Провадження №1-кп/748/120/16
Єдиний унікальний № 748/868/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2016 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 грудня 2015року за № 0000035, відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ,-

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

14.01.2015 Президентом України видано Указ «Про часткову мобілізацію» № 15/2015, затверджений Законом № 113-УІІІ від 15.01.2015, у зв`язку з чим почав діяти особливий період.

Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №156 від 13.07.2015, солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 на всі види забезпечення та згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №162 від 20.07.2015 призначено на посаду сапером інженерно-саперного взводу танкового батальйону.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включає в себе військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

В свою чергу, військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 14.07.2015 року, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов"язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на самовільне залишення військової частини, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

25.07.2015 року солдат ОСОБА_3 прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.

Таким чином, солдат ОСОБА_3 був незаконно відсутній у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 у період з 14.07.2015 року по 24.07.2015 року, проводячи час на власний розсуд за місцем проживання у с. Зелений Кут Криничанського району, Дніпропетровської області.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, пояснивши, що був призваний за мобілізацію та проходив військову службу з 13 липня 2015 року у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 . Після зарахування його до списків особового складу він просив командира відпустити його додому, але той відмовив, після чого він дійсно самовільно залишав військову частину і поїхав до місця свого проживання, де перебував до 24 липня 2015 року та 25 липня 2015 року повернувся до військової частини. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, оскільки має намір в подальшому виконувати свій військовий обов"язок по захисту Вітчизни.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що прокурором та обвинуваченим не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем за призовом під час мобілізації солдатом ОСОБА_3 військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд вважає за необхідне визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити ОСОБА_3 покарання з застосування ч.1 ст.69 КК України у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на два місяці.

Обвинувачений просив пом"якшити покарання та врахувати те, що він має намір в подальшому проходити військову службу.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність наслідків злочину, особу винного - його вік, сімейний стан, що є одруженим та має на утриманні малолітню дитину, майновий стан, стан здоров`я, освіту, те, що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Вказані обставини були встановлені як з наданих доказів так і з пояснень самого обвинуваченого.

За наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також враховуючи те, що обвинувачений самостійно з`явився до місця розташування військової частини, з урахуванням особи обвинуваченого, що позитивно характеризується як за місцем проживання так і за місцем служби, має намір в подальшому проходити військову службу, зробив на майбутнє для себе відповідні висновки, є раніше не судимим, суд вважає за можливе при призначенні покарання за ч.4 ст.407 КК України застосувати ч.1 ст.69 КК України до ОСОБА_3 та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті за вчинений обвинуваченим злочин.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини вчинення злочину, його наслідки та вищевказані дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у вигляді арешту з відбуванням його на гауптвахті у межах, визначених статтею 60 Загальної частини Кримінального кодексу України.

Саме таке покарання, з врахуванням обставин вчинення злочину, його наслідків, при наявності обставин, що пом`якшують покарання та за відсутності обставин, що його обтяжують, а також даних, що характеризують особу обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, і призначити йому за даний злочин покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді одного місяця арешту з відбуванням його на гауптвахті.

Строк відбуваття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту поміщення його на гауптвахту.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1