ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/2247/15-к
Провадження № 1-кп/210/90/16

"07" липня 2016 р.

Колегія суддів Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретарів судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_8 ,
адвокатів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_11 , -

адвоката: ОСОБА_12 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0000507, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця за національністю, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого до взяття під варту начальником технічного відділу ТОВ «Ашан-Україна гіпермаркет», одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітню доньку, - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого до взяття під варту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.3 КК України, та за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця за національністю, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого до взяття під варту машиністом електровозу ДП «Придніпровська залізниця», ТЧ-2, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого до взяття під варту за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

26 лютого 2015 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 перебували біля центрального входу супермаркету «Сільпо» по вул. Димитрова, буд.№30«а» у Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де на автомобільну стоянку навпроти супермаркету під`їхав автомобіль марки «Хюндай Акцент», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить громадянці ОСОБА_15 під керування останньої, яка вийшла із автомобілю та направилась до магазину.

Після чого, приблизно о 20 годині 25 хвилин ОСОБА_8 та ОСОБА_11 маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілої з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя, маючи при собі пневматичний пістолет марки «МП 654 К» калібр 4,5 мм, вступили в злочинну змову між собою та діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, із корисливих мотивів, заздалегідь розподіливши ролі в кримінальному правопорушенні, почали чекати поки потерпіла вийде із супермаркету.

В цей же день, приблизно о 20 годині 45 хвилин, коли потерпіла ОСОБА_15 вийшла із супермаркету, розблокувала центральний замок автомобілю та сіла на місце водія, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя, сів на пасажирське заднє ліве сидіння, приставив їй пневматичний пістолет, який, згідно висновків судово-балістичної експертизи №58/07-227 від 22 травня 2015 року, до категорії вогнепальної зброї не відноситься, є короткоствольним пневматичним пістолетом моделі «МР- 654К» калібру 4,5 мм, заводський номер НОМЕР_2 , виробництва Байкал (Росія) та призначений для стрільби по мішенях при проведенні навчальних, тренувальних і спортивних стрільб кульками діаметром 4,5 мм, до плеча, погрожуючи його застосуванням, почав вимагати, щоб потерпіла пересіла на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_11 у цей час, з метою перешкоджання виходу потерпілої з автомобілю та не привернення уваги інших осіб до подій, які відбувалися у салоні автомобілю, стояв біля передніх водійських дверей автомобіля з лівої сторони по ходу його руху.

Після того, як потерпіла ОСОБА_15 , сприймаючи цю погрозу, як реальну, побоюючись за своє життя, підкорилась злочинним вимогам ОСОБА_8 , пересіла на переднє пасажирське сидіння з правої сторони по ходу руху автомобілю, а ОСОБА_11 сів на місце водія, з ліва від неї та завів мотор ключами, які знаходились в замку запалювання та спрямував автомобіль по вул. Димитрова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, де навпроти буд.№51 висадили потерпілу ОСОБА_15 , після чого на автомобілі «Хюндай Акцент», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з місця скоєння правопорушення зникли, розпорядившись їм за власним розсудом та спричинивши потерпілій ОСОБА_15 реальні збитки, відповідно до висновків авто-товарознавчої експертизи №70/37-179 від 28 травня 2015 року на загальну суму 1570,40 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст.289 ч.3 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з погрозою застосування насильством, небезпечним для життя або здоров`я потерпілого.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 першочергово свою вину в пред`явленому звинуваченні за ст.289 ч.3 КК України не визнав у повному обсязі та пояснив, що 26 лютого 2015 року, він разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 , приїхали на маршрутному таксі в район зупинки громадського транспорту «96-й квартал», та перебуваючи біля розважального комплексу по вулиці Димитрова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, куди вони прибули з метою відвідати каток та покататися на ковзанах, вирішили зайти до супермаркету, котрий знаходиться в тій же будівлі для того, щоб купити насіння. Підходячи до супермаркету, на автостоянці біля нього він побачив дівчину, котра виходила з автомобілю. На той момент йому здалося, що то є його знайома з роботи, оскільки вона ззовні була схожа на неї, та автомобіль з котрого вона вийшла, був ідентичний тому, на якому вона їздить. Він вирішив підійти та привітатися із нею, однак не встиг оскільки дівчина зайшла до приміщення супермаркету. При цьому в нього раптово виник намір розіграти свою знайому. Дочекавшись коли дівчина вийде із супермаркету та сяде до автомобіля, він сів на заднє пасажирське сидіння зі сторони водія та сказав дівчині, щоб та не кричала та пересіла на переднє пасажирське сидіння. Вона пересіла, при цьому він слідкував за тим, щоб вона не підіймала голови для того щоб не впізнала його. Потім в автомобіль за кермо сів ОСОБА_11 і автомобіль рушив, однак автомобіль поїхав не одразу, його смикало. В цей час дівчина повернулася обличчям до ОСОБА_11 , а він простягнув руку щоб закрити їй очі, та побачив, що то була не його знайома. ОСОБА_11 почав рух, а він нахилився до нього, та повідомив про те, що то є не його знайома. ОСОБА_11 виїхав за межі стоянки та одразу ж зупинився, однак при цьому дівчина вибігла з автомобілю та втекла. Вони поїхали на автомобілі, та почали думати, що їм тепер робити далі. В подальшому речі, котрі знаходилися в автомобілі вони викинули, а сам автомобіль поставили в гараж авто-кооперативу, котрий належить його батькові. Наступного дня, після 22 години 00 хвилин, до нього на роботу приїхав ОСОБА_11 , та їдучи додому він побачив автомобіль свого знайомого з дитинства, котрий займається ремонтом автомобілів, та запитав у нього, чи не допоможе він знайти людей котрі допоможуть продати автомобіль, при цьому, того звідки в них взявся автомобіль він знайомому не повідомив, а той в свою чергу допоміг знайти людей, котрі можуть купити автомобіль. Однак автомобіль їм продати так і не вдалось оскільки на той момент співробітникам міліції вже було відомо про їх намір продати автомобіль. Зазначав, що зброю до скроні потерпілої він не приставляв.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_8 відмовився від першочергових показів наданих ним під час судового розгляду, натомість визнав свою вину у пред`явленому звинуваченні за ст.289 ч.3 КК України у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та проси враховувати покази надані ним на стадії досудового слідства.

Так, зазначив, що ОСОБА_11 він знає давно, останній є хрещеним батьком його дитини. Вказував на те, що злочин ним було скоєно у зв`язку із тяжким фінансовим положенням, оскільки його дружина на той час була вагітною другою дитиною. Зазначив, що одного разу при спілкуванні із ОСОБА_8 вони торкнулися теми легкої наживи. Того ж дня, увечері вони поїхали до спортивного клубу, розташованого по вулиці Димитрова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з метою знайти автомобіль, котрий можна викрасти. Вийшли вони на зупинці громадського транспорту «96-й квартал», та направилися в сторону спортивного клубу. Підійшовши до автостоянки вони побачили раніше незнайому їм потерпілу ОСОБА_15 , котра сідала до свого автомобіля. Спочатку вони взагалі не звернули на неї уваги. В подальшому, прогулюючись, на автостоянці супермаркету «Сільпо», розташованого в тій же будівлі, що і спортивний клуб, вони знову побачили потерпілу ОСОБА_15 , та вирішили дочекатись коли вона вийде із супермаркету. Викрасти саме належний потерпілій ОСОБА_15 автомобіль вони вирішили лише тому, що бачили її вдруге, інших причин не було. Доки вони чекали, коли потерпіла вийде із супермаркету, то обговорили план їх дій. Коли потерпіла вийшла із супермаркету та сіла в автомобіль, він сів на заднє пасажирське сидіння одразу за водієм, та приставив до її голови пістолет, сказав їй, щоб вона пересіла на переднє пасажирське сидіння, просигналив у клаксон руля автомобіля, ОСОБА_11 сів за кермо автомобіля і вони рушили. Виїхавши зі стоянки вони відкрили потерпілій двері і та вибігла із автомобіля, а вони продовжили рух по вулиці Димитрова, в сторону Нікопольського шосе в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, та по дорозі обговорили подальші їх дії, а за містом викинули державні реєстраційні номери автомобіля та особисті речі потерпілої ОСОБА_15 . Потім вони поставили автомобіль до гаража, а наступного дня він після роботи встрівся із ОСОБА_11 в ТРК «Сонячна галерея», та направляючись додому зустрів свого давнього товариша. Він знав, що той займається розборкою автомобілів та їх продажем. Його товариш дав йому номер телефону особи, котра повинна була допомогти з продажем автомобіля. Вказував на те, що на день продажу автомобіля працівники правоохоронних органів знали про їх плани. В день продажу автомобіля їх не було затримано. Коли відбувався продаж автомобіля, то в самому гаражному кооперативі, де вони повинні були його продати, його самого не було, оскільки він вийшов із автомобіля недалеко від нього, а ОСОБА_11 поїхав далі один. В подальшому біля гаражного кооперативу почалася стрілянина, однак ОСОБА_11 вдалося втекти. Пару місяців вони із ОСОБА_11 обговорювали те що сталося, та їх подальші дії, а прийшовши одного дня додому, де вже були співробітники правоохоронних органів, його було затримано.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_11 першочергово свою вину в пред`явленому звинуваченні за ст.289 ч.3 КК України також не визнав у повному обсязі та пояснив, що 26 лютого 2015 року, він разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 , приїхали на маршрутному таксі в район зупинки громадського транспорту «96-й квартал», та перебуваючи біля розважального комплексу по вулиці Димитрова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, куди вони прибули з метою відвідати каток та покататися на ковзанах, вирішили зайти до супермаркету, котрий знаходиться в тій же будівлі для того, щоб купити яблук та насіння. Підходячи до супермаркету, на автостоянці біля нього ОСОБА_8 сказав йому, що побачив свою знайому з роботи, та запропонував йому її розіграти, а саме інсценувати ситуацію викрадення автомобілю. Він сказав, що йому це не цікаво, та що йому треба до туалету. Повернувшись на паркову біля супермаркету він побачив як ОСОБА_8 сідає до автомобіля нібито його знайомої, він підійшов до автомобіля, що відбувалося всередині автомобіля він не бачив. Потім ОСОБА_8 йому посигналив, махнув рукою щоб він сідав до автомобілю. Він сів за кермо та вони поїхали. Він вважав, що вони під`їдуть до входу розважального центру, однак виїхавши зі стоянки супермаркету ОСОБА_8 йому повідомив, що це не його знайома, він злякався та не знав, що робити далі. Зупинивши автомобіль, потерпіла відкрила двері автомобілю, вибігла з нього та втекла. Вони поїхали далі. Рухаючись на автомобілі ОСОБА_8 повідомив йому що на задньому сидінні автомобіля є якісь речі, та що їх треба десь викинуту. Вони виїхали за місто, викинули речі, повернулися в місто, та поставили автомобіль в гараж. Наступного дня він здзвонився із ОСОБА_8 та домовився про зустріч. Їдучи додому ОСОБА_8 зустрів свого однокласника та домовився з ним про те, кому можна продати автомобіль. Вони забрали автомобіль з гаражу та відвезли його в гаражний кооператив, котрий розташований на мікрорайоні «Східний». Приїхавши на мікрорайон ОСОБА_8 вийшов на зупинці, а він відвіз автомобіль до гаражного кооперативу. Під`їхавши до кооперативу почалась стрілянина, було чотири вистріли, він злякався, вискочив з автомобіля та втік залишивши автомобіль. Стріляли з травматичної зброї, його було поранено в руку.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_11 відмовився від першочергових показів наданих ним під час судового розгляду, визнав свою вину у пред`явленому звинуваченні за ст.289 ч.3 КК України у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та проси враховувати покази надані ним на стадії досудового слідства. Свої дії пояснив тим, що йому необхідні були кошти на лікування свого батька.

