У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2016 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_4 від 29 квітня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 22.10.2013 року за заявою ОСОБА_3 про вчинення службовими особами Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області стосовно неї кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.364 КК України.

В скарзі заявником зазначено, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є незаконною та необґрунтованою, оскільки в процесі досудового розслідування не були перевірені всі обставини, зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення.

В порушення вимог ст.92 КПК України, слідчий ухилився від обов`язків доказування усіх обставин кримінального правопорушення та вини (або невинуватості) особи, обвинуваченої у кримінальному правопорушенні.

Внаслідок цього слідчим прийнято незаконне рішення про закриття кримінального провадження та порушено її права.

В судовому засіданні скаржник підтримала скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити з наведених підстав.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про місце та час слухання справи повідомлялись.

Враховуючи положення ч.3 ст.306 КПК України, вважаю можливим розгляд скарги за відсутності прокурора та слідчого

Заслухавши пояснення скаржника та дослідивши надані матеріали закритого кримінального провадження №0000008, приходжу до висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Перевіркою матеріалів закритого кримінального провадження встановлено, що зазначені вимоги КПК України прокурором та слідчим виконано не в повному обсязі. До ЄРДР не внесено відомості про вчинення усіх злочинів за заявою ОСОБА_3 та не усунуто порушення, зазначенні в ухвалі слідчого судді про скасування попереднього рішення про закриття кримінального провадження.

Так, ухвалою слідчого судді від 09.03.2016 року слідчого зобов`язано вчинити наступні слідчі дії:

- допитати заявницю ОСОБА_3 щодо усіх її доводів та доказів, на які остання покладається у своїх заявах та скаргах. Перевірити їх в рамках розслідування кримінального провадження №0000008 та дати належну оцінку відповідно до вимог чинного законодавства;
- виконати вказівки, які містяться в ухвалах слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 25.07.2014 року та 18.03.2015 року;
- розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №0000008;
-виконати інші слідчі дії, необхідність в яких виникне під час розслідування кримінального провадження.
На виконання вимог слідчого судді, слідчим було розглянуто клопотання ОСОБА_3 щодо визнання її потерпілою. Всі інші вказівки суду до цього часу органом досудового розслідування не виконано.

Наведене свідчить, що приймаючи оскаржуване рішення про закриття кримінального провадження слідчим не було здійснено ефективного та повного розслідування всіх обставин, які мають вагоме значення в даному кримінальному провадженні, що, у свою чергу, суперечить вимогам ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод де кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Вказана норма Конвенції також знайшла своє закріплення в рішенні ЄСПЛ «Проніна проти України», де суд констатував, що відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи порушені, має право на ефективний засіб правового захисту, тобто в найкоротший термін, а не будь-коли.

Також в рішенні ЄСПЛ «Яременко проти України» суд зазначив, що розслідування скарг має бути незалежним, безстороннім, і при цьому компетентні органи повинні діяти зі зразковою сумлінністю.

З огляду на наведене, є підстави вважати, що прийняття постанови від 29 квітня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008, було здійснено без дотримання приписів ст. 7 КПК України та в супереч вимогам, викладеним в ухвалі суду від 09.03.2016 року, постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2, 9, 303-307, 314-380 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_4 від 29 квітня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 22.10.2013 року.

Матеріали кримінального провадження направити прокурору для організації подальшого досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

12.08.2016