Справа №295/5041/16-к

УХВАЛА
Іменем України

18.05.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
За участю прокурора ОСОБА_3
Представника Житомирської ВК № 4 ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Вірменія, без постійного місця проживання, громадянина Вірменії, з незакінченою вищою освітою, одруженого, раніше не судимого,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Представник Житомирської ВК № 4 підтримав клопотання засудженого.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що відповідно до матеріалів особової справи засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення. Пояснив, що в матеріалах особової справи засудженого містяться характеристики, які суперечать одна одній і за досить короткий проміжок часу засуджений не міг кардинальним чином змінитися.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання необґрунтоване і задоволенню не підлягає із наступних підстав:
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджено 26.07.2012 року Яворівським райсудом Львівської області за ст. 187 ч. 3, 185 ч. 3, 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. Початок строку:18.01.2012 року. Кінець строку: 21.12.2017 року.

Відповідно до висновку про психологічну спрямованість особистості засудженого від 23.04.2015 року ОСОБА_5 потребує постійного контролю та корекції своєї поведінки з боку персоналу колонії, тому що на заходи психолого-педагогічної корекції не реагує та схильний до невиконання законних вимог персоналу колонії.
Відповідно до довідки начальника ОВ капітана внутрішньої служби ОСОБА_6 від 13.04.2015 року засуджений ОСОБА_5 характеризується негативно, схильний до порушень режиму тримання. На заходи виховного характеру не реагує, належних висновків не робить. До представників адміністрації настроєний вороже, намагається нав`язати свою точку зору, схильний до нетактовної поведінки, негативно впливає на процес виправлення інших засуджених гуртожитку. Не проявляє готовності до соціально-правомірної поведінки. Його доцільно ізолювати від основної маси засуджених.
Згідно постанови про заохочення засудженого ОСОБА_5 заохочено за сумлінну поведінку і ставлення до праці 30.10.2015 року.
Згідно характеристики, виданої 18.11.2015 року Засуджений продовжує характеризуватися негативно, як такий що не став на шлях виправлення. До праці ставиться задовільно, змінні завдання виконував під контролем. На час надання характеристики не залучається до праці у зв`язку із скороченням обсягів виробництва. Проявляється пристосувальна поведінка. На заходи виховного характеру реагує не завжди вірно.
18.03.2016 року за сумлінну поведінку та активну участь в шахово-шашкових змаганнях ОСОБА_5 оголошено подяку.
Згідно характеристик від 07.04.2016 року ОСОБА_5 характеризується позитивно, своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно медичної довідки ОСОБА_5 працездатний, згідно довідки заступника начальника з виробництва він до праці не залучений у зв`язку із скороченням обсягів виробництва.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В сукупності з зазначеним, враховуючи поведінку засудженого, який тривалий час характеризувався негативно, динаміку характеристик, що ще в листопаді 2015 року він характеризувався негативно, як такий, що не став на шлях виправлення, до праці ставився задовільно, змінні завдання виконував під контролем та позитивну характеристику, надану в квітні 2016 року, суд приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про те, що ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд вважає, що строк відбутого засудженим покарання є недостатнім для його виправлення та досягнення мети покарання, передбаченої ст.50 КК України.

На підставі ст.81 КК України, керуючись ст. 154 КВК України, ст.ст.537, 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1