Справа № 204/5291/16-к
Провадження № 1-кс/204/795/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську клопотання ОСОБА_4 про негайне звільнення з-під варти у порядку ст. 206 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
17 серпня 2016 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_4 про негайне звільнення з-під варти у порядку ст. 206 КПК України. В обґрунтування заяви зазначає, що він був засуджений Нікопольським судом Дніпропетровської області по ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років та шість місяців позбавлення волі, та згідно вироку суду в строк відбування покарання зараховано строк попереднього тримання під вартою з 13.11.2014 року по день набрання вироком законної сили. На сьогоднішній день строк покарання закінчився, але вирок законної сили так і не набрав. Тому, вимушений звернутися до суду з даним клопотанням.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заяву, просив вимоги задовольнити та звільнити його з-під варти.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та зазначив, що тримання ОСОБА_4 є законним, а обставини зазначені в клопотання безпідставні.

Вислухавши пояснення обвинуваченого, дослідивши заяву, матеріали його особової справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

З матеріалів особової справи наданої Дніпропетровською установою відбування покарань № 4 встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримується під вартою в ДУВП № 4 на підставі вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, згідно якого ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання згідно санкції даної статті у вигляді 3 років позбавлення волі, його ж визнано винуватим у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавленні волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 років 6 місяців позбавленні волі. Строк відбуття покарання рахувати з дня проголошення вироку. Міру запобіжного залишити без змін у вигляді тримання під вартою. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженні з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 13.11.2014 року по день набрання вироком законної сили.
Крім того, згідно наданої довідки по особовій справі зазначено, що на вирок суду співучасником злочину подано апеляційну скаргу, розпорядження про набрання вироком законної сили до ДУВП № 4 не надходило.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 перебуває у статусі обвинуваченого за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.06.2016 року.
Також, даним вироком суду вирішено питання щодо запобіжного заходу засудженого, а саме: міру запобіжного заходу залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Після системного аналізу вимог ст. 206 КПК України, вимог глави 18 КПК України та вимог ст.ст. 373-374 КПК України, приходжу до переконання про відсутність обґрунтованої підозри, що в межах територіальної юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться особа, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили.
Тобто, у судовому засіданні було встановлено, що посилання обвинуваченого на незаконність його тримання під вартою у Дніпропетровській установі відбування покарань № 4 є безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з наявністю судового рішення, яким вирішено питання про тримання під вартою ОСОБА_4 засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_4 про негайне звільнення з-під варти у порядку ст. 206 КПК України, необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 21, 206, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_4 про негайне звільнення з-під варти у порядку ст. 206 КПК України залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1