В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 274/4074/15-к
Провадження № 1-кп/0274/119/16
06.06.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бердичева кримінальне провадження № 274/4074/15-к по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Кустин, Бердичівського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, інваліда 2 групи загального захворювання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
за ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю :
прокурора ОСОБА_4 ;
потерпілого ОСОБА_5 ;
законного представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
цивільного позивача ОСОБА_8 ,
захисника - ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
12.08.2014 року приблизно о 22 год. ОСОБА_3 , знаходився поблизу будинку №45а, що по провулку Спартаківському в м.Бердичеві, де побачив неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в той час сидів на металевій качелі.
В цей час ОСОБА_3 , тримаючи в правій руці невстановлену слідством дерев"яну палку, умисно, з метою заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, кинув її в обличчя ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому, відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №89 від 11.08.2015 р., тілесне ушкодження у вигляді проникаючого корнео-склерального поранення лівого ока, що потягло за собою стійку втрату загальної працездатності в розмірі 35%, тобто більше 1/3, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Кримінальна відповідальність за вчинення злочину, у вчиненні якого визнається винним ОСОБА_3 , передбачена ст. 121 ч.1 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину не визнав, цивільний позов, заявлений позивачами також не визнав. Показав, що не пам`ятає дати, в той день як згідно обвинувачення потерпілий отримав травму, він був біля гаража зі своїм зятем ОСОБА_10 і сусідом ОСОБА_11 . Приблизно о 22 годині, поговоривши пішли до дому. Зять пішов вперед, а він слідом за ним. Перед тим як іти до дочки із зятем, які проживають в одному з ним будинку, але в іншому під`їзді, зайшов до себе до дому, поклав ключі від гаража і пішов до дочки допомагати закривати аджику.
На запитання учасників судового провадження обвинувачений дав показання, що його гараж знаходиться за 70 метрів від площадки під`зду. В гараж він прийшов приблизно о 20 години та знаходився там годину - півтори. За цей час в дворі будинку нікого не було, але він здебільшого знаходився в приміщенні гаража. Сусід ОСОБА_11 ремонтував в гаражі машину. Перед тим як іти до дому, він підійшов до нього, вони стояли на вулиці біля гаража ОСОБА_11 . Їх гаражі розташовані поряд. До них також підійшов ОСОБА_10 , вони покурили. Потім ОСОБА_10 пішов вперед, а він позаду за ним. Лінник залишився ще в гаражі. Коли йшли до під`їзду, то в дворі нікого не було, біля гойдалки також нікого не було. На той час вже смеркало. Йшов до дому приблизно о 21 год 20 хв. Залишивши ключі від гаража дома, пішов до дочки, це було відразу, так як коли зайшов до квартири, зять щойно знімав куртку. Як виходив зі свого під`зду, то нікого не зустрічав. В той вечір він спиртного не вживав, взагалі з 2009 року йому не можна пити алкоголь. До того як його почали звинувачувати, потерпілого не знав. На другий день, коли був з зятем на ринку, останньому зателефонував якийсь ОСОБА_12 і запитав в якій квартирі проживає «дід мопед». Зять відповів, що це його тесть, той сказав, що він вибив малому око, а тому йому буде погано. Заперечує, що завдавав будь яких ушкоджень потерпілому в той вечір. До під`їзду де він проживає багато приходить дітей, як правило до ОСОБА_13 , який проживає на третьому поверсі. Чи був серед них потерпілий він не звертав увагу. Було що хлопці шуміли, бігали, плювали зверху, а так як до нього часто приходили лікарі, бо викликав до хворої дружини, то він мав претензії до ОСОБА_14 , щоб той прибирав після хлопців, так як вони до нього приходили. З дітьми не конфліктував, як правило звертався з цього приводу до ОСОБА_14 . При цьому брутально не висловлювався. Бувало, що про поведінку дітей говорив батькові ОСОБА_14 . Такі випадки були більш як рік назад, до смерті батька ОСОБА_14 . Більше претензій до них не мав. Чому ОСОБА_15 обвинувачує його в заподіянні тілесних ушкоджень не може пояснити, з ним конфліктів у нього не було. Після дачі показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 обвинувачений заперечив, що йшов по асфальтованій дорозі з гаража, ствердив, що йшов до дому стежкою, якою йти ближче. Палиці у нього в руках не було. На той час він вуса не носив. Кепки у нього є, але в той день він був без кепки. Додому від дочки ОСОБА_17 пішов, бо зателефонувала старша дочка, з якою він проживає разом, сказала, що матері погано.
Незважаючи на те, що обвинувачений вину у вчиненні злочину не визнав, його вина у вчиненні злочину стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 12.08.2014 року близько 22 години, він знаходився по провул.Спартаківському в м.Бердичеві, де в дворі сидів на гойдалці, обличчям до будинку. Гойдалка в дворі одна. Біля нього стояв друг ОСОБА_18 . Він грав на мобільному телефоні близько півгодини. Зненацька відчув різкий біль. Спочатку не зрозумів що це, але приклавши руку до ока, побачив кров. Йому друг допоміг піднятися. Повернувшись, побачив ОСОБА_3 , який тримаючи палку та виражаючись нецензурними словами ішов в бік під`їзду свого будинку. Не бачив чим він кинув у нього. Він відразу пішов до дому. Потім разом із мамою пішов до бабусі, де також знаходився хрещений, який завіз його в травмпункт. Відразу розповів рідним про те, що сталося. Сказав, що його вдарив чоловік на прізвисько «дід мопед». В той вечір у двір будинку по провул.Спартаківському він прийшов до ОСОБА_19 . Поспілкувавшись з ОСОБА_20 , останній пішов, а він та ОСОБА_21 залишився в дворі. Коли сідав на гойдалку, ОСОБА_3 не бачив. Других людей в дворі також не було. Він не бачив, щоб хтось до нього наближався. Раніше він теж приходив у цей двір, конфліктів із ОСОБА_3 ніколи не було, але останній конфліктував із дітьми. Після отриманої травми він лікувався в Житомирі, Одесі, Ізраїлі. Лікування оплачували батьки. Зараз він на ушкоджене око не бачить. В зв`язку із травмою, школу не відвідує, займається індивідуально. Під час розслідування, слідчий надавав йому фотографії, серед яких він впізнав ОСОБА_3 . Впевнений, що травму йому завдав ОСОБА_3 , так як впізнав його по голосу, оскільки раніше неодноразово бачив того в дворі та чув як він розмовляє. Також ОСОБА_22 йому сказав, що саме ОСОБА_3 наніс йому удар. В травмпунктій його не питали хто завдав удар. Наполягає на суворому покаранні обвинуваченому. ОСОБА_3 він бачив незадовго до отримання травми. Той був з вусами, без бороди. Цивільний позов підтримує.
Законний представник ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_15 його син. 12.08.2014 року він був відсутній дома. Йому зателефонувала дружина, повідомивши, що син отримав травму ока. Після дзвінка дружини, він приїхав приблизно о 24 годині та приєднався до них тоді, коли ОСОБА_23 везли в Житомир. Син розповів хто завдав йому шкоду. Також повідомив про місце де він був в дворі будинку по АДРЕСА_2 . На той час син не знав прізвища особи, яка завдала йому травми, але сказав, що це дід «мопед». Прізвище обвинуваченого йому також стало відомо пізніше. Вадим обвинуваченого прекрасно знав, бо не раз приходив у той двір по провул..Спартаківському. Під час впізнання по фотознімкам сину був наданий роздрукований листок із фотокартками. Перед впізнанням син вказав, що ОСОБА_3 з вусами, але показав на фото ОСОБА_3 , де той був без вус. З часу отримання травми син відчуває фізичну біль, у нього порушена психіка. Він також в однаковій ступені із сином переносить страждання. Про неможливість збереження ока, їм повідомили у клініці в м.Одеса. Тому вони вимушені були звернутися в Ізраїль, де сину зберегли око як орган, але зір не був відновлений. Позитивних прогнозів на відновлення зору нема. В даний час вони проходять реабілітацію в Ізраїлі. В Ізраїль їздили він, син та дружина. Тоді була критична ситуація, тому він не міг залишити дружину і сина без допомоги. Кошти на лікування вони витрачали свої. Крім школи, їм допомоги ніхто не надав. Клініку в Ізраїлі знайшли через офіційних провайдерів. Предмет, яким був нанесений удар, так і не був встановлений. Лікарі пояснили, що травма була нанесена важким предметом, гострим кінцем особою в стані агресії. Про ОСОБА_3 чув, що той постійно п`є. Цивільний позов підтримує, просить стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду в сумі 50 000 грн., на його користь солідарно з позивачкою ОСОБА_8 матеріальну шкоду, пов`язану із витратами на лікування сина в сумі 418256,58 грн., а також на користь потерпілого як цивільного позивача моральну шкоду в сумі 100000 грн. Наполягає на суворому покаранні.
