н/п 1-кс/640/1835/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.02.2016 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_2 , в якому він просить винести ухвалу про тимчасовий доступ в апеляційному суді м. Києва, в апеляційному суді Київської області, в апеляційному суді Харківської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» заборонити підрозділам ІНФОРМАЦІЯ_5 використовувати спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації по його телефонам; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 надати експертам дані про фізичні характеристики випромінювальних електромагнітних полів спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації; на підставі ст. 322 КПК України призначити комплексну судово-медичну експертизу.
Слідчий суддя, дослідивши документи та оцінивши докази, якими заявник обґрунтовує клопотання, приходить висновку про наявність підстав для повернення клопотання для доопрацювання, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 132 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За загальним правилом ст. 132 КПК України, до клопотання про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Згідно ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
В статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Крім того, за змістом ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуте слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.
За загальним правилом, визначеним в ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частини другої цієї статті.
В ч.ч. 1, 3 ст. 163 КПК України передбачено обов`язок слідчого судді після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, здійснити судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, із зазначенням вимог до змісту такого виклику.
Не зазначення ОСОБА_2 в поданому до суду клопотанні повної назви та адреси юридичної особи, у володінні якої можуть знаходитись документи, право тимчасового доступу до яких просить заявник, за відсутності обґрунтування обставин, визначених ч. 2 ст. 163 КПК України, щодо загрози знищення речей та документів, позбавляє суд можливості виконання вимог ч. 1 ст. 163 КПК України, - судового виклику відповідної особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи для розгляду клопотання.
Крім того, порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, за змістом ст. 160 КПК України правом звернення з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів до слідчого судді під час досудового розслідування наділена сторона кримінального провадження.
Згідно п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Заявником не надано даних на підтвердження свого процесуального статусу потерпілого у вказаному кримінальному провадженні (Витяг з ЄРДР, пам`ятка потерпілого, інше).
Тобто, заявником не підтверджено право на звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедент ній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Крім того, відповідно до Закону України Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, потерпілий у кримінальному провадженні має право звернутися до слідчого, прокурора, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, для забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав.
В разі відмови слідчим, прокурором в задоволенні такого клопотання, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 303 КПК України, особи, до яких можуть бути засновані заходи безпеки, передбачені законом, не позбавлені права звернутися з відповідною скаргою до слідчого судді у встановленому нормами КПК України порядку.
Щодо вимог заявника призначити комплексну судово-медичну експертизу, слідчий суддя, зазначає наступне. В цій частині заявник на обґрунтування клопотання посилається на ст. 332 КПК України.
Однак, ст. 332 КПК України регулює проведення експертизи за ухвалою суду під час судового розгляду за клопотанням сторін кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України.
Натомість, порядок залучення експерта та стадії досудового розслідування визначено ст. ст. 243, 244 КПК України.
Так, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 243 КПК України, сторона обвинувачення залучає експерта за наявності підстав для проведення експертизи, у тому числі за клопотанням сторони захисту чи потерпілого.
Згідно ч. 3 ст. 243 КПК України, експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та в порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.
За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 244 КПК України, у разі відмови слідчого, прокурора в задоволенні клопотання сторони захисту про залучення експерта особа, що заявила відповідне клопотання, має право звернутися з клопотанням про залучення експерта до слідчого судді. У клопотанні зазначається: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання; 4) експерт, якого необхідно залучити, або експертна установа, якій необхідно доручити проведення експертизи; 5) вид експертного дослідження, що необхідно провести, та перелік запитань, які необхідно поставити перед експертом. До клопотання також додаються: 1) копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання; 2) копії документів, які підтверджують неможливість самостійного залучення експерта стороною захисту.
В порушення вимог п. 1, п. 2 абзацу 2 ч. 2 ст. 244 КПК України, до клопотання заявником не залучено копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання та копії документів, які підтверджують неможливість самостійного залучення експерта стороною захисту.
Більш того, заявником не надано даних, що підтверджують відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання сторони захисту про залучення експерта, на підтвердження права звернення з відповідним клопотанням в порядку ст. 244 КПК України.
Крім того, як зазначено вище, заявником не надано даних на підтвердження свого процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог частини другої цієї статті, повертає його особі, яка його подала, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, клопотання ОСОБА_2 підлягає поверненню заявнику.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 7 159, 160, 163, 244, 309, 372 КПК України, -
ухвалив :
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1