Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1001/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 78 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні подання Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Бердянськ Запорізької області, громадянку України, розлучену, працювала двірником в КП «Житлосервіс-2а», має на утриманні малолітню дитину та матір-інваліда 3-ї групи, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , засуджену: 08.04.2014 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.311, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки з покладенням певних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.04.2016, якою в задоволенні подання начальника Бердянського МРВ КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженої ОСОБА_7 та направлення її в місця позбавлення волі відмовлено скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою подання начальника Бердянського МРВ КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 та направити її в місця позбавлення волі для відбуття покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду від 08.04.2014 за ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307, ч.1 ст.311, ч.1 ст. 70 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

Свої доводи обґрунтовує тим, що 20.05.2014 ОСОБА_7 стала на облік до Бердянського МРВ КВІ, де її було роз`яснено порядок виконання вироку та порядок виконання обов`язків, який передбачений ст.ст. 75, 76 КК України. Крім цього з ОСОБА_7 проведена профілактична бесіда з метою недопущення повторних злочинів та адміністративних правопорушень.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали суду, ОСОБА_7 протягом іспитового строку п`ять разів а саме: 16.06.2014, 01.12.2014, 07.12.2015, 21.12.2015 та 09.03.2016 не з`явилася на реєстрацію без поважних причин. Інспектором Бердянського МРВ КВІ засудженій ОСОБА_7 було винесено чотири застереження у виді письмового попередження, неодноразово попереджалася про недопущення вчинення злочинів та адміністративних правопорушень.

Але, засуджена ОСОБА_7 законні вимоги представників Бердянського МРВ КВІ УДПтСУ протягом іспитового строку ігнорувала.

Положення ч.3 ст. 166 КВК України передбачає, невиконання обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язку які було покладено на нього судом.

З урахуванням вказаних обставин та згідно з вимогами ч.2 ст. 166 КВК України кримінально-виконавча інспекція зобов`язана внести до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання, так як остання покладені судом обов`язки не виконала.

Враховуючи вищевикладене а також те, що в судовому засіданні встановлено, що засуджена ОСОБА_7 умисно ухилилася від відбування покарання з випробуванням, так як покладений обов`язок передбачений п.4 ч.1 ст.76 КК України на неї судом не виконала, кримінально-виконавча інспекція застосовувала до неї застереження у виді письмового попередження.

У зв`язку з викладеним прокурор вважає, що прийняте судом рішення підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення скарги та просила ухвалу суду залишити без змін.

Вислухавши доповідача, прокурора, засуджену ОСОБА_7 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в ухвалі суду, 18.12.2015р. до суду звернувся начальник Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області з поданням, яке 18.04.2016р. уточнив, про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засуджену ОСОБА_7 , за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08.04.2014 року, у зв`язку з систематичним невиконанням засудженою покладених на неї обов`язків.

Відмовляючи в задоволенні подання Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області, суд послався на те, що вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08.04.2014р. ОСОБА_8 засуджена за ч. 1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки з покладенням наступних обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції за місцем мешкання; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію за місцем мешкання про зміну місця проживання, навчання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції за місцем мешкання.

20.05.2014 року ОСОБА_8 прийшла до інспекції, де повідомила, що 26.03.2015 року вона вийшла заміж за ОСОБА_9 та змінила прізвище на « ОСОБА_10 », про що надала свідоцтво про шлюб. В цей же день засуджена ОСОБА_7 була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання, та попереджена про те, що у разі ухилення від виконання покладених на неї судом обов`язків або систематичне порушення громадського порядку звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом, про що в неї було відібрано підписку (а.с. 16).

16.06.2014 року засуджена ОСОБА_7 не з`явилась у встановлений день на реєстрацію до інспекції, в зв`язку з чим 17.06.2014 року кримінально-виконавчою інспекцією був направлений виклик до місця проживання засудженої ОСОБА_7 (а.с.31).

26.06.2014 року інспекцією отримані матеріали перевірки засудженої за місцем проживання від дільничного інспектора міліції, згідно яких ОСОБА_7 характеризується задовільно (а.с. 33-37).

04.07.2014 року засуджена ОСОБА_7 прийшла до кримінально-виконавчої інспекції, де письмово пояснила, що вона не з`явилась на реєстрацію до інспекції 16.06.2014 року тому, що їй ні з ким було залишити свою п`ятирічну дитину, а з дитиною вона не прийшла тому, що у дитини була невелика температура, проте за медичною допомогою вона не зверталася, медичну довідку надати не може. Засудженій ОСОБА_7 було винесено застереження у виді письмового попередження за неявку на реєстрацію без поважної причини (а.с. 38-39).

07.07.2014 року засуджена не з`явилась у встановлений день на реєстрацію до інспекції. 08.07.2014 року ОСОБА_7 прийшла до інспекції та письмово пояснила, що не з`явилась на реєстрацію до інспекції 07.07.2014 року в зв`язку з тим, що знаходилась в Апеляційному суді м. Запоріжжя, про що надала вирок Апеляційного суду Запорізької області від 07.07.2014 року (а.с. 44).