Так, зазначив, що 26 лютого 2015 року, у вечірній час доби він, разом із ОСОБА_8 поїхали до спортивного клубу, розташованого по вулиці Димитрова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Вийшли вони на зупинці громадського транспорту «96-й квартал», та направилися в сторону спортивного клубу. На паркові біля спортивного клубу вони побачили автомобіль марки «Хюндай Акцент», та вирішили його викрасти. Поки вони обходили будівлю спортивного клубу, то побачили, що автомобіль марки «Хюндай Акцент» стоїть вже на автостоянці супермаркету «Сільпо», розташованого в тій самій будівлі, що і спортивний клуб. Раніше незнайома їм потерпіла ОСОБА_15 зайшла в супермаркет. Доки вона була всередині вони обговорили план їх дій. Вийшовши із супермаркету, поклавши пакети із продуктами в автомобіль через праві задні пасажирські двері, вона сіла за кермо автомобіля. Він підійшов до правого переднього колеса, а ОСОБА_8 сів на заднє пасажирське сидіння одразу за водієм. Що відбувалося усередині автомобіля він не бачив у зв`язку із пізнім часом та поганими умовами погоди. Проходячи перед капотом автомобіля, він почув сигнал клаксону, то був ОСОБА_8 , котрий подав йому сигнал. Він сів за кермо автомобіля, потерпіла ОСОБА_15 на той час вже сиділа на передньому пасажирському сидінні. Він взяв ключі, завів автомобіль, перший раз йому не вдалося почати рух із за того, що автомобіль мав автоматичну коробку передач. Потім він все таки рушив, та направився по вулиці Димитрова в місті Кривому Розі Дніпропетровської області. Приблизно через 200 метрів двері автомобіля зі сторони потерпілої ОСОБА_15 відкрилися, вона вибігла із автомобіля, а вони поїхали далі в сторону Нікопольського шосе, де викинули державні реєстраційні номери автомобіля та особисті речі потерпілої. Потім вони повернулися до міста, поставили автомобіль в гараж належний сім`ї ОСОБА_8 та розійшлися по домам. Наступного дня вони із ОСОБА_8 зустрілися в ТРК «Сонячна галерея», та їдучи додому зустріли давнього знайомого ОСОБА_8 . Вони поспілкувалися, та ОСОБА_8 взяв у свого товариша номер телефону особи, котра повинна була їм допомогти із продажем викраденого автомобіля. Через пару днів, він разом із ОСОБА_8 сівши у викрадений автомобіль направилися до одного із гаражних кооперативів, розташований в районі «Східний». Під`їхавши до гаражного кооперативу ОСОБА_8 вийшов із автомобіля. Біля кооперативу був також чоловік, котрий махнув йому рукою вказуючи, до якого із гаражів йому необхідно заїжджати. Сівши в автомобіль, та почавши рух, він побачив двох чоловіків, котрі вибігли з різних сторін, почалась стрілянина. Він злякався, не розуміючи що відбувається виїхав із гаражного кооперативу, через метрів 300 покинув автомобіль, а сам втік. Таким чином автомобіль потрапив до працівників правоохоронних органів.

Допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_15 суду пояснила, що 26 лютого 2015 року, в вечірній час доби, точного часу вона не пам`ятає, після чергового тренування в спортивному комплексі «Спорт Лайф», який розташований по вулиці Димитрова в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, вона під`їхала на автостоянку до супермаркету «Сільпо», який розташований поруч спортивного комплексу в якому вона займалась. Зайшовши до супермаркету, скупившись, вона повернулася до автомобіля, відкрила двері, поклала покупки на заднє сидіння автомобіля а сама сіла на водійське місце. При цьому, один з раніше незнайомих їй чоловіків відкрив задні двері автомобіля зі сторони водія та сів на заднє пасажирське сидіння одразу за водійським, а інший чоловік підпер двері автомобіля зі сторони сидіння водія. Вона запитала, що їм треба, однак відповіді так і не отримала, їй просто було наказано опустити голову, заспокоїтись, та не підіймати погляду. У зв`язку із тим, що вказані події відбувалися давно, всієї суті розмови вона не пам`ятає. При цьому їй здавалося, що все що відбувалося тривало довгий час, однак насправді зайняло буквально хвилини. В подальшому, чоловік, який знаходився в салоні автомобіля, наказав їй, щоб вона пересіла на переднє пасажирське сидіння. Пересідаючи на переднє пасажирське сидіння вона все ж таки підняла голову та побачила у дзеркало заднього виду обличчя нападаючого на неї чоловіка, котрий перебував в салоні автомобіля. Пересідаючи на пасажирське сидіння нападаючий чоловік схопив її за комір одягненої на ній куртки, та силою пересадив її. Чоловік котрий стояв ззовні та блокував двері автомобіля сів за кермо на водійське місце. Змоги детальніше роздивитися чоловіків котрі напали на неї вона не мала змоги оскільки чоловік, котрий сидів на задньому пасажирському сидінні постійно опускав їй голову. Вказувала на те, що спочатку вона розгубилася в ситуації що склалася, та дуже злякалася. В подальшому вони від`їхали від супермаркету на деяку відстань, конкретно сказати на яку вона не може. Потім автомобіль призупинив свій рух, а чоловік котрий сидів ззаду направив її в спину щоб вона виходила. При виході з автомобіля, боковим зором вона побачила обличчя іншого чоловіка, котрий сидів за кермом. Зазначала, що цінні речі котрі були на ній, а також мобільний телефон та документи на автомобіль залишились при ній. Опинившись ззовні вона викликала міліцію. Посилалася також на ту обставину, що як тільки вона сіла до автомобіля на автостоянці супермаркету, то відчула, що до її скроні приставили пістолет, та почала сприймати загрозу для свого життя реально.

