Справа 688/3533/15-к
№ 1-кп/688/57/16
Ухвала
про повернення обвинувального акта.

07 червня 2016 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000684 з обвинувальним актом, що надійшов з Шепетівської місцевої прокуратури відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, запобіжний захід в ході досудового розслідування не обирався, -
ВСТАНОВИВ:
До Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з Шепетівської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно обвинуваченого за ч.2 ст. 121 КК України ОСОБА_7 .

Ухвалою колегії суддів судової плати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 04 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну територіальної підсудності вказаного кримінального провадження, а матеріали провадження повернуто до Шепетівського міськрайонного суду для подальшого судового провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта.

Потерпіла, будучи у встановленому законом порядку повідомлена про час та місце проведення підготовчого судового засідання, в засідання не з?явилась, направила суду заяву про проведення такого засідання у її відсутності.

Захисник ОСОБА_4 подав до суду клопотання, підтримане ним, обвинуваченим, захисниками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні, про повернення обвинувального акта прокурору, з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України. Зокрема вказує, що обвинувальний акт не містить чіткого формулювання обвинувачення, оскільки не можливо зрозуміти де викладені фактичні обставини справи, які прокурор вважає встановленими, а де формулювання самого обвинувачення, не зазначено в який конкретно день в період з 16 по 29 серпня 2005 року, які тілесні ушкодження були заподіяні потерпілій обвинуваченим, не сформульовано обвинувачення із зазначенням часу, місця, способу, мотивів кримінального правопорушення, спрямованості умислу та мети по кожному з епізодів, що порушує право останнього на захист. В реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказано всі процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування, відсутні відомості про захисників, всіх потерпілих, в зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України. ОСОБА_8 не може бути потерпілою, так як не підтверджено документально її родинні відносини з ОСОБА_9 .

Прокурор заперечує задоволенню клопотання про повернення обвинувального акта, вважає, що такий відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а доводи захисту з цього приводу нічим не підтверджуються.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками до нього, суд приходить до висновку про повернення обвинувального акта прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Рішенням Європейського Суду з прав людини від 07.03.2000 року у справі «Маточча проти Італії» визначено, що обвинувачені мають у будь-якому разі отримувати достатню інформацію, необхідну для повного розуміння обсягу висунутих проти них обвинувачень, з огляду на підготовку відповідного захисту.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз?ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред?явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред?явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого суду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Саме на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого відповідно до ч.2 ст. 9 та ч.1 ст. 92 КПК України покладено обов`язки всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Формулювання обвинувачення ОСОБА_7 в обвинувальному акті викладено в порушення вимог ч.1 ст. 91 КПК України, що позбавляє суд, відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України, роз?яснити обвинуваченому суть обвинувачення, і, як наслідок, з?ясувати в обвинуваченого, чи визнає він себе винним, якщо так то в чому, є порушенням його конституційного права на захист.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що проживаючи на протязі 2003-2005 років в квартирі АДРЕСА_1 зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , в період з 16.08.2005 року по 29.08.2005 року, в ході неодноразових сварок, що виникали на побутовому сімейному грунті з приводу вживання ОСОБА_9 алкогольних напоїв, перебуваючи у вказаній квартирі, умисно неодноразово наносив їй множинні удари руками та ногами по різних частинах тіла.

Так, ОСОБА_7 16.08.2005 року близько 19 год., перебуваючи у кв. АДРЕСА_1 , умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс для ОСОБА_9 близько 10 ударів ногами по ногах, декілька ударів ногами в область тазу та пах, та близько 5-8 ударів руками в область голови, обличчя та тулуба.

Крім того, 17.08.2005 року в вечірній час ОСОБА_7 , перебуваючи у вищевказаній квартирі, з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс для ОСОБА_9 множинні удари ногами по її ногах, долонями рук по голові та обличчі та кулаками по тулубу.

Крім того, 18.08.2005 року близько 20 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у вищевказаній квартирі, умисно наніс для ОСОБА_9 близько 10 ударів ногами по її ногах, множинні удари долонями рук по голові та обличчі та кулаками в область грудей та різні частини тулуба і живота.

