У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.02.2016 року суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_5 - захисника ОСОБА_3 про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2014 року та закриття провадження у справі за поданням державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшла заява представника ОСОБА_5 - захисника ОСОБА_3 про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2014 року про задоволення подання державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5 та закриття провадження у справі за поданням державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5 .

У своїй заяві заявник посилається на те, що 18.04.2013 року Приморським районним судом м. Одеси було постановлено вирок, яким зокрема було задоволено цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 .. Далі 17.06.2014 року Приморським районним судом м. Одеси було постановлено ухвалу, якою ОСОБА_5 , було тимчасово обмежено виїзд за межі України. На думку заявника, ухвала суду від 17.06.2014 року постановлена із порушенням норм законодавства, а саме те, що судом не було звернуто увагу на те, що виконавче провадження відкрито із порушенням Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, заявник вказує на те, що ОСОБА_5 взагалі не знав про існування виконавчого провадження відносно нього та не отримував жодних документів та/або викликів від державного виконавця, у звязку із чим у державного виконавця відсутні докази для підтвердження ухилення ОСОБА_5 від виконання судового рішення. Крім того, заявник посилається на те, що матеріали кримінальної справи за звинуваченням ОСОБА_5 містять документи, які суперечать один одному, а саме: подання державного виконавця від 07.11.2013 року, в якому вказується адреса ОСОБА_5 АДРЕСА_1 ; копія виконавчого листа по справі, в якому вказана правильна адреса боржника АДРЕСА_2 ; копія виклику державного виконавця від 07.11.2013 року № 32994 із неправильним зазначенням адреси боржника, на яку і було направлено вказаний виклик, копія супровідного листа до постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 1-648/13 з одночасним викликом боржника, направленого на адресу: АДРЕСА_3 . Вказаними документами державний виконавець обгрунтовує факт ухилення боржника від виконання рішення суду. Крім того, заявник посилається на те, що ОСОБА_5 жодним чином не був повідомлений щодо направлення до суду та розгляду подання щодо встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду.

Розглянувши матеріали, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення клопотання заявника з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.
Як вбачається із матеріалів справи, державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, на виконання виконавчого листа № 1-648/13 від 04.07.2013 року 16.07.2013 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.
Однак у матеріалах справи не міститься жодного підтвердження того, що ОСОБА_5 або будь-хто із членів його сім`ї, отримували вказану постанову про відкриття виконавчого провадження, або був іншим чином повідомлений про існування вказаного виконавчого провадження та необхідність вчинення яких-небудь дій у зв`язку із цим.
Відповідно до ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.
Тобто право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду. В свою чергу, наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.
Однак, державним виконавцем до суду не було надано жодного доказу, який би підтверджував факт ухилення ОСОБА_5 від виконання зобов`язань. Матеріали справи взагалі не містять доказів проведення виконавчих дій державного виконавця, окрім надсилання викликів на неправильну адресу, та про ухилення ОСОБА_5 від виконання судового рішення.
З огляду на викладене, підставою для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення ОСОБА_5 від виконання своїх зобов`язань за рішенням суду і відомостей про його обізнаність щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон відносно ОСОБА_5 підлягає скасуванню, а провадження за поданням державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5 закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 377-1 ЦПК України (в ред.. 1960 року), п. 11 Перехідних положень КПК України (в ред.. 2012 року), ст.ст. 11, 25 ЗУ «Про виконавче провадження» суд,-

У Х В АЛ И В :
Клопотання представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 задовольнити.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5 скасувати.

Провадження за поданням державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5 закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1