Окрім повного визнання обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_11 своєї вини в пред`явленому звинуваченні, провина останніх повністю підтверджується показами потерпілої ОСОБА_15 та наявними матеріалами кримінального провадження №0000507, а саме:

- витягом із кримінального провадження №0000507 від 26 лютого 2015 року, відомості про кримінальне правопорушення до котрого внесено на підставі заяви потерпілої ОСОБА_15 (том №1, арк. крим. пров.№1);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26 лютого 2015 року, відповідно до якого співробітниками Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від потерпілої ОСОБА_15 було прийнято заяву, в якій вона просить притягнути до відповідальності двох невідомих їй чоловіків, віком приблизно 20-25 років, котрі 26 лютого 2015 року, приблизно о 20 годині 45 хвилин, знаходячись на автостоянці, розташованої поблизу супермаркету «Сільпо» по вулиці Димитрова в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, погрожуючи застосуванням предметом, схожим на пістолет, проти її волі заволоділи належним їй автомобілем марки «Хюндай Акцент», реєстраційний номер НОМЕР_1 , золотистого кольору, 2008 року випуску, вартістю 125000,00 гривень, чим заподіяли їй матеріальний збиток на вказану вище суму (том №1, арк. крим. пров.№6);

- протоколом огляду місця події від 26 лютого 2015 року, та схемою до нього, об`єктом огляду якого є ділянка місцевості на якій розташована автостоянка перед супермаркетом «Сільпо» по вулиці Димитрова в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, звідки невідомі особи з погрозою застосування насильством, небезпечним для життя або здоров`я потерпілого, незаконно заволоділи належним потерпілій ОСОБА_15 автомобілем марки «Хюндай Акцент», реєстраційний номер НОМЕР_1 . На момент огляду будь-яких куль, гільз або деталей вогнепальної зброї не виявлено (том №1, арк. крим. пров.№7-10);

- протоколом огляду від 26 лютого 2015 року, та фото таблицею до нього, об`єктом огляду якого є надане потерпілою ОСОБА_15 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Хюндай Акцент», легковий седан, бежевого кольору, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дата реєстрації, - 23 вересня 2014 року, з котрого вбачається, що вона є власником вказаного транспортного засобу (том №1, арк. крим. пров.№11-13);

- протоколом огляду місця події від 28 лютого 2015 року, та фото таблицею до нього, об`єктом огляду якого є ділянка місцевості, розташована навпроти дитячого садка, котрий знаходиться позаду будинку АДРЕСА_3 , та розташований на даній ділянці місцевості автомобіль марки «Хюндай Акцент», без реєстраційних номерів (том №1, арк. крим. пров.№20-26);

- висновком експерта №70/37-83 від 21 березня 2015 року, та фото таблицею до нього, відповідно до якого визначити дійсну (ринкову) вартість транспортного засобу «Хюндай Акцент», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 26 лютого 2015 року, не доводиться можливим. Середня (ринкова) вартість аналогічного транспортного засобу «Хюндай Акцент», 2008 року випуску, на підставі довідкової літератури (інтернет, офіційний сайт «auto.ria.ua»), в момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 26 лютого 2015 року, складає 150537,00 гривень (том №1, арк. крим. пров.№40-43);

- протоколом огляду предмету від 12 березня 2015 року, та додатком до нього, - диском, об`єктом огляду якого є наданий начальником відділу охорони супермаркету «Сільпо» ОСОБА_16 стандартний диск, котрий має чотири файли з відеозаписом кожен (том №1, арк. крим. пров.№81, 83);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 квітня 2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_17 впізнав обвинуваченого ОСОБА_11 як особу, котра намагалася йому продати транспортний засіб марки «Хюндай Акцент» (том №1, арк. крим. пров.№84-86);

- протоколом обшуку від 07 травня 2015 року, проведеного за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_8 : АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_18 від 28 квітня 2015 року, в ході проведення якого дружині обвинуваченого ОСОБА_8 , - ОСОБА_19 було запропоновано видати зазначені в ухвалі слідчого судді речі, на що остання повідомила про наявність у її чоловіка ОСОБА_8 газового пістолету, однак видати його не малося можливості у зв`язку із перебуванням її чоловіка на той час у відрядженні в м. Києві, та в ході проведення котрого було вилучено мобільний телефон марки «NOKIA N73», imei: НОМЕР_3 , без акумулятора (том №1, арк. крим. пров.№214-215);

- протоколом огляду від 07 травня 2015 року, об`єктом огляду якого є належний обвинуваченому ОСОБА_8 автомобіль марки «Mitsubishi Space Star» зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який на момент огляду знаходився на автостоянці біля Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області по вул. Стрельникова, буд.№2 в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. В ході проведення огляду автомобіля встановлено, що за передньою спинкою пасажирської сторони, в кармані виявлено предмет, схожий на пістолет, на якому мається напис МР-6544 К-4,5мм (том №1, арк. крим. пров.№242);

