Справа №212/4438/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ; за участю: секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ; сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ; захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ; обвинуваченого ОСОБА_5 ; потерпілих ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000352 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта середня, одружений, має сан священика, працює настоятелем храму святого Василія Великого с. Зелена Балка Криворізької Єпархії, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
01 травня 2016 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , рухався по сухому покриттю автодороги до станції Прикар`єрна з боку ПАТ ЦГЗК.

Під час руху, в районі посту охорони №50, що в Покровському районі міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області водій ОСОБА_5 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого виїхав за межі проїжджої частини праворуч, де здійснив наїзд передньою правою частиною свого автомобіля на дерево, чим грубо порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3.6), та 12.1. Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №3375-16 від 14.07.2016, порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Невиконання вищевказаного пункту Правил дорожнього руху України привело до даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої:

- пасажиру ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинено тілесні ушкодження, а саме: дві забитих рани в скроневій ділянці праворуч; синець на передньо-внутрішній поверхні правого плеча в нижній третині; забита рана на внутрішній поверхні правого передпліччя у верхній третині; множинні садна - на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині та на тильній поверхні правої кисті; 8 саден - на передній поверхні правої гомілки у середній третині; шість синців на зовнішній та внутрішній поверхнях правої гомілки від верхньої до нижньої третини та на тильній поверхні правої стопи; крововиливи у м`які покривні тканини голови в лобній області праворуч; крововиливи під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку; крововиливи у шлуночки головного мозку; крововиливи в обидві плевральні порожнини у кількості по 200 мл; повні косо-поперечні переломи 7,8,9 ребер праворуч по середньо-ключичній лінії без ушкодження пристінкової плеври; деревоподібний розрив на діафрагмальній поверхні правої частки печінки. Всі тілесні ушкодження відносяться до комплексу сполученої травми та оцінюються у сукупності, за своїм характером, відносяться до категорії ТЯЖКОЇ ступені тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, які призвели 01.05.2016р. до смерті потерпілого, що підтверджується висновком судово - медичної експертизи № 863/1 від 14.05.2016р.;

- пасажиру ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 спричинено тілесні ушкодження, а саме: від трепанаційного вікна в ділянці тім`яно-потиличної кісток праворуч відходить лінія перелому у напрямку справа- наліво, зверху-вниз та сліпо затухає в проекції лямбдо видного шва, крововиливи під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку, розм`якшення мозкової речовини з утворенням детриту та правої скроневої частки, розрив брижі тонкого кишечника, повний лінійний перелом правої вертлюжної западини, консолідований перелом правої стегнової кістки у верхній третині, які призвели до смерті потерпілого 06.06.2016 р.у відділенні політравми КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2»ДОР», що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 1084/1 від 24.06.2016.

Дії ОСОБА_5 , що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб, кваліфікуються за ч. 3 ст. 286 КК України.

На підставі частини третьої статті 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідити документи, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого.

Пояснив, що 01 травня 2016 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , рухався по сухому покриттю автодороги до станції Прикар`єрна з боку ПАТ ЦГЗК.

Під час руху, в районі посту охорони № 50, що в Покровському районі міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області сталося ДТП. Чому він не впорався з керуванням пояснити не може. З ним в машині знаходились отці ОСОБА_11 ( ОСОБА_9 ) та ОСОБА_12 ( ОСОБА_10 ). В той день вони разом здійснювали обряди в поселенні біженців та в СІЗО.

Зазначив, що у вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється, просить строго не карати, оскільки він активно сприяв розкриттю злочину та посилаючись на неумисний характер злочину.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що про саму подію, яка сталася з її чоловіком, вона довідалася від невідомої особи за телефоном. Це був святковий день і вони з чоловіком планували відсвяткувати його ввечері. Пояснила, що не має претензій до обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що також довідалась про те, що сталось, по телефону. Деякий час, чоловік знаходився на лікуванні, а потім помер. Пояснила, що не має претензій до обвинуваченого.

Допитавши обвинуваченого та потерпілих, вислухавши думку прокурора, суд прийшов до переконання про те, що обвинувачений ОСОБА_5 винний у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК У країни, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує те, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 286 КК України, є необережним і відноситься до категорії тяжких злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
При індивідуалізації покарання суд звертає увагу, що обвинувачений працює священиком є глибоко релігійною особою, має подяки від єпархії. З огляду на релігійний сан, обвинувачений ОСОБА_5 в ставленні до своїх дій є достатньо критичним. До того ж, з огляду на характер порушення правил дорожнього руху, останні хоч і знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, проте не виражалися в їх свідомому нехтуванні, як то керування в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння тощо.
Приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, працює, враховуючи поведінку обвинуваченого після дорожньо-транспортної пригоди, , суд, вважає необхідним призначити покарання в межах санкції частини 3 ст.286 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням звільнення від відбування покарання на підставі ст..75 КК України з випробуванням та покладенням обов`язків передбачених ст..76 КК України, в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням та з позбавленням права керування транспортними засобами.
При цьому суд зважає на позицію потерпілих, які не наполягали на призначенні покарання, яке слід відбувати реально, а також враховує відсутність з їх сторони претензій до обвинуваченого.

З огляду на особу обвинуваченого ОСОБА_5 суд переконаний про можливість виправлення засудженого без відбування покарання в місцях позбавлення волі закритого типу, яке на думку суду, не дасть можливості досягнути мети кримінального покарання.
На думку суду, саме таке покарання, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобіганню вчиненню нових злочинів.

Підстави для призначення покарання, яке необхідно відбувати реально, відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст..100 КПК України.

До того ж слід стягнути з ОСОБА_5 витрати на проведення експертизи на користь держави у сумі 2025,40 грн.

Цивільний позов потерпілими не заявлено.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України; суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Термін дії запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту продовжити до набрання вироком законної сили.

Речові докази: - автомобіль «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , повернути власнику або уповноваженій власником особі, дозволивши використовувати на власний розсуд.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати за проведення експертизи на користь держави у сумі 2025,40 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1