Справа № 646/5100/16-к
№ провадження 1-кп/646/349/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.06.16 року м. Харків
Червонозаводский районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000482 від 26 лютого 2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, Балаклійського району, с. Червоний Донець, громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні злочинів проти власності, діючи з прямим умислом, повторно, з метою на заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою в групі з дівчиною, яка представлялася іменем « ОСОБА_7 », з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, у лютому 2016 року, точна дата та час під час досудового розслідування не встановлена, розмістив у всесвітній мережі «Інтернет» оголошення про те, що вони здають в оренду однокімнатну квартиру, яка розташована в районі ТЦ «Таврія В» по пр. Гагаріна в м. Харкові, хоча фактично не являлися власниками вказаної квартири, а в цейже день домовилися про найм на добу з 23.02.2016 по 24.02.2016 однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_3 . В оголошенні ОСОБА_4 вказав номер мобільного телефону, а саме: НОМЕР_1 .

22.02.2016 на інтернет-сайті «ОLХ» ОСОБА_8 виявив оголошення, що розмістив ОСОБА_4 , про здачу в довгострокову оренду однокімнатного квартирного приміщення, розташованого у районі ТЦ «Таврія В» по пр. Гагаріна у м. Харкові, вартістю 3 000 грн. за місяць. З даного приводу ОСОБА_8 здійснив телефонний дзвінок на мобільний номер, який був зазначений у даному оголошенні, а саме: НОМЕР_1 , при цьому слухавку підняв чоловік, який представився « ОСОБА_9 », яким в дійсності був ОСОБА_4 . В ході розмови з останнім ОСОБА_8 повідомив, що його зацікавила пропозиція з приводу здачі в довгострокову оренду вищевказаного квартирного приміщення, у відповідь на що ОСОБА_4 , повідомив, що вони можуть зустрітись та подивитись квартиру. Зустріч призначили 23.02.2016 о 15-30 годині.

Наступного дня, 23.02.2016 о 15:00 на мобільний телефон потерпілого подзвонив ОСОБА_4 та сказав, що не встигає на зустріч, та повідомив, що зустріч переноситься на 16-30. В призначений час, а саме о 16-30 годин ОСОБА_4 подзвонив ОСОБА_8 та сказав, щоб останній йшов дивитись квартиру без нього, що біля під`їзду №5 будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_8 має зустріти дружина ОСОБА_4 . Підійшовши до під`їзду № 5, будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_8 подзвонив ОСОБА_4 та повідомив останнього про те, що він прибув на місце зустрічі. Через декілька хвилин з під`їзду вийшла жінка, яка представилась, як « ОСОБА_7 », особа якої у ході досудового розслідування не встановлена, та, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , реалізуючи спільний з останнім умисел на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, повідомила ОСОБА_8 завідомо неправдиві дані про те, що вона нібито є власницею вказаної квартири, про здачу в оренду якої було розміщено оголошення ОСОБА_4

23.02.2016 року о 20-00 ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , для укладання договору на оренду квартири. В квартирі ОСОБА_4 , з метою введення в стан омани ОСОБА_8 , повідомив йому неправдиві відомості щодо справжнього власника зазначеної квартири та з цією метою надав для огляду паспорт на ім`я ОСОБА_10 , де була вказана прописка останньої за адресою: АДРЕСА_3 , та інші документи.

Після цього, з метою створення у потерпілого ОСОБА_8 хибного уявлення правомірності своїх дій, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами останнього, ОСОБА_4 надав бланк договору про оренду квартири в 2-х екземплярах, в яких були вже вписані дані нібито власниці квартири, а саме « ОСОБА_10 », а також була вказана невірна адреса: АДРЕСА_5 , на що потерпілий ОСОБА_8 , будучи введеним в оману ОСОБА_4 та довіряючи останньому, не звернув уваги. Після заповнення та підписання вказаного хибного договору на оренду зазначеної квартири ОСОБА_8 , будучи введеним в оману, передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 3 000 гривень як оплату за оренду квартири за перший місяць. Далі ОСОБА_4 , з метою створення у ОСОБА_8 хибного уявлення в правомірності своїх дій, передав потерпілому ключі від орендованої квартири та копію зазначеного договору.

В подальшому 25.02.2016 р., ОСОБА_8 о 18-00 прибув до орендованої ним, як він вважав, квартири з речами. У вказаній квартирі на той момент знаходився раніше не знайомий йому чоловік, який повідомив ОСОБА_8 , що він орендує дану квартиру та проживає в ній з 24.02.2016 року. Через деякий час в той же день до квартири прибула жінка, яка представилась як ОСОБА_11 та повідомила ОСОБА_8 , що вона є власницею даної квартири, на підтвердження своїх слів вона пред`явила документи на право власності нерухомим майном, в якому була вказана адреса: АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_4 діючи в групі з невстановленою особою шляхом обману заволодів грошовими коштами гр. ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 3 000 гривень, та розпорядився даними коштами на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном (грошовими коштами) шляхом обману, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Потерпілим у даному кримінальному проваджені є ОСОБА_8 ,

Розмір шкоди, завданої злочином складає 3000 гривень.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Потерпілий у призначене судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, цивільний позов заявляти відмовляється.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого ОСОБА_8 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив обставини та події, встановлені органами слідства під час проведення досудового слідства та які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 Кримінального кодексу України, та пояснив, що за попередньою змовою в групі з дівчиною, на ім`я « ОСОБА_7 », з метою отримання грошей, у лютому 2016 року, розмістив у суспільній мережі «Інтернет» оголошення про те, що вони здають в оренду 1- кімнатну квартиру, яка розташована в районі ТЦ «Таврія В» по пр. Гагаріна у м. Харкові, хоча фактично вони не являлися власниками вказаної квартири, за що отримав гроші в сумі 3000 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Беручи до уваги, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своєї вини у скоєному злочині та щире каяття, обвинуваченим та прокурором не оспорюються подія і обставини інкримінованих ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень, враховуючи, що учасники судового провадження проти цього не заперечували, та немає сумнівів у тому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і роз`яснення суду щодо позбавлення у даному випадку права їх оскарження у апеляційному порядку, добровільності такої позиції, суд у відповідності до положень частини третьої статті 349 КПК України визнає недоцільним дослідження зазначених обставин по кримінальній справі. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи викладене, визнавши показання обвинуваченого допустимим доказом у справі, суд доходить висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повністю доказано під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном (грошовими коштами) шляхом обману, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 Кримінального кодексу України, суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України, який законодавцем віднесено до злочину середньої тяжкості.

Судом враховані обставини вчинення злочину та його наслідки, дані про особу обвинуваченого, а саме: судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, враховує повне визнання ним своєї вини, його молодий вік.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 , яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого ним злочину.

Призначаючи покарання, суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а так само попередження вчинення нових злочинів як засудженими, та і іншими особами.

З урахуванням викладеного, а також обставин справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, спосіб вчинення злочину, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкцій інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, пов`язане з ізоляцією від суспільства у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений не працює, законних джерел заробітку не має, суд вважає за доцільне обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів визнати відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 190 КК України, ст.ст. 84, 342-374 КПК України , суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді 1(одного) року позбавлення волі.

Обрати запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління ДПтС в Харківській області (№ 27) до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 07.06.2016 року.

Речові докази: аркуш А 4 на якому міститься повідомлення про здачу квартири за адресою: АДРЕСА_3 , роздруковане з суспільної мережі «Інтернет» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок ухвалено суддею одноособово в нарадчий кімнаті 07 червня 2016 р.
Суддя ОСОБА_1