Справа №480/2100/16-к 01.12.2016
Провадження: № 11-кп/784/905/16 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: умовно-дострокове звільнення від ОСОБА_1
відбування покарання Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 серпня 2016 року,

якою відмовлено у задоволенні його клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, одруженого, раніше неодноразово судимого:
1). 29.08.2001 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 229-6 КК України (в ред. 1960 р.) на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 19.06.2003 року умовно-достроково на 6 місяців 8 днів;

2). 01.02.2005 року цим же судом за ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини особистого майна, 16.04.2009 року звільнений умовно-достроково на 6 місяці 27 днів;

3). 26.04.2011 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України на 8 років позбавлення волі.

учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_7
засуджений: ОСОБА_6 в режимі відеоконференції
В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою суду в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовлено.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скару.
Апелянт зазначає, що рішення районного суду не ґрунтується на фактичних обставинах справи. За період відбування у нього не було жодного порушення режиму, стягнень не має, працевлаштований, має два заохочення, відбув 2/3 призначеного судом покарання. З урахуванням цього вважає, що є всі підстави для умовно-дострокового звільнення його від відбування покарання.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
При розгляді клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання, судом першої інстанції досліджені матеріали особової справи засудженого.
Встановлено, що засуджений ОСОБА_6 за період відбування покарання в Ольшанській виправній колонії характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має, не працевлаштований у зв`язку з небажанням працювати, не виконує передбачені законом вимоги установи.
Відповідно до рішення адміністративної комісії виправної колонії від 11.02.2015, 03.12.2015 року засудженому ОСОБА_6 відмовлено в застосуванні ст. 81, 82 КК України, через те, що він не довів свого виправлення. 25.02.2016 року засуджений розглядався на комісії відповідно до ст.101 КВК України щодо заміни режиму утримання.
Зважаючи на сукупність вказаних обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що на час розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_6 поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвал и, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, в режимі відеоконференції пояснення засудженого ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, дослідивши матеріали судового провадження та особової справи засудженого ОСОБА_6 , обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_6 засуджений 26.04.2011 року вироком Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України на 8 років позбавлення волі. Відповідно до ухвали Ладижинського районного суду Вінницької області від 20.01.2016 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 22.07.2010 року по 25.05.2011 року, що становить 10 місяців 03 дні позбавлення волі.

Апеляційний суд вважає, що суд 1 інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення, врахував всі необхідні обставини та належним чином мотивував своє рішення, у відповідно до ст. 81 КК України, постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 року №2 "Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким", де при звільнені засудженого від відбуття покарання умовно-достроково, враховується відбуття передбаченого законом частини покарання та якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці, довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджений за скоєння тяжкого злочину та середньої тяжкості, за час відбування строку призначеного покарання мав два заохочення, не працевлаштований у зв`язку небажання працювати, за час відбування покарання в Ладижинській ВК № 39 в Вінницькій області 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені. 30.11.2016 року йому оголошена догана за зберігання заборонених предметів.

Крім того, ОСОБА_6 раніше чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів проти власності та злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, двічі до нього було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, однак це не втримало його від скоєння злочинів в подальшому.

З наданої характеристики вбачається, що 11.02.2015, 03.12.2015 року засудженому ОСОБА_6 відмовлено в застосуванні ст. 81, 82 КК України, через те, що він не довів свого виправлення. 25.02.2016 року засуджений розглядався на комісії відповідно до ст. 101 КВК України щодо заміни режиму утримання.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що засуджений ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, раніше був неодноразово засуджений за вчинення тяжких злочинів проти власності та злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, а тому суд першої інстанції дослідивши всі матеріали провадження, прийняв вірне рішення.

Підстав для скасування ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18.08.2016 року про відмову в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення, немає.

Керуючись ст. ст. 407, 415, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

П о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18.08.2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: