Справа № 1-25/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2010 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - Бобкова Н. В. ,

при секретарі Єрмійчук А. В.,

за участю прокурора - Савченка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, позапартійного, одруженого, не працюючого, прож. в ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 81 кв.51, в силу ст. 89 КК України судимості не маючого,-

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

04.02.2004 р. близько 20 год. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в коридорі на 4-му поверсі буд. 81 по вул. Декабристів в м. Біла Церква, біля вхідних дверей кв.47, де на той час проживав потерпілий ОСОБА_2, під приводом зясування стосунків, з хуліганських спонукань, умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, затіяв сварку з останнім, при цьому ображав потерпілого ОСОБА_2, виражаючись на його адресу нецензурними словами. Продовжуючи свої протиправні хуліганські дії, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ввірвався до квартири 47, де на той час знаходились дружина потерпілого ОСОБА_3 та двоє їх неповнолітніх дітей, почав виражатися на їх адресу брутальною лайкою та погрожувати фізичною розправою, тримаючи при цьому в руках ніж. На неодноразові зауваження потерпілого ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_3 про припинення протиправних хуліганських дій та вимогу покинути їх квартиру ОСОБА_1 не реагував.

Потерпілий ОСОБА_2, реально сприймаючи погрози ОСОБА_1 застосувати ніж, з метою самозахисту і захисту членів своєї сімї, знаходячись в стані необхідної оборони, взяв на кухні своєї квартири деревяну качалку, за допомогою якої почав відбиватися від випадів ОСОБА_1 та виганяти останнього зі своєї квартири, при цьому вдарив ОСОБА_1 качалкою по плечу лівої руки та лівій кисті.

Відмахуючись від випадів ОСОБА_1 деревяною качалкою, потерпілий ОСОБА_2 витіснив підсудного на загальний коридор, де ОСОБА_1, тримаючи в руках ніж, не припиняючи свої протиправні хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, продовжував робити випади ножем в бік потерпілого та ображати його нецензурними словами. ОСОБА_2, перебуваючи в стані необхідної оборони та сприймаючи дії ОСОБА_1 як реальну загроз своєму життю і здоровю та членам своєї сімї, намагаючись припинити протиправні дії підсудного, відбиваючись, наніс ОСОБА_1 деревяною качалкою удар по руці та нозі, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому лівої великої гомілкової кістки на межі верхньої й середньої третини діафіза, закритого перелому лівої ліктьової кістки на межі середньої й нижньої третини діафіза, закритого перелому 5-ти пясної кістки лівої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи №333/д від 11.10.2004 р. заподіяні тупими предметами і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя, та обеззброїв його. Тільки після цього ОСОБА_1 припинив свої хуліганські дії.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_1 не визнав себе винним у скоєному і показав, що дійсно між ним та потерпілим колись мав місце незначний конфлікт, однак після цього він (ОСОБА_1) ніяких протиправних дій у відношенні ОСОБА_2 не вчиняв.

04.02.2004 р. у другій половині дня він, розпивши з дружиною пляшку лікеру, пішов до магазину з тим, щоб купити ще одну пляшку цього спиртного напою, і близько 18 год., повертався додому. Піднявшись на 4-й поверх будинку, де мешкає він та ОСОБА_2, підійшов до дверей своєї квартири. В цей час потерпілий ОСОБА_2 несподівано напав на нього ззаду, при цьому наніс декілька ударів металевою монтировкою по руці та нозі, змусив відступити його в кінець коридору, де знову декілька разів вдарив монтировкою по нозі та руці, завдавши тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток у декількох місцях. Він упав на підлогу, а ОСОБА_2 пішов до своєї квартири. Після цього він вийняв з кишені ножа і став відкривати ним куплену в магазині пляшку з настоянкою, щоб випити та зменшити біль, В цей час до нього знову підбіг ОСОБА_2, почав його бити, намагаючись відібрати ножа. Сусід ОСОБА_4, який вийшов на шум, припинив бійку, давав йому цигарки. В подальшому прийшла його дружина ОСОБА_5, яка відчинила квартиру та затягла його (ОСОБА_5) в коридор квартири, викликала «Швидку допомогу».

Стверджує, що хуліганських дій по відношенню до потерпілого не вчиняв, до квартири останнього не вривався, ножем нікому не погрожував, а навпаки потерпілий ОСОБА_6 напав на нього та пограбував.

Незважаючи на невизнання вини підсудним ОСОБА_1, суд рахує, що його вина у скоєнні інкримінованого досудовим слідством злочину, повністю підтверджується зібраними та дослідженими у справі доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_2 ствердив суду, що з сусідами ОСОБА_1 до події підтримували сусідські відносини, дружина підсудного часто заходила до його квартири та користувалась їх стаціонарним телефоном. Знав зі слів ОСОБА_5 що підсудний неодноразово вчиняв у своїй сімї насильницькі дії, ображав та бив її. 31.12.2003 р. син ОСОБА_1 прибіг до них за допомогою, оскільки підсудний, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, сварився з дружиною, погрожував при цьому розправою. В звязку з цим його (ОСОБА_2) дружина запросила ОСОБА_5 з сином ОСОБА_7 відсвяткувати у них Новий рік. Останні прийшли до них в квартиру де перебували до ранку. Вранці 1.01.2004 р. ОСОБА_5 пішла до своєї квартири, потім покликала і його (ОСОБА_2), щоб подивитися, на обстановку в її квартирі. Там всі речі були побиті, порізані, а ОСОБА_5 спав. На виклик ОСОБА_5 приїхав наряд міліції і забрав підсудного, який в подальшому відбував адмін1стративне покарання у вигляді арешту строком 10 діб

В подальшому ОСОБА_1 неодноразово вчиняв по відношенню до його сімї хуліганські дії, погрожував йому (ОСОБА_2) та членам його сімї фізичною розправою.

04.02.2004 р. близько 20 год. він вийшов з квартири на коридор покурити і в цей час побачив підсудного, який, перебуваючи в нетверезому стані, тримаючи в правій руці ніж, а в лівій пляшку з вином, і нецензурно лаючись та погрожуючи фізичною розправою, став іти на нього. Злякавшись, він (ОСОБА_2) забіг до своєї квартири, де на той час знаходились його дружина та двоє неповнолітніх дітей. ОСОБА_1 забіг слідом в коридор квартир, де продовжував лаятись та погрожував розправою, розмахував при цьому ножем. Діти та дружина, які це бачили, дуже налякалися, плакали. Він (ОСОБА_2) намагався заспокоїти ОСОБА_1, просив його вийти з квартири, однак той не реагував і свої дії не припиняв. Тоді він(ОСОБА_2) схопив деревяну качалку, за допомогою якої дружина ліпила вареники на кухні, і хотів нею вибито ножа з руки підсудного, ОСОБА_1 став відступати і останнього вдалося витіснити з квартири до коридору загального користування. Там підсудний продовжував робити випади в його (ОСОБА_2) сторону, не даючи змогу зачинити двері в квартиру, супроводжував свої дії нецензурною лайкою та погрозами. Сприймаючи погрози як реальні, захищаючись та відбиваючись, качалкою наніс ОСОБА_1 два удари по руці та нозі, розбивши при цьому пляшку з вином, яку той тримав у руці. Підсудний закричав, що йому зламали ногу і тільки після цього припинив свої неправомірні дії. В цей час в коридорі зявився сусід ОСОБА_4, який розтягнув їх, а незабаром на виклик прибули працівники міліції, які вилучили з місця події ножа, яким погрожував підсудний та деревяну качалку, якою він( ОСОБА_2) оборонявся та відбивався від ОСОБА_1.

Аналогічні обставини ствердили суду і свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_5 ствердила суду, що 31.12.2003 р. дійсно в сімї була сварка з чоловіком, в звязку з чим наступного дня вона викликала міліцію і чоловік відбував покарання у вигляді адміністративного арешту терміном 10 діб. 04.02.2004 р. близько 18 год. з чоловіком розпили пляшку лікеру і він пішов в магазин за другою пляшкою, а вона поїхала до його матері. Повернувшись додому близько 21 год. виявила свого чоловіка біля дверей квартири. Він був побитий, на лівій руці та лівій нозі були пошкодження та кров, затягнувши його в квартиру, викликала швидку допомогу. На запитання чоловік повідомив, що побив його ОСОБА_8. На її запитання останній повідомив, що ОСОБА_5 на нього нападав.

З показів свідка ОСОБА_9 вбачається, що під час події вона знаходилась в своїй квартирі. Почувши крики, нецензурну лайку і шум бійки, що лунали з коридору загального користування, з квартири не виходила, оскільки боялася. В подальшому від працівників міліції дізналася що ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 тілесні ушкодження. Охарактеризувала ОСОБА_2 виключно з позитивної сторони, як неконфліктного чоловіка, а ОСОБА_1 як особу, що вчиняла сімейні сварки.

