Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/1935/16-к
Провадження № 1-кп/523/326/16
І м е н е м У к р а ї н и
28.03.2016 року м. Одеса
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні дві неповнолітні дитини, не офіційно працюючого водієм в ТОВ «ІПСУМ», не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
Близько 12 години 17 листопада 2015 року ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «JAC HFC 1020K», р.н. НОМЕР_1 , та здійснюючи рух в м. Одесі по вул. Нежданової з боку вул. Агрономічна напрямку Пролетарського провулку, впорушення п.п.«б» п.2.3., п.10.1., п.10.5., 11.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, перед перехрестям вул. Нежданової з Пролетарським провулком, будучи не уважним, перед зміненням напрямку руху не переконався в безпеці маневру, і що це не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, з метою виконання маневру лівого повороту виїхав на зустрічну смугу руху проїзної частини Пролетарського провулку, не надавши переваги в русі легковому автомобілю марки «ВАЗ 2102», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який здійснював рух по зазначеному провулку з боку вул. Професора Коровицького в напрямку вул. Нежданової, в результаті чого здійснив з ним зіткнення.
Наслідком даної дорожньо-транспортної пригоди стало отримання водієм та пасажиром автомобіля марки «ВАЗ 2102», р/н НОМЕР_2 , відповідно:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаного висновком судово-медичної експертизи від 25 січня 2015 року №119 середньої тяжкості тілесного ушкодження у виді закритого перелому лівого наколінника, садна в області передньої поверхні лівого колінного суглобу;
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнаного висновком судово-медичної експертизи від 27 січня 2016 року №169 середньої тяжкості тілесного ушкодження у виді відкритого перелому передньої стінки лобної пазухи зліва та кісток носа з наявністю забійної рани обличчя, садна обличчя.
Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав в повному обсязі, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та додатково показав, що в денний час 17 листопада минулого року, керуючи автомобілем по проїзній частині вул. Агрономічна в м. Одесі, при виконанні повороту ліворуч на Пролетарський провулок, розташовані на ньому автобуси міського маршруту №197 завадили йому завчасно побачити автомобіль потерпілого, який рухався, як згодом виявилося, по цьому ж провулку, внаслідок чого на смузі зустрічного для нього руху і сталося зіткнення керованого ним автомобіля марки «JAC HFC 1020K» з автомобілем марки «ВАЗ 2102». Про вчинену необережність ОСОБА_6 жалкує, щиро кається.
Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманим потерпілим, обвинуваченим та його захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведеність вини ОСОБА_6 .
Суд вважає доведеними та кваліфікує вищезазначені дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Судом розглянуто цивільний позов, заявлений прокурором до обвинуваченого про відшкодування понесених витрат на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_7 комунальній установі «Міська клінічна лікарня №11» на суму 6152,3 грн., який ОСОБА_6 не визнав, вважаючи, що належним відповідачем в цьому позові є ПрАТ «Страхова компанія «Галицька».
В обґрунтування заперечень сторона захисту посилається на поліс №АЕ/4834765, обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22 серпня 2015 року.
Вирішуючи зазначений позов суд виходить із того, що у відповідності з ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Також, відповідно до ст.128 КПК України, ч.1 ст.1166 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Така шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.
В даному випадку слід відрізняти право закладу охорони здоров`я на відшкодування такого виду витрат від права потерпілого вимагати відшкодування із страховика - у випадку заподіяння шкоди третім особам під час ДТП. Тобто пред`явлені позовні вимоги прокурора в інтересах КУ «Міська клінічна лікарня №11» жодним чином не стосуються прав і обов`язків ПрАТ «Страхова компанія «Галицька», а тому ОСОБА_6 є єдиним належним відповідачем в даному позові.
Розміри витрат, понесених на лікування ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , а також самого обвинуваченого підтверджуються дослідженими в суді довідками-рахунками КУ «Міська клінічна лікарня №11», відповідно, №01-83/44, №01-83/43 та №01-83/45 від 15 січня 2016 року, загальна сума яких дорівнює 6152,3 грн.
З врахуванням доведеності в суді вини ОСОБА_6 у заподіянні ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , кожному окремо, середньої тяжкості тілесного ушкодження, проходження як потерпілими так особисто обвинуваченим стаціонарного лікування, при відсутності обставин, які б звільняли обвинуваченого від відшкодування витрат медичної установи на лікування усіх зазначених осіб, в тому числі документального підтвердження можливого здійснення ним такої оплати, суд вважає, що заявлені прокурором вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
В обґрунтування заявлених майнових вимог на суму 3441,62 грн. потерпілий зазначив про понесені ним витрати, пов`язані з придбанням ліків, що фактично підтверджені в суді фіскальними чеками та копіями квитанцій на придбання медичних препаратів, на відповідну загальну суму.
Положеннями ст.ст.22 - 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентована і відповідальність страховика у разі настання відповідного страхового випадку.
Вирішуючи зазначений позов суд вважає його доведеним лише в частині документально підтверджених витрат на придбання ліків, тобто в розмірі 3441,62 грн., що в повному обсязі покривається відповідною страховою сумою полісу обов`язкового страхування №АЕ/4834765, а тому суд вважає можливим стягнути цю суму із страховика.
В задоволенні ж іншої частини позову в даний час слід відмовити у зв`язку з не відновленням автомобіля марки «ВАЗ 2102» та не доведенням позивачем будь-яким належним і допустимим доказом вартості такого відновлювального ремонту.
Заявлені органом досудового розслідування до відшкодування з обвинуваченого судові витрати на загальну суму 2581,2 грн., пов`язані з проведенням у справі транспортно трасологічних та автотехнічних експертиз, підлягають задоволенню в повному обсязі.
При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття, факт першого притягнення до кримінальної відповідальності, а також позиції потерпілих, які не вимагають призначення суворого покарання, в якості обставин, які пом`якшують покарання.
Суд констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання.
Суд також враховує дані про ОСОБА_6 , як про особу, що має постійне місце проживання, власну родину, з обов`язком утримання двох неповнолітніх дітей, неофіційно працює водієм, жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності в сфері безпеки руху та експлуатації транспорту.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає можливим призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу.
Крім того, враховуючи багаторічний попередній водійський стаж ОСОБА_6 та потребу, як подальшого утримання власної родини, так і відшкодування закладу охорони здоров`я витрат на стаціонарне лікування потерпілих та самого обвинуваченого, а також аналогічні позиції прокурора та потерпілого, суд вважає необхідним не позбавляти ОСОБА_6 права керувати транспортними засобами.
Перебуваючий на штрафному майданчику автомобіль марки «ВАЗ 2102», р/н НОМЕР_2 , підлягає поверненню потерпілому ОСОБА_4 без відшкодування останнім витрат, пов`язаних з доставкою та зберіганням даного транспортного засобу. У зв`язку із зазначеним слід допустити негайне виконання вироку в цій частині.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі триста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 5100 (п`яти тисяч ста) грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на суму 2581 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят одну) грн. 20 коп.
Автомобіль марки «ВАЗ 2102», р/н НОМЕР_2 , - негайно повернути потерпілому ОСОБА_4 без відшкодування останньою особою витрат, пов`язаних з доставкою та зберіганням даного транспортного засобу.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1