15.07.2014 року, 22.07.2014 року до кримінально-виконавчої інспекції надійшла інформація про те, що засуджена ОСОБА_7 у II кварталі 2014 р. до адміністративної відповідальності не притягувалась (а.с. 53).

01.10.2014 року інспекцією отримані матеріали перевірки засудженої за місцем проживання від дільничного інспектора міліції, згідно яких ОСОБА_7 характеризується задовільно (а.с. 61-64).

15.10.2014 року до кримінально-виконавчої інспекції надійшла інформація про те, що засуджена ОСОБА_7 у III кварталі 2014 р. до адміністративної відповідальності не притягувалась (а.с. 65).

01.12.2014 року засуджена не з`явилась у встановлений день на реєстрацію до інспекції, в зв`язку з чим 02.12.2014 року кримінально-виконавчою інспекцією було направлено виклик до місця мешкання ОСОБА_7 (а.с. 68).

15.12.2014 року засуджена ОСОБА_7 прийшла у встановлений день на реєстрацію до інспекції, де письмово пояснила, що не з`явилась на реєстрацію 01.12.2014 року в зв`язку з тим, що їздила в м. Запоріжжя, проте відповідних проїзних документів вона не надала. Засудженій ОСОБА_7 було винесено застереження у виді письмового попередження за неявку на реєстрацію без поважної причини (а.с. 69-70).

19.12.2014року інспекцією отримані матеріали перевірки засудженої за місцем проживання від дільничного інспектора міліції, згідно яких ОСОБА_7 характеризується задовільно (а.с. 72-76).

12.01.2015 року, 20.01.2015 року до кримінально-виконавчої інспекції надійшла інформація про те, що засуджена ОСОБА_7 у IV кварталі 2014 р. до адміністративної відповідальності не притягувалась (а.с. 77-78).

27.03.2015 року інспекцією отримані матеріали перевірки засудженої за місцем проживання від дільничного інспектора міліції, згідно яких ОСОБА_7 характеризується задовільно (а.с. 82-85).

16.04.2015 року до кримінально-виконавчої інспекції надійшла інформація про те, що засуджена ОСОБА_7 у І кварталі 2015 р. до адміністративної відповідальності не притягувалась (а.с. 87).

30.06.2015 року інспекцією отримані матеріали перевірки засудженої за місцем проживання від дільничного інспектора міліції, згідно яких ОСОБА_7 характеризується задовільно (а.с. 90-94).

23.07.2015 року до кримінально-виконавчої інспекції надійшла інформація про те, що засуджена ОСОБА_7 у II кварталі 2015 р. до адміністративної відповідальності не притягувалась (а.с. 97-98).

25.09.2015 року інспекцією отримані матеріали перевірки засудженої за місцем проживання від дільничного інспектора міліції, згідно яких ОСОБА_7 характеризується задовільно (а.с. 100-104).

19.10.2015 року до кримінально-виконавчої інспекції надійшла інформація про те, що засуджена ОСОБА_7 у III кварталі 2015 р. до адміністративної відповідальності не притягувалась (а.с. 106).

07.12.2015 року засуджена ОСОБА_7 не з`явилась у встановлений день на реєстацію до інспекції, в зв`язку з чим 08.12.2015 року кримінально-виконавчою був направлений виклик до місця проживання засудженої ОСОБА_7 (а.с. 111).

09.12.2015 року засуджена ОСОБА_7 прийшла до кримінально-виконавчої інспекції, де письмово пояснила, що вона не з`явилась на реєстрацію до інспекції 07.12.2015 року тому, що їздила до м. Запоріжжя доглядати за своєю зведеною малолітньою сестрою, оскільки більше її залишити було ні з ким, проте відповідних проїзних документів вона не надала. Засудженій ОСОБА_7 було винесено застереження у виді письмового попередження за неявку на реєстрацію без поважної причини (а.с. 112-113).

Таким чином, за час іспитового строку у термін з 20.05.2014р. по 19.04.2016р. ОСОБА_7 в установлені інспекцією дні не з`являлась на реєстрацію до КВІ п`ять разів. Однак, засуджена добровільно з`являлась на реєстрацію до КВІ в наступні дні та пояснювала причини своєї неявки у встановлений час.

До адміністративної та кримінальної відповідальності ОСОБА_7 не притягувалась, службою дільничних інспекторів поліції за місцем проживання характеризується задовільно.

Доказів того, що засуджена негативно характеризується за місцем свого проживання, систематично вчиняє правопорушення, які пов`язані з порушенням громадського порядку, а також, що вона створює суспільну небезпеку, перебуваючи на волі суду не надано.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як зазначено в ч. 3 ст. 166 КВК України, невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі засудженої ОСОБА_7 , оскільки не вбачає в діях засудженої систематичного злісного ухилення від явки на реєстрацію до органів КВІ, чи систематичного вчинення правопорушень, враховуючи наявні у неї тяжкі особисті обставини - самостійне утримання ОСОБА_7 малолітньої дитини та матері - інваліда 3-ї групи.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги колегія не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні подання Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4