УХВАЛА

20 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_4., перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у її справі,

у с т а н о в и в :

вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 2 лютого 2015 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, від відбування якого звільнено з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік. Апеляційний суд Миколаївської області 10 серпня 2015 року залишив вирок без зміни. 15 лютого 2016 року суд першої інстанції звільнив ОСОБА_1 від призначеного покарання.

2 лютого 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) повернув касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 у зв'язку з не усуненням недоліків його скарги, на які було вказано в ухвалі ВССУ від 24 листопада 2015 року.

9 березня 2016 року ВССУ відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку касаційного оскарження та повернув касаційну скаргу засудженої.

Не погодившись із зазначеним рішенням касаційного суду, ОСОБА_1 подала заяву про перегляд його за нововиявленими обставинами - 22 квітня 2016 року ВССУ залишив заяву без руху, надавши строк для усунення її недоліків, а 9 червня 2016 року ВССУ повернув заяву у зв'язку з не усуненням недоліків, на які було вказано в ухвалі суду від 22 квітня 2016 року.

8 вересня 2016 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, в якій просить скасувати ухвалу ВССУ від 9 червня 2016 року і поновити їй строк касаційного оскарження обвинувального вироку та ухвали апеляційного суду. Зміст заяви зводиться до того, що заявниця опинилася позбавленою касаційного перегляду судових рішень щодо неї з вини захисника, який порушив умови угоди про надання юридичної допомоги, внаслідок чого на момент особистого звернення ОСОБА_1 до касаційного суду відповідний процесуальний строк уже минув, однак касаційний суд не побачив поважної причини у сукупності обставин, наведених у клопотанні про його поновлення, і безпідставно відмовив у задоволенні клопотання. До заяви доданої 4 її копії, світлокопії судових рішень у справі ОСОБА_1 та інші матеріали.

Згідно з ч. 2 ст. 467 КПК, судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржене в порядку, передбаченому КПК для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. Положення глави 33 КПК надають Верховному Суду України право переглядати рішення суду касаційної інстанції лише з підстав, передбачених ст. 445 КПК. Приписи ч. 2 ст. 450 КПК зобов'язують суддю-доповідача перевірити відповідність отриманої ним заяви вимогам КПК, і в разі, якщо заяву подано без додержання вимог ст.ст. 448 і 449 КПК, - письмово повідомити заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого той зобов'язаний їх усунути.

Усупереч положенням п. 3 ч. 2 ст. 448 КПК, у заяві не зазначено підстави для перегляду судового рішення, передбаченої ст. 445 КПК, а саме, не вказано яку саме норму права неоднаково застосував суд касаційної інстанції в оскаржуваному рішенні та ухвалення яких саме різних за змістом судових рішень це зумовило, а також не зазначено обґрунтування відповідної підстави для перегляду оскарженого судового рішення, яке має містити порівняння оспорюваних висновків касаційного суду з правильними, на думку заявниці, висновками касаційного суду в іншій справі, де було б ухвалено відмінне за змістом судове рішення. До того ж процесуальні вимоги заявниці про скасування рішення суду в одному провадженні (за нововиявленими обставинами - від 9 червня 2016 року) і задоволення вимог про поновлення строку касаційного оскарження, у чому було відмовлено рішення суду в іншому провадженні (касаційному - від 9 березня 2016 року) суперечать як правилам інстанційної підсудності, так і процесуальним повноваженням Верховного Суду України.

Усупереч вимогам ст. 449 КПК, до заяви не додано копій відмінних за змістом судових рішень на підтвердження підстави для перегляду (які, згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року, мають бути отримані з Єдиного державного реєстру судових рішень або з офіційної публікації), а додані примірники оскаржуваної ухвали касаційного суду від 9 червня 2016 року та інших судових рішень щодо ОСОБА_3 не є належною копією судового рішення, оскільки їх не завірено відповідно до пункту 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.

Подання заяви без додержання вимог ст.ст. 448, 449 КПК перешкоджає вирішенню питання про допуск справи до провадження Верховного Суду.

Керуючись ст. 450 КПК,

ухвалив:

повідомити ОСОБА_1 про недоліки заяви і надати їй строк для їх усунення до 20 жовтня 2016 року.

Якщо недоліки заяви буде усунуто в установлений строк, вона буде вважатися поданою у день її первинного подання до Верховного Суду України.

У разі, якщо заявниця не усуне недоліки заяви протягом установленого строку, її буде повернуто заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_4