Свідок ОСОБА_10 ствердив суду, що 04.02.2004 р. в складі слідчо-оперативної групи виїжджав за викликом на вул. Декабристів б. 81, де на 4-му поверсі біля кв.№51 виявили плями бурого кольору, схожі на кров. При опитуванні встановили, що ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного спяніння, забіг до кв.№47, де ножем погрожував сусіду ОСОБА_2 та членам його сімї. Останній, взявши на кухні своєї квартири деравяну качалку, відбивався нею від нападу ОСОБА_1, витіснив останнього на загальний коридор 4-го поверху, де продовжуючи відбиватися від нападів, наніс декілька ударів вказаною качалкою по руці та нозі підсудного.

На момент приїзду СОГ туди підїхала і бригада швидкої медичної допомоги. За участю понятих він провів огляд місця події, вилучив деревяну качалку з квартири ОСОБА_2, а також ніж з квартири ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_11, покази якого дані на досудовому слідстві, оголошено та перепровірено в судовому засіданні в звязку х неявкою в суд по поважній причині, ствердив, що під час події перебував в своїй квартирі і почув істеричний крик сусідки ОСОБА_3 Вийшовши до загального коридору, побачив бійку, учасниками якої були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 При цьому ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, розмахував перед обличчям ОСОБА_2 предметом, схожим на ніж, а останній тримав у руках деревяну палку і намагався нею вибити з його рук ножа. Він(ОСОБА_11) розборонив підсудного та потерпілого, допоміг ОСОБА_1 дійти до квартири останнього, де той присів на підлогу і чекав дружину. (а.с.46 т.1)

Підтвердженням вини підсудного ОСОБА_1 у скоєному є також:

= письмовий рапорт ст. чергового БЦ МВМ-2 ОСОБА_12, з якого вбачається що 04.02.2004 р. до чергової частини МВМ надійшло телефонне повідомлення дружини потерпілого ОСОБА_3 про те, що її сусід ОСОБА_1 влаштував бійку, погрожував ножем (а.с.3);

= протокол огляду місця події та фототаблиця до нього, під час якого в коридорі будинку, де розташовані квартири потерпілого та підсудного, виявлені сліди крові (а.с.5-6);

= протокол вилучення з місця події ножа, яким ОСОБА_1 погрожував потерпілому, деревяної качалки, якою ОСОБА_2 відбивався від підсудного (а.с. 7-8);

= протокол огляду ножа та качалки в якості речових доказів (а.с.22);

Судово-криміналістичною експертизою встановлено, що ніж, вилучений за місцем проживання ОСОБА_1, холодною зброєю не являється, є туристичним ножем (а.с.26-29 т.1)

= протоколи відтворення обстановки та обставин події з участю потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3, які на місці в присутності понятих детально відтворили обстановку та обставини, за яких ОСОБА_1 вчинив хуліганські дії, а також фототаблиці до протоколів (а.с.37-39, 129-135 т.1, 52-60 т.2)

= протоколи впізнання свідком ОСОБА_3 та Потерпілим ОСОБА_2 ножа, яким погрожував їм під час вчинення хуліганських дій ОСОБА_1 (а.с.56,80)

= постанова про відмову в порушенні проти ОСОБА_2 кримінальної справи за ст. 124 КК України та постанова про відмову в порушенні проти ОСОБА_2 кримінальної справи за ст. 121 ч.1 КК України, якими встановлено, що потерпілий заподіяв підсудному ОСОБА_1 тяжкі тілесні ушкодження, перебуваючи в стані необхідної оборони (а.с.121, 122 т.2)

= висновком експерта № 394/д (додатковим) від 06.12.2007 р., згідно якого виключити можливість виникнення пошкоджень у ОСОБА_1О і від ударів деревяною качалкою, як вказував ОСОБА_2 у протоколі відтворення обстановки та обставин події від 29 листопада 2007 р., не представляється можливим (а.с.73 т.2)

= висновком експерта № 106/д (додатковим) від 18.03.2008 р., згідно якого враховуючи обставини справи (протоколи відтворення обстановки та обставин події з обвинуваченим ОСОБА_1, потерпілим ОСОБА_2 та свідком ОСОБА_4В.), а також характер переломів кісток лівої голінки ОСОБА_1, можна вважати, що більш ймовірно, вони виникли при обставинах на які вказують в протоколах ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.104 т.2)

Таким чином, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєному доведена в повному обсязі предявленого обвинувачення і його дії органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ст. 296 ч.1 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю і які тривалий час і вперто не припинялися.

