Справа № 203/3935/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого Центрального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0002487, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:
23 серпня 2016 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із клопотанням про арешт майна. В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що 09.06.2016 в невстановлений час, невстановлена особа, шахрайським шляхом заволоділа квартирою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 показав, що у серпні 2016 року від приватного нотаріуса Дніпропетровського міського округу ОСОБА_5 дізнався, що 09.06.2016 приватним нотаріусом ОСОБА_6 частка 51/100 квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 подарована ОСОБА_7 . Однак, як зазначив потерпілий, він ніякого договору дарування не підписував та 09.06.2016 весь день знаходився на робочому місці.
Слідчий просить накласти арешт на майно, а саме 51/100 частку квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 , яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_7 , із забороною її відчуження та розпорядження.
Судом було встановлено, що за даним фактом відкрито кримінальне провадження за ч. 2 ст. 190 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР №0002384 від 31 липня 2016 року.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглянуто без участі ОСОБА_7 .
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважає його таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів
Нормою ч. 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Враховуючи наведені положення кримінального процесуального законодавства та приймаючи до уваги, що матеріали кримінального провадження можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування справи, у даному провадженні є потреба в накладенні арешту на 51/100 частку квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 , яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_7 , із забороною її відчуження та розпорядження.
Керуючись ст. 110, ст. 132, 170-173, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
Клопотання слідчого Центрального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0002487, - задовольнити.
Накласти арешт на 51/100 частку квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 , яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_7 , із забороною її відчуження та розпорядження.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1