Справа № 751/7579/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/249/2016
Категорія - екстрадиція Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження:

захисника адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Молдови, який компетентними органами республіки Італії був оголошений в міжнародний розшук, продовжений термін екстрадиційного арешту до 23 вересня 2016 року, до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу до республіки Італії.

Задовольняючи клопотання заступника прокурора області, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_10 розшукується НЦБ Інтерполу в Італії за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 575, 576, 577, 412 КК Італії. Постановою від 23 січня 2013 року судді м. ОСОБА_11 був обраний запобіжний захід у виді взяття під варту. Один із злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_10 , є екстрадиційним. Зокрема ст. 575 КК Італійської Республіки відповідає ч. 1 ст. 115 КК України. Передача арештованого затримується по причині відсутності гарантій з боку Італійської сторони про незастосування щодо ОСОБА_8 смертної кари, згідно ст. 11 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора, мотивуючи тим, що суд повторно застосував тимчасовий арешт, що не передбачено ст. 583 КПК України. На протязі 8 місяців компетентні органи Італійської республіки не надіслали українській стороні гарантії щодо не звернення до виконання смертного вироку. На думку захисту абсолютно недоведена необхідність тримання ОСОБА_8 під вартою, є інші запобіжні заходи, питання про застосування яких безпідставно не порушувалося.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_6 , яка просила рішення місцевого суду скасувати, відмовити прокурору у задоволенні клопотання та звільнити її підзахисного з-під варти, прокурора ОСОБА_7 , яка заперечувала проти доводів сторони захисту, зазначаючи, що ОСОБА_10 вже порушив умови належної процесуальної поведінки, втік з Італії, тривалий час перебував у розшуку, з державою Україна його нічого не пов`язує, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу призведе до неможливості виконання міжнародних зобов`язань про видачу правопорушників, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Як убачається з матеріалів провадження, 29 грудня 2015 року на міжнародному пункті пропуску „ Сеньківка був затриманий громадянин Молдови ОСОБА_10 , який розшукується НЦБ Інтерполу в Італії за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 575, 576, 577, 412 КК Італії. Міністерством юстиції України був отриманий запит Генеральної прокуратури м. Верона про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за вбивство та інші злочини.

Запит Італійської сторони та інші документи про видачу оформлені належним чином з дотриманням вимог Європейської Конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року, якими врегульовані відносини між Україною та Італійською республікою з питань екстрадиції.

Ічим ОСОБА_12 не є громадянином України, з питань отримання притулку, статусу біженця чи інших форм захисту не звертався, на території України не зареєстрований та місця постійного проживання не має.

Відповідно до ст. 2 ч. 2 ст. 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, передбачено видачу правопорушників за правопорушення, за які відповідно до законів запитуваної та запитуючої сторін, передбачене покарання на максимальний строк не менше одного року позбавлення волі.

Санкція частини 1 ст. 115 КК України передбачає покарання від 7 до 15 років позбавлення волі.

Доводи захисту про повторний екстрадиційний арешт, не заслуговують на увагу, оскільки ч. 1 та ч. 12 ст. 584 КПК України передбачають, що перевірку наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення у межах екстрадиційного арешту покладається на слідчого суддю у межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою. Такий арешт не може тривати більше 12 місяців, термін арешту не може перевищувати 60 днів, що в даному провадженні слідчим суддею виконано.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_13 в разі засудження, відсутність будь - яких соціальних зв`язків в Україні, свідчать про те, що більш м`які запобіжні заході, не забезпечать його видачі запитуваній стороні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 409, 532 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 липня 2016 року про продовження терміну екстрадиційного арешту до 23 вересня 2016 року громадянину республіки ОСОБА_14 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення. На неї може бути подана касаційна скарга до вищого Спеціалізованого Суду України прокурором з мотивів неправильного застосування судом норм міжнародних договорів України.

СУДДІ:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17 .