Справа № 357/2210/16-к
1-кп/357/261/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.06.2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 м. Білої Церкви обвинувальний акт, який надійшов від прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004834 від 22.11.2015 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 29.06.2010року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 289, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, звільнений 29.07.2015 року згідно ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 21.07.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 21 день, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за злочини проти життя та здоров`я, власності громадян, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин не відбувши повністю покарання за попереднім вироком суду, в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, а саме, 22 листопада 2015 року, близько 03 години, перебуваючи в автомобілі марки «ВАЗ-21099», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Леваневського в м. Біла Церква Київської області між будинками № 57 та № 59 разом із невстановленою слідством особою та водієм вказаного автомобіля, потерпілим ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, з корисливих мотивів та метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу і яке виразилося в тому, що ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа, погрожуючи ОСОБА_6 застосуванням предмету схожого на ніж, почали наносити останньому численні удари по обличчі, спині та тулубу, після чого відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_6 , а саме: мобільним телефоном марки «Моторола МВ 526» вартістю 2 000 гривень, грошовими коштами в сумі 240 гривень, чоловічою курткою марки «Колінс» вартістю 899 гривень, банківською карткою ПАТ КБ «Ощад Банк» (на рахунку грошових коштів не було) та ключами від квартири, після чого з місця вчинення злочину зникли, вищевказаним майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3139 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав та суду показав, що з потерпілим ОСОБА_6 він підтримував дружні стосунки, познайомився в серпні 2015 року та разів 6 користувався його послугами як особи, яка займається перевезенням громадян «таксі». Вони обмінялись телефонами та стали товаришувати, позичали один в одного грошові кошти, коли потребували в таких і на час події потерпілий ОСОБА_7 був винен йому 2300 грн., про що розписка у обвинуваченого відсутня, так як він повністю довіряв потерпілому. 22 листопада 2015 року обвинувачений в кафе «Сан Маріно» зустрівся зі своїм знайомим « ОСОБА_8 », прізвища його не знає, з яким разом відпочивали, після чого він зателефонував потерпілому, щоб він приїхав до кафе та відвіз їх додому. ОСОБА_7 приїхав на своєму автомобілі та забрав його та ОСОБА_8 , довіз їх до вул.Леваневського, де, зупинившись, потерпілий почав з`ясовувати стосунки з « ОСОБА_8 », вийшовши разом з ним з автомобіля, а тому він з автомобіля не чув, про що відбувалась розмова, а тільки почув, що на підвищених тонах. Вийшовши з автомобіля, він побачив тільки, що ОСОБА_7 тікає від авто, ніякого ножа у ОСОБА_8 він взагалі не бачив, потерпілого не бив, мобільного телефона не забирав і чому потерпілий каже, що саме він вчинив злочин, йому невідомо, вважає, що потерпілий обмовляє його в зв`язку з існуванням боргових зобов`язань. Цивільний позов потерпілого він не визнає, так як злочину не вчиняв.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлений цивільний позов на суму 3139 грн. підтримав та суду показав, що ніяких дружніх відносин з обвинуваченим ОСОБА_9 він не підтримував, був тільки наглядно знайомим місяць-півтора з обвинуваченим. Він взяв у свого знайомого автомобіль ВАЗ -21099, на якому «таксував», грошові кошти завжди у нього були і ні він ОСОБА_9 , ні обвинувачений йому ніколи грошових коштів не позичав. ОСОБА_9 разів зо два на тиждень користувався його послугами, телефонував за його мобільним телефоном, так як в той раз, 22.11.2015 року подзвонив йому на мобільний телефон та попросив спочатку завезти його в кафе а потім забрати, під`їхати до кафе «Сан Марино». Коли потерпілий під`їхав у зазначене місце, то разом з ОСОБА_9 був ще один, незнайомий чоловік, якого обвинувачений називав « ОСОБА_8 », вони обоє були в стані сильного алкогольного сп`яніння, що було видно по розмовам, та він забрав їх обох на масив « ОСОБА_10 », «до арки». ОСОБА_9 в автомобілі сидів спереду, а ОСОБА_8 позаду. Під`їхавши до «Арки» він почав розвертати автомобіль, зупинив автомобіль, та між ним та обвинуваченим і іншим виникла сварка, так як вони були винні потерпілому близько 40 грн. та не бажали розраховуватись за проїзд. Під час сварки ОСОБА_9 вдарив його правою рукою в праву частину голови, запропонував вийти з автомобіля «поговорити». Коли вони вийшли, ОСОБА_9 почав бити його в ліву частину обличчя руками, вони впали на землю, боролись,а ОСОБА_8 в цей час щось шукав в автомобілі. ОСОБА_9 тримав його за руки, коли підбіг « ОСОБА_8 », стягнув з нього куртку та перевірив кишені, наніс удар ногою в обличчя, від якого він короткочасно втратив свідомість. ОСОБА_9 перевіряв його кишені, намагаючись знайти ключі від автомобіля, забрав телефон та гроші в сумі 240 грн., які були при ньому та передав ОСОБА_8 . Стверджує, що саме ОСОБА_9 знову наносив удари руками в обличчя, ліктем по спині, нападники намагались засунути і поклали його в багажник автомобіля,однак він своєю рукою завадив закрити багажник, після чого ОСОБА_9 випустив його з багажника, запитуючи де знаходяться ключі від автомобіля, які він перед цим засунув в свою шкарпетку, щоб запобігти угону автомобіля, а тому вони шукали ножика, щоб перерізати проводи в автомобілі, знову збили з ніг, погрожували розправою, однак він вирвався та втік від них в напрямку де стояли таксисти. Під час побиття ОСОБА_8 кричав щоб ОСОБА_9 тягнув його до нього, щоб різати з нього ремені, і тоді він побачив у ОСОБА_8 в руці ніж. У ОСОБА_9 він ножа не бачив. При визначенні міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що займається перевезенням людей в таксі та 22.11.2015 році працював на зміні, перебував на парковому майданчику магазину «АТБ» неподалік «Арки» , зовнішнє освітлення було відсутнє, коли в автомобіль «ввірвався» ОСОБА_12 , який сказав, щоб їхали, бо за ним женуться, після чого він поїхав одразу ж в міліцію. Потерпілий був без куртки, хоча вже було холодно, ніс був розбитий, кровив, а тому він дав йому салфетку, щоб не замарав сидіння в автомобілі, одяг був небагато забруднений. Потерпілий йому розповів що йому попались агресивні пасажири, які не бажали розраховуватись за проїзд, побили його та забрали куртку, погрожували забрати авто, ножем.

