Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/719/16-к
Провадження №: 1-кп/332/117/16
Вирок
Іменем України
18 березня 2016 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000273, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, пенсіонера, інваліда 3 групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:
23.01.2016 р. близько 15.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків вчинив сварку зі своє дружиною ОСОБА_4 , в ході якої, став висловлювати їй погрози вбивством, замахуючись кулаками у область тулубу. Продовжуючи свої злочинні дії та бажаючи викликати у потерпілої реальну загрозу за своє життя, ОСОБА_5 , в підтвердження реальності висловлених ним загроз, взяв у праву руку кухонний ніж та почав розмахувати ним перед ОСОБА_4 , демонструючи намір нанесення ударів в область правої верхньої частини грудної клітини. Цю погрозу вбивством потерпіла ОСОБА_4 з урахуванням агресивної поведінки ОСОБА_5 , перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, конкретної обстановки, сприймала як реальну та у неї були об`єктивні підстави побоюватися її здійснення обвинуваченим.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у погрозі вбивством за наявності реальних підстав у потерпілої побоюватися здійснення цієї погрози, кваліфікуються за ч. 1 ст. 129 КК України.

20.02.2016 року між обвинуваченим та потерпілою була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

Відповідно до умов вказаної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 129 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді двох років обмеження волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку два роки.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілої, які просили суд затвердити укладену угоду, дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає за можливе затвердити угоду від 20.02.2016 року з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

При цьому з`ясовано, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, розкаявся у скоєному та цілком розуміє вимоги п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України. Обставин для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Узгоджене в угоді покарання обвинуваченому, на думку суду, відповідає тяжкості скоєного злочину, особі обвинуваченого, та є достатнім і необхідним для його виправлення й попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 475 КПК України, -

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення від 20.02.2016 року, укладену між ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження № 0000273.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до положень ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально - виконавчої інспекції.

Початок іспитового строку ОСОБА_5 обчислювати з дня проголошення вироку суду.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення наслідків укладання угоди; потерпілим, його представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6-7 ст. 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1