АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів -ОСОБА_2
- ОСОБА_3
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001477 за апеляційними скаргами старшого прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 2 червня 2015 року, яким
ОСОБА_12 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Єреван, Республіки Вірменія, який проживає за адресою: АДРЕСА_1
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, і йому призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, і йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.
ОСОБА_13 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_2
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання по даному вироку частково приєднано невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2009 року та остаточно призначене покарання 5 (п`ять) років і 2 (два) місяці позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.
ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_3
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання шляхом часткового складання призначеного покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва 09 вересня 2013 року обвинуваченому ОСОБА_11 призначено 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

ОСОБА_14 ,
ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м. Житомира, який проживає за адресою: АДРЕСА_4
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_14 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, з покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись на реєстрацію.
ОСОБА_15 ,
ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с. Недрігайлів, Сумської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_5 ,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_15 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, зобов`язавши покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України обвинуваченого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись на реєстрацію.
ОСОБА_16 ,
ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець м. Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_6 ,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання по даному вироку частково приєднано невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2012 року та остаточно призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_7 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

за участю сторін судового провадження
прокурора - ОСОБА_5
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_17 ,
ОСОБА_18 , ОСОБА_8
ОСОБА_10
обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_13 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16
В С Т А Н О В И Л А:
Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_18 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_16 , обвинувачений ОСОБА_12 та захисник ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 заявили клопотання про зміну обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовуючи вимоги клопотання тим, що кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції, а тому ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, відпали, розгляд провадження відбувається тривалий час.

Вислухавши думку обвинувачених та захисників, які підтримали заявлені клопотання, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотань, обґрунтовуючи наявністю ризиків, а саме незаконному впливу на свідків, вчиненню інших кримінальних правопорушень, обговоривши доводи клопотань, колегія суддів приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалами слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 червня 2013 року щодо кожного з обвинувачених був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При продовженні обвинуваченим строку запобіжного заходу було враховано, що ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, не відпали та виправдовують тримання кожного з них під вартою.

2 червня 2015 року Святошинським районним судом м. Києва щодо обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 проголошено вирок, яким запобіжний захід ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 до набрання вироком законної сили залишено без зміни тримання під вартою.

Колегія суддів, приймаючи до уваги доводи клопотання про зміну обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , враховує рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Руслан Яковенко проти України» від 4 червня 2015 року, яке набуло статусу остаточного 4 вересня 2015 року, в якому зазначено, що Суд зауважує, що, «починаючи з дати постановлення вироку, навіть якщо лише судом першої інстанції, підсудний перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції.
У такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно з пунктом 4 статті 5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання. Проте, коли виникають нові питання щодо законності такого тримання під вартою, знову застосовується пункт 4 статті 5 Конвенції (див, рішення у справі «Стоічков проти Болгарії» (Stoichkov v. Bulgaria), заява № 9808/02, пп. 64, 65, від 24 березня 2005 року).

Колегія суддів вважає, що наразі перестали існувати ризики, які були підставою для обрання та продовження кожному з обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у т.ч. й вироком суду, який зараз переглядається апеляційною інстанцією.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що при обранні обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою враховувались: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кожним з обвинувачених кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України; ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, з метою запобігання спробам кожного з них переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на свідків та потерпілих, а також вчиненню інших правопорушень, вчинення кожним з обвинувачених кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, при тому, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Натомість, ризик щодо обґрунтованої підозри, висунутої кожному з обвинувачених, перестав бути актуальним з огляду на те, що після оголошення підозри ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 було висунуте обвинувачення, за результатами розгляду якого постановлено вирок, який на даний час є предметом апеляційного розгляду.

Дані про те, що обвинувачені на даний час можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду в матеріалах кримінального провадження наразі відсутні.

Ризик незаконного впливу обвинувачених на свідків і потерпілих виключається, оскільки свідки допитані в судовому засіданні, а в апеляційних скаргах не ставиться питання про повторний допит свідків і потерпілої під час апеляційного розгляду.

Однією з підстав для обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченим у виді тримання під вартою зазначено вчинення кожним з обвинувачених кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.
Однак, з огляду на те, що в апеляційних скаргах не ставиться питання про погіршення становища обвинувачених, в т.ч. і призначення їм більш суворого покарання, враховуючи строк призначеного за вироком суду обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 покарання у виді позбавлення волі; час, протягом якого обвинувачені перебувають у попередньому ув`язненні (кожний з 12 червня 2013 року); вимоги ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України N 838-VIII від 26 листопада 2015року), колегія суддів приходить до висновку про відсутність такого ризику.

Враховуючи викладене, на думку колегії суддів, на даній стадії кримінального провадження відсутні ризики, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченими та виконання ними процесуальних обов`язків більш м`яким запобіжним заходом, а тому вважає за можливе змінити обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 запобіжний захід з тримання під вартою на альтернативний, більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні кожному з обвинувачених залишати місце свого фактичного проживання в певний період доби та з покладенням на кожного з обвинувачених інших, передбачених ст.. 194 КПК України, що зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому колегія суддів враховує, що кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції і в даний час перебуває на стадії апеляційного розгляду, а також те, що обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 мають постійне місце проживання, стан здоров`я ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 .

Керуючись ст.ст. 376, 331, 401 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Клопотання захисника ОСОБА_18 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_16 задовольнити.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 та захисника ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 задовольнити частково.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 змінити з тримання під вартою на домашній арешт за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 ,заборонивши ОСОБА_13 залишати житло - квартиру АДРЕСА_7 , у період з 21 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин наступної доби, на строк два місяці, тобто, до 2 жовтня 2016 року включно, звільнивши з-під варти в залі суду.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 змінити з тримання під вартою на домашній арешт за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , заборонивши ОСОБА_11 залишати житло - квартиру АДРЕСА_8 , у період з 21 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин наступної доби, на строк два місяці, тобто, до 2 жовтня 2016 року включно, звільнивши з-під варти в залі суду.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 змінити з тримання під вартою на домашній арешт за місцем мешкання за адресоюАДРЕСА_6 , заборонивши ОСОБА_7 залишати житло - квартиру АДРЕСА_9 , у період з 21 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин наступної доби, на строк два місяці, тобто, до 2 жовтня 2016 року включно, звільнивши з-під варти в залі суду.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 змінити з тримання під вартою на домашній арешт за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши ОСОБА_12 залишати житло - квартиру АДРЕСА_10 , у період з 21 години 00 хвилин до 7 години 00 хвилин наступної доби, на строк два місяці, тобто, до 2 жовтня 2016 року включно, звільнивши з-під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_13 , ОСОБА_11 ОСОБА_7 , ОСОБА_12 кожного - обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою в залежності від стадії кримінального провадження, у визначений ними день та час для проведення необхідних процесуальних (слідчих) дій; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (при наявності), інші документи, що дають право на виїзд з України, не відлучатися із населеного пункту, в якому кожен з обвинувачених проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з особами, які в даному кримінальному провадженні визначені свідками, не відвідувати заклади, у яких проводиться продаж алкогольних напоїв на розлив, тобто, кафе, бари, ресторани та подібне, та заклади, у яких відбувається гра на гроші.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 .

Судді:

_________________________ ____________________ _______________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2