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідка, заслухавши обвинувальну промову прокурора, захисника, дослідивши письмові докази та відеозапис слідчого експеримента за участю потерпілого ОСОБА_6 , проаналізувавши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, який обґрунтовує наступним чином.

Судом досліджені в судовому засіданні письмові докази, надані прокурором, а саме:

-заява потерпілого ОСОБА_6 від 22.11.2015 року, згідно відомостей у якій двоє невідомих йому осіб вчинили на нього напад 22.11.2015 року близько 03 години по АДРЕСА_3 між будинками, нанесли йому тілесні ушкодження та викрали належне йому майно, куртку, мобільний телефон, грошові кошти, 2 ключі від дверей квартири та банківську картку, реєстраційний талон на автомобіль;

-висновок судово- медичного експерта № 475/д від 25.12.2015 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 знайдено тілесні ушкодження у виді закритого перелома носа, яке заподіяно тупим предметом( предметами) у строк, зазначений в постанові та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- з протоколу огляду місця події від 22.11.2015 року та фото таблиці до нього вбачається, що місце події між буд. АДРЕСА_3 асфальтоване, на земельній ділянці знаходиться автомобіль ВАЗ 21099 сірого кольору, ном. зн. НОМЕР_1 , в якому пошкоджений лівий передній замок водійських дверцят, під кермом вирвані провода, речі з бардачка знаходяться на передньому пасажирському сидінні, біля водійських дверей на асфальті виявлено та вилучено ніж, який постановою слідчого від 23.11.2015 року визнаний речовим доказом та приєднаний до матеріалів кримінального провадження;

- з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2015 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 за фотографією під №2 по зовнішнім рисам обличчя, підборіддю і носу впізнав особу, яка 22.11 2015 року вчинила на нього напад з метою заволодіння його речами, яка згідно з додатком до протокола є ОСОБА_5 ;