Особлива зухвалість хуліганських дій ОСОБА_1 визначалась тим, що він, будучи в стані алкогольного спяніння, тривалий час вперто не припиняв дії, які порушували громадський порядок і виражали явну неповагу до суспільства та були повязані з протиправним проникненням до житла потерпілого ОСОБА_2 і полягали в тому, що ОСОБА_1, виражаючись нецензурно та погрожуючи ножем, увірвався до квартири потерпілого, де перебували його дружина та неповнолітні діти, погрожував їм фізичною розправою, не реагував на неодноразові зауваження та не припиняв свої дії, що змусило ОСОБА_2 для самозахисту і захисту членів сімї відбиватися деревяною качалкою від випадів ножем ОСОБА_1 і витіснення останнього з квартири на загальний коридор. Свої дії ОСОБА_1 розпочав під приводом зясування стосунків без будь-якої причини для цього.

При цьому суд критично ставиться до заперечення підсудним своєї вини у вчиненні зазначеного злочину і до його доводів, у яких він стверджує, що не він, а потерпілий напав на нього в коридорі будинку, де вони мешкають, і металевим прутом, а не деревяною качалкою, заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження.

Зазначені доводи ОСОБА_1 досліджувалися під час досудового слідства і не знайшли свого підтвердження. Слідчим винесено постанови про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 за ст. 124, 121 ч.1 КК України, якими встановлено, що тілесні ушкодження потерпілим підсудному спричинені правомірно, з метою відвернення протиправного насильницького посягання з боку останнього, і що потерпілий діяв в межах необхідної оборони. Зазначені постанови набрали чинності, законні, ніким, в т.ч. і підсудним, не оскаржені.

Вищенаведені доводи підсудного спростовуються показами потерпілого та свідків, які послідовні, логічні та узгоджуються з іншими матеріалами справи. Натомість покази самого ОСОБА_1 та його дружини, на досудовому слідстві та в судовому засіданні є непослідовними та суперечливими.

Доводи ОСОБА_1 щодо способу і характеру заподіяння йому потерпілим ОСОБА_2 тілесних ушкоджень спростовуються і вищевказаними висновками судово-медичних експертиз (додаткових), згідно яких експертом підтверджено можливість заподіяння тілесних ушкоджень підсудному за обставин, вказаних потерпілим ОСОБА_2 та свідком ОСОБА_11

Таким чином, суд вважає наведені доводи ОСОБА_1 надуманими і такими, що не відповідають дійсності, розцінює їх як спосіб захисту, і до уваги їх не приймає.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини справи.

ОСОБА_1 скоїв злочин у стані алкогольного спяніння, що розцінюється судом як обтяжуюча відповідальність обставина, як особа він характеризується негативно, не працевлаштований.

Разом з тим, в силу ст. 89 КК України ОСОБА_1 є не судимим, під час скоєння злочин отримав тяжкі тілесні ушкодження. Потерпілий не наполягає на суворому покарання для підсудного.

ОСОБА_1 вчинив злочин, який віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості.

В силу ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироку законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, яким і є злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України, ст. 11-1 КПК України та розяснень, які містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можна лише за наявності її згоди на закриття справи із зазначеної підстави.

ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого слідством злочину не визнає і категорично заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності за ст. 296 ч.1 КК України у звязку із закінченням строків давності.

Приймаючи до уваги всі вищенаведені обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства, і вважає можливим застосувати до нього ст. 75 КК України, призначивши йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 296 КК України, звільнивши від відбування покарання умовно, з іспитовим терміном, з покладенням обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Речові докази по справі: качалка та ніж, які зберігаються в камері схову Білоцерківського МВМ - 2 (а.с.22-23 т.1) підлягають знищенню.

Витрати по справі за проведення судово-криміналістичної експертизи в сумі 26 грн.78 коп. (а.с.30 т.1) необхідно стягнути з підсудного на користь НДЕКЦ ГУ МВС України в Київській обл.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України і призначити покарання 2(два) роки обмеження волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Контроль за поведінкою ОСОБА_1 покласти на відділ виконання покарань Білоцерківського МВВС за місцем проживання засудженого.

Речові докази по справі: качалку та ніж - знищити.

Витрати по справі за проведення судово-криміналістичної експертизи в сумі 26 грн.78 коп. стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ ГУ МВС України в Київській обл.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, всіма учасниками процесу.

Суддя: Бобкова Н. В. ,