти, та за ч.3 ст. 358 КК України, оскільки використав завідомо підроблений документ та надав його в Хмільницький МРЕВ для отримання посвідчення водія вищої категорії.

Суд, відповідно до ст. 299 КПК України, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, підсудні вину свою в скоєні злочину визнають повністю, сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудніх у суду не має і їм розяснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Обставинами, що помякшують вину підсудніх є визнання ними вини та їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивні характеристики за місцем проживання та роботи.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд, врахувавши обставини справи, особи підсудніх, те, що вони вперше притягуються до кримінальної відповідальності, повністю визнали свою вину, щиро розкаялись в вчиненому, сприяли розкриттю злочину, за місцем проживання та роботи характеризуються позитивно, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, вважає можливим їх виправлення та перевиховання в умовах без ізоляції від суспільства, не застосовуючи до них максимальної міри покарання, передбаченої ст.ст. 358 ч.1, 358 ч.3 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.ст. 358 ч.1, 358 ч.3 КК України та призначити покарання:

- за ст. 358 ч.1 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 600 гривень00 копійок;

- за ст. 358 ч.3 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень00 копійок.

В силу ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 гривень 00 копійок.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

ОСОБА_2 визнати винним за ст.ст. 358 ч.1, 358 ч.3 КК України та призначити покарання:

- за ст. 358 ч.1 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 600 гривень00 копійок;

- за ст. 358 ч.3 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень00 копійок.

В силу ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 гривень 00 копійок.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Шевчук Л.П.