- відповідно протоколу слідчого експеримента від 08.02.2016 року потерпілий ОСОБА_6 детально

розповів та показав на місцевості обставини вчиненого відносно нього злочину, що повністю узгоджується з відеодоказом- записом слідчого експеримента на ДВД диску, який переглянутий в судовому засіданні;

- у відповідності до протоколу огляду речового доказу та фототаблиці до нього, під час огляду чоловічих штанів(джинсів) «Томмі Хілфігер», які видав підозрюваний ОСОБА_5 органу досудового розслідування і в яких він був одягнений під час затримання, у верхній частині з лівої сторони виявлено плями бурого кольору схожі на кров, що перевірено в судовому засіданні шляхом огляду речового доказу- джинсових штанів;

- згідно висновку імунологічної експертизи № 3 від 28.10.2015 року на брюках ОСОБА_5 виявлена кров людини, яка могла бути кров`ю ОСОБА_6 ;

- у відповідності до протоколу огляду предмета від 23.11.2015 року ніж з дерев`яним руків`ям коричневого кольору загальною довжиною 189 мм., довжиною клинка 72 мм з написом «Містер кох Бергнер» є господарсько побутовим, не являється холодною зброєю, що вбачається з висновку криміналістичної експертизи № 4-01/2046 від 24.12.2015 року.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд визнає їх допустимими, достовірними, такими що узгоджуються між собою, достатніми, щоб покласти їх в основу обвинувального вироку, так як письмові докази, відеозапис слідчого експеримента здобуті у передбаченому законом порядку.

Суд не приймає до уваги показання обвинуваченого в тій частині, що доказів його винуватості органом досудового розслідування не здобуто, так як у обвинуваченого нічого не вилучалось, мобільний телефон потерпілого не знайдений, особа іншого учасника, « ОСОБА_8 » слідством не встановлена, а потерпілий обмовляє його з особистих відносин, боргових зобов`язань, так як зазначені заперечення суперечать позиції самого обвинуваченого, який вказує на те, що з потерпілим був у товариських відносинах, не заперечуючи час та місце події, присутність його в автомобілі потерпілого, заперечує сам факт здійснення нападу, побиття потерпілого ОСОБА_6 ним особисто, тоді як потерпілий з самого початку досудового розслідування займав послідовну позицію щодо вчинення на нього нападу двома особами, в тому числі і ОСОБА_9 , впевнено вказав, що ніж під час нападу бачив у іншого нападника, якого не знав, у обвинуваченого ножа не бачив, впевнено зазначає, що саме ОСОБА_5 наносив удари потерпілому та відібрав у нього мобільний телефон, грошей у обвинуваченого потерпілий взагалі не позичав, а тому суд вважає вказані показання обвинуваченого позицією захисту з метою уникнення покарання за вчинене, яка не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, так як суперечить обставинам, встановленим судом, а саме, показанням потерпілого, свідка, наявності крові у обвинуваченого на його штанях від потерпілого ОСОБА_6 , а також судом приймаються до уваги показання потерпілого щодо обставин, мотивів вчинення на нього нападу як достовірні, так як потерпілий працював, мав постійний заробіток, а тому позичати грошові кошти у обвинуваченого, з яким був знайомий на протязі незначного періоду часу, у нього необхідності не було, у обвинуваченого до того ж відсутні письмові підтвердження боргових зобов`язань потерпілого перед ним, а тому підстави для критичного ставлення до показань потерпілого у суду відсутні, показання потерпілого суд вважає достовірними, такими, що узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні та приймає їх до уваги.

Крім цього, судом вважається такою, що не має значення для вирішення справи, обставина щодо знаходження мобільного телефона потерпілого, місце знаходження якого органом досудового розслідування не встановлене, так як мобільний телефон у потерпілого на час вчинення злочину був, з обвинуваченим потерпілий зв`язувався по мобільному телефону, що не заперечується самим обвинуваченим, в своїй заяві потерпілий одразу ж вказав на заволодіння його мобільним телефоном двома чоловіками під час нападу на нього та його побиття, клопотань щодо надання доступу до інформації операторів мобільного зв`язку під час судового розгляду ні обвинуваченим ні його захисником не заявлялись, а також суд вважає, що місце знаходження мобільного телефона не має значення для встановлення обставин нападу на потерпілого.

