Справа № 227/3478/12
Провадження №1/227/265/12
Номер рядка звіту 20
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

23.10.2012 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі:

головуючого (ї) судді Войнаревич М. Г.

при секретарі Сіваченко Л. В.,

за участю прокурора Вовка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученого, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 та житель ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст. 89 КК України не судимого, в скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2012 року близько 23.00 години, в с. Будків, Хмільницького району біля домогосподарства по вул. Садова буд. №8, ОСОБА_1 таємно, умисно, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу з автомобіля Сitroen ВХ-19, який належить гр. ОСОБА_2, викрав ноутбук б/к марки В 560вартістю 1700 грн. та б/к сумку для ноутбука вартістю 120 грн., які належать ОСОБА_3, чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 1820 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав та показав, що 31.08.2012 року близько 18:00 години він вирішив поїхати в м. Хмільник, щоб відпочити. Близько 19:00 години він приїхав в м. Хмільник і біля парку Шевченка зустрів свого товариша Анатолія. Вони купили дві пляшки пива ємкістю по 1 л. кожна та в парку Шевченка випили його. Близько 21:30 години він вирішив піти додому, а Анатолій пішов у невідомому йому напрямку. Прийшовши до магазину Сидориха, він зателефонував до свого знайомого ОСОБА_3 та запропонував йому зустрітись. На його пропозицію ОСОБА_3 погодився та вже через декілька хвилин підїхав до нього на автомобілі Сітроенчервоного кольору. ОСОБА_3 був за кермом, а з ним був ще один чоловік, якого він не знає та як його звуть він не памятає. Він запропонував ОСОБА_3 та невідомому йому чоловіку вжити алкогольних напоїв, на що незнайомий чоловік погодився. Тоді він купив у магазині пляшку горілки ємкістю 0,7 л та сів у вищевказаний автомобіль на заднє сидіння справа. Коли він сідав на заднє сидіння, то помітив ноутбук, якого відсунув ближче до лівих дверцят. Після цього він разом із невідомим йому чоловіком почали розпивати спиртні напої, які він купив у магазині. Коли вони допили горілку, він вирішив йти додому. Оскільки він був уже пяний, ОСОБА_3 разом із вищевказаним чоловіком підвезли його додому. Коли він виходив із автомобіля, то вирішив викрасти ноутбук який лежав біля нього. Він узяв ноутбук в руку, вийшов з автомобіля і пішов до власного будинку. Оскільки було темно, то ОСОБА_3 не помітив у нього в руці ноутбук чи просто не звернув уваги. Через годину до його будинку приїхав ОСОБА_3 та запитав його чи він не брав його ноутбук, який знаходився у автомобілі, на що він йому відповів, що не брав. Наступного дня він вирішив викрадений ноутбук віднести в гараж, який знаходиться в гаражному кооперативі по вул. 1 Травня, щоб у нього при огляді не можна було виявити викрадений ноутбук. Ноутбук був у чохлі сірого кольору. 03.09.2012 року він вирішив зателефонувати до ОСОБА_3 і повідомити йому, що це він викрав у нього ноутбук, а коли він до нього телефонував, то його телефон був поза зоною покриття. 04.09.2012 року близько 10:00 години до нього на роботу приїхали працівники міліції і з його письмового дозволу в присутності двох понятих провели огляд гаражного приміщення, яке знаходиться в м. Хмільнику по вул. 1 Травня, де виявили та вилучили вищевказаний ноутбук, а також чохол сірого кольору.

Потерпілий ОСОБА_3 надав суду заяву, в якій вказав, що завдані внаслідок злочину збитки йому відшкодовані, цивільний позов заявляти не буде, просить суд суворо не карати підсудного і призначити покарання без реального позбавлення волі.

Суд, заслухавши підсудного, враховуючи думку прокурора, відповідно до ст. 299 КПК України, роз'яснює положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ст. 299 КПК України, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, підсудний та інші учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин і суд переконаний у добровільності та істинності їх позиції, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, так як ОСОБА_1 повністю визнав свою вину і просить застосувати спрощений порядок дослідження доказів.

Згідно ст. 275 КПК України розгляд справи проводиться відносно підсудного в межах предявленого йому обвинувачення.

Крім повного визнання вини підсудним ОСОБА_1 під час досудового та судового слідства, його вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового слідства, які за заявою підсудного, крім показів самого підсудного, матеріалів справи, що характеризують особу підсудного (а.с. 11-13), в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Таким чином суд, заслухавши показання підсудного ОСОБА_1 вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 1 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, посередню характеристику по місцю проживання, його відношення до подій, що відбулися та їх наслідків, його вік, сімейні обставини, матеріальне становище, повне визнання своєї вини, те, що потерпілий не наполягає на суворій мірі покарання. Обставиною, що помякшує покарання є щире каяття у вчиненому злочині. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння. З урахуванням наведеного суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді штрафу, в межах санкції статті 185 ч. 1 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, при чому саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення підсудного.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу 53 неоподаткованих мінімуми, що становить 901 (девятсот одну) гривню.

Речові докази: ноутбук б/к марки В 560та б/к сумку для ноутбука залишити у власності ОСОБА_3, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_5.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Войнаревич М. Г.