№ 317/1248/16-к
№ 1-кп/317/116/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі, Запорізької області матеріали кримінального провадження № 0000286 у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
12 лютого 2016 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прийшов до паркану Лисогірського НВК «ЗНЗ-ДНЗ», що розташований за адресою: вул. 8 Березня 15-б, с. Лисогірка, Запорізького району Запорізької області.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 за допомогою пилки по металу демонтував одну секцію сталевого паркану вказаного навчального закладу.
З місця скоєння злочину ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 . Лисогірському НВК «ЗНЗ-ДНЗ» було завдано матеріальної шкоди, розмір якої, згідно до довідки Лисогірського НВК «ЗНЗ-ДНЗ» № 18 від 13.02.2016 р. становить 200 (двісті) гривень.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 12 лютого 2016 року в нічний час він за допомогою пилки по металу демонтував та викрав одну секцію сталевого паркану Лисогірського НВК «ЗНЗ-ДНЗ».
У скоєному щиро розкаюється.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, сторона обвинувачення та сторона захисту не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження, та приймає рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Прийнявши до уваги добровільні пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середнього ступеню тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується незадовільно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує: щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не вбачає.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з того, що останній повністю визнав свою провину у скоєнні злочину, проявив щире каяття, характеризується незадовільно, та не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Враховуючи особу винного ОСОБА_4 , думку прокурора, ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння та відсутність тяжких наслідків, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 може бути виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства і йому можливо призначити покарання з застосуванням статей 75 та 76 КК України.

Витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

?не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази полотно з пили по металу «СИЗ 1.25х1.25хВ680», що зберігається в камері схову Запорізького РВП Ленінського ВП ГУНП України в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1