Таким чином, досліджені судом докази дозволяють суду зробити висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, суд вважає беззаперечно встановленими факти: вчинення ОСОБА_5 за попереднім зговором з невстановленим чоловіком на ім`я « ОСОБА_8 » нападу на потерпілого ОСОБА_6 з метою заволодіння його майном,так як обвинувачений з своїм спільником під час нападу діяли узгоджено у співучасті з узгодженою метою, спрямованою на заволодіння майном потерпілого, напад на потерпілого вчинений із застосуванням насильства - нанесенням обвинуваченим ОСОБА_5 та невстановленим чоловіком численних ударів по обличчі, спині та тулубу потерпілого, напад також був поєднаний з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, що виразилось в погрозах потерпілому ножем з боку спільника обвинуваченого, що обвинувачений не міг не чути, розправою словесно, а потерпілий реально сприймав погрози та насильство як небезпечне для його життя та здоров`я, напад спричинив наслідки потерпілому у виді легких тілесних ушкоджень, що

потягнули короткочасний розлад здоров`я потерпілого, суд вважає встановленим факт заволодіння обвинуваченим під час нападу майном потерпілого, а тому дії обвинуваченого суд кваліфікує як розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, оскільки своїми умисними діями, які виразились в умисному нападі з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , який був поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненні нападу за попередньою змовою групою осіб з невстановленим чоловіком на ім`я « ОСОБА_8 », ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.187 ч.2 КК України, а тому обвинувачений підлягає покаранню за вчинений злочин в межах санкції зазначеної статті у виді позбавлення волі та остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити з врахуванням вимог ст.71 КК України, так як обвинувачений вчинив новий злочин, повністю не відбувши покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.06.2010 року, яким був засуджений за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 289, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, будучи звільненим згідно ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 21.07.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 21 день, тобто вчинив новий злочин під час умовно-дострокового звільнення.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення тяжкого умисного злочину проти життя та здоров`я громадян, двох злочинів середньої тяжкості з користі, проти власності громадян, характеризується посередньо за місцем проживання, за попереднім місцем відбування покарання під час умовно-дострокового звільнення характеризувався позитивно, не перебуває на обліку в Черкаському обласному психоневрологічному диспансері у лікарів нарколога, психіатра, офіційно не працює, одружений, дружина ОСОБА_13 , 1995 року народження знаходиться під диспансерним наглядом як вагітна 25-26 тижнів станом на 13.06.2016 року.

Обставин, які б пом`якшували відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено, обтяжуючою відповідальність ОСОБА_5 суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи наведене, з врахуванням обставин справи та розміру завданих збитків, які є незначними, тяжких наслідків злочином потерпілому не завдано, обвинувачений вчинив новий умисний тяжкий злочин з користі, повністю не відбувши покарання за попереднім вироком суду, під час умовно-дострокового звільнення, тобто на шлях виправлення не став, а тому суд вважає, що ОСОБА_5 схильний до вчинення злочинів з користі та з застосуванням насильства до потерпілих, особа обвинуваченого становить підвищену суспільну небезпеку, виправлення ОСОБА_5 можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання в межах санкції ст.187 ч.2 КК України та остаточне покарання слід визначити у виді позбавлення волі з застосуванням вимог ст.71 КК України за сукупністю з попереднім вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.06.2010 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 на суму 3139 грн. підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази, ніж та чоловічі штани, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Білоцерківського ВП, - слід знищити.

Судові витрати в розмірі 460,80 грн. за проведення експертизи холодної зброї слід стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , суд
З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю з вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.06.2010 року, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання законної сили вироком суду, та утримувати його в СІЗО УДПС у м.Києві та Київській області.

Строки відбування покарання ОСОБА_5 вираховувати з часу його затримання, 22.11.2015 року, згідно ст.72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення, а саме, період з 22.11.2015 року по 29.06.2016 року, що становить 221 день, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в строк відбування покарання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 3139 грн. завданої матеріальної шкоди.

Речові докази, ніж та чоловічі штани, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Білоцерківського ВП -знищити.

Судові витрати в розмірі 460,80 грн. за проведення експертизи холодної зброї - стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1