- висновком судово-балістичної експертизи №58/07-227 від 22 травня 2015 року, відповідно до якого, пістолет, вилучений 07 травня 2015 року під час проведення огляду автомобіля марки «Mitsubishi Space Star», реєстраційний номер НОМЕР_4 , до категорії вогнепальної зброї не відноситься, є короткоствольним пневматичним пістолетом моделі «МР- 654К» калібру 4,5 мм, заводський номер НОМЕР_2 , виробництва Байкал (Росія) та призначений для стрільби по мішенях при проведенні навчальних, тренувальних і спортивних стрільб кульками діаметром 4,5 мм, виготовлений заводським способом (том №1, арк. крим. пров.№247-249);

- висновком авто товарознавчої експертизи №70/37-179 від 28 травня 2015 року, відповідно до якого, сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Хюндай Акцент», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, - громадянці ОСОБА_15 , складає 1570,40 гривень (том №2, арк. крим. пров.№7-10);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07 травня 2015 року, та фото таблицею до нього, в ході проведення якого потерпілою ОСОБА_15 було впізнано обвинуваченого ОСОБА_11 як одну із невідомих осіб, котрі 26 лютого 2015 року, приблизно о 20 годині 45 хвилин, знаходячись на автостоянці, розташованій поблизу супермаркету «Сільпо» по вул. Димитрова в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, погрожуючи їй застосуванням предмету схожого на пістолет, незаконно заволоділи належним їй автомобілем марки «Хюндай Акцент», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим спричинили їй матеріальну шкоду на суму 150537,00 гривень (том №2, арк. крим. пров.№11-12);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07 травня 2015 року, та фото таблицею до нього, в ході проведення якого потерпілою ОСОБА_15 було впізнано обвинуваченого ОСОБА_8 як одну із невідомих осіб, котрі 26 лютого 2015 року, приблизно о 20 годині 45 хвилин, знаходячись на автостоянці, розташованій поблизу супермаркету «Сільпо» по вул. Димитрова в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, погрожуючи їй застосуванням предмету схожого на пістолет, незаконно заволоділи належним їй автомобілем марки «Хюндай Акцент», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим спричинили їй матеріальну шкоду на суму 150537,00 гривень (том №2, арк. крим. пров.№13-14);

- протоколом огляду місця події від 07 травня 2015 року, об`єктом огляду якого є ділянка місцевості, розташована в лісопосадці біля дороги «Нікополь-Кривий Ріг», на яку вказав обвинувачений ОСОБА_8 як на місце, де ним та обвинуваченим ОСОБА_11 було викинуто особисті речі потерпілої ОСОБА_15 , виявлені ними в належному їй автомобілі. В ході проведення огляду ділянки місцевості виявлено жіночу чорну сумку, чорну жіночу спортивну кофту марки «ADIDAS», чорні спортивні лосини, жіночий купальник в горошок, чорний жіночий бюстгальтер, картки магазинів «Мегаспорт» та «Метро» на ім`я, - ОСОБА_20 , ФОП « ОСОБА_21 », а також жіночу косметичку (том №2, арк. крим. пров.№15);

- протоколом огляду від 07 травня 2015 року, об`єктом огляду якого є добровільно виданий співробітникам правоохоронних органів обвинуваченим ОСОБА_8 мобільний телефон марки LG P698, imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 , в котрому знаходяться сім-карти з номерами, - НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , та котрий згідно довідки щодо обробки технічної інформації (том №1, арк. крим. пров.№186-193), 26 лютого 2015 року, в період часу з 20 години 38 хвилин до 00 години 06 хвилин, реєструвався в секторі обслуговування базової станції, - «вул. Рокосовського, вул. Димитрова, вул. Єсеніна», тобто в районі місця вчинення кримінального правопорушення (том №2, арк. крим. пров.№18-19);

- протоколом огляду від 07 травня 2015 року, об`єктом огляду якого є добровільно виданий співробітникам правоохоронних органів обвинуваченим ОСОБА_11 мобільний телефон марки Fly Q442, imei1: НОМЕР_9 , imei2: НОМЕР_10 , в котрому знаходяться сім-карти з номерами, - НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , та котрий згідно довідки щодо обробки технічної інформації (том №1, арк. крим. пров.№186-193), 26 лютого 2015 року, в період часу з 20 години 38 хвилин до 00 години 06 хвилин, реєструвався в секторі обслуговування базової станції, - «вул. Рокосовського, вул. Димитрова, вул. Єсеніна», тобто в районі місця вчинення кримінального правопорушення (том №2, арк. крим. пров.№20-21).