19.08.2005 року близько 19 год., ОСОБА_7 у вищевказаній квартирі умисно наніс для ОСОБА_9 близько 10 ударів ногами по її ногах, близько 5 ударів долонею руки по її обличчю, 1 удар ногою в низ живота та декілька ударів по сідницях.

20.08.2005 року в ранковий час, ОСОБА_7 умисно наніс для ОСОБА_9 близько 10 ударів ногами по її ногах та 2-3 удари долонею руки по її обличчю.

29.08.2005 року близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_7 , у вищевказаній квартирі, будучи обуреним, що ОСОБА_9 перебувала у нетверезому стані, умисно наніс для неї близько 10 ударів кулаком в область обличчя, тулуба, ніг та рук.

В результаті нанесених ударів ОСОБА_7 спричинив для ОСОБА_9 численні тілесні ушкодження, які виникли внаслідок багаторазового неодночасного прикладання тупих твердих предметів до поверхні голови, шиї, грудної клітини, задньої поверхні тулуба, живота, рук, тазу, ніг, частини з них із достатньою великою силою-формування масивних згрупованих підшкірних гематом, могли виникнути внаслідок нанесення ударів руками, ногами, кулаками, мають ознаки виникнення як безпосередньо перед настанням смерті, так і на протязі доби до настання смерті, частина з них і в більш пізні терміни близько 4-5 діб, 7-10 діб до настання смерті, зокрема синці правої щоки та в правій підщелепній ділянці, крововиливи під слизові оболонки губів, синці правої гомілки, правого стегна, тазу, крововиливи в м?язи передньої поверхні гортані та крововилив в стінку тонкої кишки могли виникнути безпосередньо перед настанням смерті і за умов наявності попередньо нанесених морфологічно однакових пошкоджень обумовили розвиток травматичного шоку та настання 29.08.2005 року смерті ОСОБА_9 . Вказані тілесні ушкодження в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 .

Кожне з тілесних ушкоджень згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров?я України від 17.01.1995 року №6, відноситься до тієї чи іншої категорії ступеня тяжкості. Формулюючи ОСОБА_7 обвинувачення, в якому перераховано наявні у ОСОБА_9 тілесні ушкодження, прокурор не зазначив, які з тілесних ушкоджень, до якої категорії тяжкості відносяться, коли конкретно такі заподіяні, та які з тілесних ушкоджень небезпечні для життя та здоров?я, і які з них зумовили настання смерті потерпілої, адже частина з тілесних ушкоджень, як слідує з обвинувачення, настала поза межами строку 7-10 діб до дати настання смерті.

Обвинувачення ОСОБА_7 сформулювано таким чином, що кожен з епізодів нанесення ударів ОСОБА_10 (16.08.2005 року, 17.08.2005 року, 18.08.2005 року, 19.08.2005 року, 20.08.2005 року, 29.08.2005 року) може оцінюватися як окремий злочин і підлягати окремій кваліфікації, однак у жодному із зазначених епізодів обвинувачення не зазначено які тілесні ушкодження спричинив обвинувачений своїми діями та до якої категорії вони відносяться.

Зазначаючи мотив нанесення ударів ОСОБА_9 29.08.2005 року обурення за перебування ОСОБА_9 у нетверезому стані, по решті епізодів побиття мотив дій обвинуваченого у формулюванні обвинувачення не вказаний, що може доводити відсутність єдиного умислу ОСОБА_7 на спричинення потерпілій саме тяжких тілесних ушкоджень, що в свою чергу свідить про незрозумілість, неконкретність висунутого йому обвинувачення, унеможливлює із-за цього його захист.

Незважаючи на неодноразові повернення судами обвинувального акта щодо ОСОБА_7 прокурору, зазначені в ухвалах судів недоліки обвинувального акта прокурором не усунено.

Без усунення вищевказаних порушень вимог КПК України не можливо ухвалити у справі законне та обґрунтоване рішення, а такі порушення кримінального процесуального закону унеможливлюють призначення справи до судового розгляду.

Таким чином обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000684 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст. 121 КК України не відповідає вимогам ч.1 ст. 91, п.5 ч.2 ст. 291 КПК України

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Керуючись п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000684 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України повернути Шепетівському місцевому прокурору Хмельницької області для усунення протягом розумного строку виявлених та вказаних в цій ухвалі недоліків.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: ОСОБА_1 .