УХВАЛА
Іменем України

22.11.2016 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

представник заявника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання заявника - Т.в.о. директора ТОВ «ТЕХНОСЕРВІС ОРЕКСІМ» ОСОБА_4 про скасування арешту,-

В С Т А Н О В И В :
Заявник - Т.в.о. директора ТОВ «ТЕХНОСЕРВІС ОРЕКСІМ» ОСОБА_4 31.10.2016 року звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту та заборону відчуження, приміщення Дистрибюторського центру з продажу та обслуговування автомобілів, загальною площею 1028.30 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Ватутіна(нині проспект Незалежності, буд. 168а/1, накладеного ухвалою слідчого судді Богунського районного суду від 11.07.2016 року.

На обґрунтування своїх доводів вказала, що з 18 по 20 липня 2016 року через ДП «СЕТАМ» було проведено електронні торги з реалізації лоту № 147028 - Дистрибюторський центр з продажу та обслуговування автомобілів, загальною площею 1028,30 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Ватутіна(нині проспект Незалежності, буд. 168а/1.

19.08.2016 року видано ТОВ «ТЕХНОСЕРВІС ОРЕКСІМ» свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів № 85519 та до Державного реєстру речових права на нерухоме майно внесено відомості щодо рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 18206787 від 19.08.2016 року.

Зазначила, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду від 11.07.2016 року накладено арешт на вказану будівлі - Дистрибюторський центр з продажу та обслуговування автомобілів, загальною площею 1028,30 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Ватутіна(нині проспект Незалежності, буд. 168а/ в рамках кримінального провадження № 0003615 від 09.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Звертає увагу суду на те, що постановою прокурора Житомирської місцевої прокуратури від 02.09.2016 року кримінальне провадження № 0003615 від 09.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Натомість, зареєструвати належним чином право власності на вказану вище будівлю не надається можливим.

В судовому засіданні Т.в.о. директора ТОВ «ТЕХНОСЕРВІС ОРЕКСІМ» ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримала з наведених підстав та просила клопотання задовольнити, скасувати арешт та заборону відчуження будівлі - Дистрибюторський центр з продажу та обслуговування автомобілів, загальною площею 1028.30 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Ватутіна(нині проспект Незалежності, буд. 168а/1, накладеного ухвалою слідчого судді Богунського районного суду від 11.07.2016 року.

Представник Житомирської місцевої прокуратури в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином.

Відповідно ч.3 ст. 306 КПК України відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали скарги і представлених копій матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 11 ст. 170 КПК України визначає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Богунського районного суду від 11.07.2016 року накладено арешт та заборону відчуження на вказану будівлю - Дистрибюторський центр з продажу та обслуговування автомобілів, загальною площею 1028,30 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Ватутіна(нині проспект Незалежності, буд. 168а/ в рамках кримінального провадження № 0003615 від 09.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

У відповідності до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 19.08.2016 року, реєстр № 85519 право власності на приміщення Дистрибюторського центру з продажу та обслуговування автомобілів, загальною площею 1028,30 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Ватутіна(нині проспект Незалежності, буд. 168а/ належить ТОВ «ТЕХНОСЕРВІС ОРЕКСІМ». /а.с.13/.

Постановою прокурора Житомирської місцевої прокуратури від 02.09.2016 року кримінальне провадження №0003615 від 09.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, в рамках якого накладався арешт, закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення /а.с.3-12/.

За таких обставин, коли особа, відносно майна якої застосовано арешт, не є підозрюваним, особою, яка в силу закону не несе відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного або неосудної особи, слідчий суддя вважає необхідним скасувати застосовані заходи забезпечення.

Аналізуючи надані докази, слідчий суддя вважає, що при розгляді даного клопотання знайшла своє підтвердження обставина, що в подальшому в застосуванні заходу накладення арешту відпала потреба, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт та заборону відчуження, накладений ухвалою слідчого судді Житомирського районного суду від 11.07.2016 року, на приміщення Дистрибюторський центр з продажу та обслуговування автомобілів, загальною площею 1028,30 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Ватутіна (нині проспект Незалежності, буд. 168а/1), та належить на праві власності ТОВ «ТЕХНОСЕРВІС ОРЕКСІМ».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1