Зазначені вище докази винуватості обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_11 є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84 - 86 КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

Оцінивши в сукупності усі докази у справі, колегія суддів вважає винними ОСОБА_8 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.3 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з погрозою застосування насильством, небезпечним для життя або здоров`я потерпілого.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим, виходячи з вимог закону про достатність покарання для їх виправлення, запобігання скоєнню ними нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинувачених, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд виходить із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст.66 КК України, колегія суддів відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 згідно ст.66 КК України, колегія суддів відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_11 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Разом із тим, суд враховує також особу обвинувачених.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 винним себе в інкримінованому злочині першочергово не визнав у повному обсязі, в подальшому змінив покази та визнав свою провину, щиро розкаявся, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, добровільно відшкодував завдані потерпілій збитки, має на своєму утриманні малолітнього сина, - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітню доньку, - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під наглядом у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував та не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно.

Обвинувачений ОСОБА_11 винним себе в інкримінованому злочині першочергово також не визнав у повному обсязі, в подальшому змінив покази та визнав свою провину, щиро розкаявся, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, добровільно відшкодував завдані потерпілій збитки, під наглядом у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував та не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно.

Крім того, при призначенні обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_11 покарання, колегія суддів враховує те, що злочин, передбачений ст.289 ч.3 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії умисних особливо тяжких злочинів, від вчинення якого є потерпіла.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за доцільне призначити обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_11 покарання в межах санкції ст.289 ч.3 КК України, у вигляді позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально виконавчому закладі закрито типу, без конфіскації усього особисто їм належного майна.

Підстав для призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_11 за правилами ст.ст.69, 75 КК України, колегія суддів не вбачає.

Так, у відповідності до вимог ст.65 КК України, покарання має бути призначене у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, а більш м`яке покарання може бути призначене лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Відповідно до змісту положень ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

При цьому за змістом ст.69 ч.1 КК України, призначення покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.

Відсутність підстав для призначення обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_11 покарання за правилами, передбаченими ст.69 ч.1 КК України, незважаючи на їх позитивну характеристику, наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 малолітніх дітей на своєму утриманні, колегія суддів мотивує тим, що останні вчинили кримінальне правопорушення, котре згідно положень ст.12 КК України, відноситься до категорії умисних особливо тяжких злочинів, від вчинення якого є потерпіла, та за вчинення котрого законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією усього особисто належного майна, або без такої.

Також суд враховує те, що злочин ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вчинили відносно особи жіночої статі, з погрозою застосування насильством, небезпечним для її життя або здоров`я, котру остання розцінювала в момент вчинення злочину як реальну загрозу своєму життю, а саме погрозою зброєю. Крім того, першочергово вину у пред`явленому звинуваченні не визнали у повному обсязі, змінювали свої покази на протязі судового розгляду з метою уникнення відповідальності. Вказували на недозволені методи слідства на стадії досудового розслідування зі сторони правоохоронних органів, з приводу чого ними під тиском було надано свідчення, в котрих вони визнали свою провину на стадії досудового слідства, та з приводу чого судом призначалася службова перевірка, та результати котрої не підтвердили обставини, на котрі вказували обвинувачені.

Також колегія суддів враховує те, що після вчинення злочину із зізнанням до правоохоронних органів обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не з`явилися, вчиняли дії спрямовані на приховання вчиненого ними злочину шляхом знищення особистих речей потерпілої, виявлених ними у салоні викраденого ними автомобіля, вчили спробу реалізації і викраденого автомобіля з метою отримання матеріальної вигоди для забезпечення власних потреб, однак дана спроба була попереджена співробітниками правоохоронних органів.

Виходячи із наведеного, колегією суддів не встановлено підстав, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення для застосування ст.69 КК України, при призначенні ОСОБА_8 та ОСОБА_11 покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої санкцією ст.289 ч.3 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по відношенню до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_11 колегія суддів вважає за необхідне залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_11 слід рахувати з моменту затримання, а саме, - 07 травня 2015 року.

Керуючись ст.65 КК України, колегія суддів вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , та запобіганню скоєнню ними нових злочинів.

Крім того, 24 грудня 2015 року набрав чинності Закон України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)».

Згідно ст.72 ч.5 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 в строк відбуття покарання за даним вироком підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 07 травня 2015 року по день набрання вироком законної сили включно, відповідно до ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_15 до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, колегія суддів враховуючи її клопотання, приходить до висновку, що його необхідно залишити без розгляду у зв`язку із відшкодуванням обвинуваченими матеріальної та моральної шкоди, завданої потерпілій, та відмовою останньої від його підтримання.

