Ухвала іменем україни 28 листопада 2016року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого-суддіОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 7 червня 2016 року щодо нього,
в с т а н о в и л а:
у касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить змінити вирок суду першої інстанції та перекваліфікувати його дії з п. 7 ч. 2 ст. 115 на ч. 1 ст. 119 КК України.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 та частин 3, 5 зазначеної статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Засуджений ОСОБА_4 у касаційній скарзі, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність як на підстави для зміни вироку, не наводить належного обґрунтування зазначених позицій з огляду на положення статей 412, 413 КПК України. При цьому,

Справа № 5-7925 ск 16 Доповідач у касаційній інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч. 1 ст. 429 КПК

засуджений фактично просить суд касаційної інстанції провести переоцінку доказів кримінального провадження за його обвинуваченням та порушує питання про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження і неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це у касаційній скарзі. Однак засуджений не висловив своєї думки з цього приводу.
Крім того, всупереч ч. 5 ст. 427 КПК України, до скарги не додано завірених належним чином копій оскаржуваних судових рішень, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків (при повторному зверненні засудженим має бути підтверджено, що встановлений ухвалою суду строк не пропущено).
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3