Крім того, з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_11 в порядку ст.124 ч.2 КПК України, на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів для проведення: авто товарознавчої експертизи від №70/37-83 від 21 березня 2015 року у розмірі 245,52 гривень; судово-балістичної експертизи №58/07-227 від 22 травня 2015 року у розмірі 491,04 гривня; авто-товарознавчої експертизи №70/37-179 від 28 травня 2015 року у розмірі 768,00 гривень; судово-балістичної експертизи №58/07-264 від 01 червня 2015 року у розмірі 491,04 гривня, а всього 1 995,60 гривень.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 - 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.3 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 08 (восьми) років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу, без конфіскації усього особисто йому належного майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно засудженого ОСОБА_8 залишити без змін до набрання чинності вироком суду.

Строк покарання засудженого ОСОБА_8 обраховувати із дня затримання, - 07 травня 2015 року.

Зарахувати засудженому ОСОБА_8 у строк відбуття покарання за даним вироком, строк попереднього ув`язнення з 07 травня 2015 року по день набрання законної сили даним вироком, відповідно до ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.3 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 08 (восьми) років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу, без конфіскації усього особисто йому належного майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно засудженого ОСОБА_11 залишити без змін до набрання чинності вироком суду.

Строк покарання засудженого ОСОБА_11 обраховувати із дня затримання, - 07 травня 2015 року.

Зарахувати засудженому ОСОБА_11 у строк відбуття покарання за даним вироком, строк попереднього ув`язнення з 07 травня 2015 року по день набрання законної сили даним вироком, відповідно до ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 до засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, - залишити без розгляду.

Речовий доказ перерахований на арк. крим. пров.№53, том №1, а саме автомобіль марки «Hyundai Accent», 2008 року випуску, бежевого кольору, котрий повернуто потерпілій ОСОБА_15 згідно розписки від 25 березня 2015 року, - залишити у останньої.

Речовий доказ перерахований на арк. крим. пров.№82, том №1, а саме лазерний диск, на якому міститься відеозапис з камер відео-спостереження супермаркету «Сільпо», станом на 26 лютого 2015 року, зафіксовано факт незаконного заволодіння транспортним засобом у потерпілої ОСОБА_15 , та котрий знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000507, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази перераховані на арк. крим. пров.№194, том №1, а саме сім оптичних дисків з інформацією наданою ПрАТ «Київстар», котрі знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000507, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ перерахований на арк. крим. пров.№250, том №1, а саме пістолет МР-645К калібру 4,5 мм, заводський № НОМЕР_2 , виробництва «Байкал» (Росія), вилучений у ОСОБА_8 , та котрий відповідно до квитанції №63 від 26 травня 2015 року зберігається в камері речових доказів Дзержинського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, - знищити.

Речові докази перераховані на арк. крим. пров.№16, том №2, а саме спортивну сумку чорного кольору, лайкрові чорні лосини, чорну майку з х/б матеріалу, чорну спортивну білизну, темно-сіру спортивну кофту з логотипом «Адідас», бежевий купальник в коричневий горошок, медичне харчування у вигляді пігулок, якими заволоділи ОСОБА_8 та ОСОБА_11 під час викрадення автомобіля марки «Hyundai Accent», 2008 року випуску, та котрі повернуто потерпілій ОСОБА_15 згідно розписки, - залишити у останньої.

Речові докази перераховані на арк. крим. пров.№22, том №2, а саме мобільні телефони марок Nokia N73-1, LG P698, FLY IQ 442, котрі відповідно до квитанції №213 від 29 травня 2015 року зберігається в камері речових доказів Дзержинського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, - повернути обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_11 шляхом передачі за згодою останніх їх родичам.

Речові докази перераховані на арк. крим. пров.№100, том №2, а саме два пістолети, - з позначками «С11» калібру 4,5 мм, заводський № НОМЕР_13 , виробництва Тайвань, та пістолет з позначкою «Model of 1911 U.S.Army», котрі відповідно до квитанції №65 зберігається в камері речових доказів Дзержинського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, - знищити.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення: авто товарознавчої експертизи від №70/37-83 від 21 березня 2015 року у розмірі 245,52 гривень; судово-балістичної експертизи №58/07-227 від 22 травня 2015 року у розмірі 491,04 гривня; авто-товарознавчої експертизи №70/37-179 від 28 травня 2015 року у розмірі 768,00 гривень; судово-балістичної експертизи №58/07-264 від 01 червня 2015 року у розмірі 491,04 гривня, а всього 1 995,60 гривень, на підставі ст.124 ч.2 КПК України, стягнути із засуджених ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з кожного окремо по 997,80 гривень, на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом тридцяти днів з дня проголошення, засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

На виконання вимог ст.376 ч.6 КПК України, копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим, їх захисникам та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3