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показав, що стосунків з обвинуваченим не підтримує. З його дочкою навчався в одному класі. 12.08.2014 року до нього до дому прийшла сестра ОСОБА_25 із сином, у якого було скривавлене око. Він запитав що сталося. Вадим відповів, що сидів на гойдалці грався телефоном. Підійшов дід «мопед» і вдарив якимсь предметом, виразився на його адресу нецензурно та вигнав з гойдалки. Він відвіз сестру із племінником до травмпункту. На наступний день зателефонував зятю ОСОБА_26 , запитавши де його тесть. Той відповів, що вони разом вчора пили в гаражі до 22 годин. Він сказав, щоб ОСОБА_10 передав тестю, що той вчинив погано. Всі сусіди знають, що ОСОБА_3 не один раз бив дітей в дворі. До цього випадку йому не відомо про поведінку ОСОБА_3 відносно дітей. Також його мати розповідала, що біля магазину чула як ОСОБА_3 вихвалявся, що ганяв дітей і вони більше не будуть ходити в його двір, так як один уже отримав своє.
Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 не знає. Минулого року о десятій годині вечора прибігли діти дочка із онуком. Вадим був закривавлений. Вона запитали хто таке зробив. Онук відповів, що дід «мопед». Син взяв машину і завіз їх в травмпункт, а потім вони поїхали в м.Житомир. В кінці літа цього року бачила ОСОБА_3 біля магазину «Зорепад» в районі м`ясокомбінату, де він вихвалявся перед іншими чоловіками, яких вона не знає, що зараз в дворі його будинку спокій, бо він розігнав дітей. Вона особисто чула його слова.
Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 її батько. Як виявилося пізніше, в той день, коли потерпілий отримав травму, вона була дома. Чоловік з батьком були в гаражі, який розташований неподалік від будинку. Коли вже почало темніти, вона вийшла покликати чоловіка, так як їй потрібна була допомога на кухні. Йшла стежкою, яка розташована за 2 метри від гойдалки. На гойдалці в той час нікого не було. Чоловік прийшов приблизно через 5-10 хвилин, а слідом за ним через п`ять хвилин зайшов батько. Їй відомо, що перед тим як прийти до неї, батько заходив до себе до дому, заносив ключі від гаража. З батьком вона проживає в одному будинку, але в різних квартирах. Коли вона виходила кликати чоловіка, то батько був теж біля гаража, вони вже закривали його. З ними стояв сусід ОСОБА_29 . Більше нікого не було. Чоловік і батько не пили горілку. Батько не п`є багато років, так як хворий. В той вечір батько пробув у неї 40-50 хвилин. Про травму вона дізналася від свого однокласника, який зателефонував її чоловіку десь через 2-3 дні. Поведінка батька нормальна. Коли до сусіда ОСОБА_20 приходили діти, то батько сварився, але дітей не бив. Через місяць після цих подій до неї приходив слідчий, якому вона давала такі ж показання. Вона батька потім запитувала коли він встиг тоді таке зробити, але той відповів, що не завдавав нікому ушкоджень. Потерпілого в той вечір не бачив.
Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_3 батько його дружини. В минулому році, в серпні місяці о 9 год. 30 хв. йому зателефонували і сказали, що тесть вдарив когось у око. Він відповів, що йому про це нічого не відомо. Напередодні у вечері, біля 21-22 години він знаходився біля свого гаража, так як там зберігається його товар, оскільки він займається торгівлею. Поряд знаходиться гараж тестя. В той час біля гаражів знаходився тесть і сусід ОСОБА_29 . Коли почало сутеніти, то він став закривати гараж. Точно сказати о котрій годині закривав гараж не може. З будинку виходила його дружина, яка покликала його та ОСОБА_3 до дому. Через п`ять хвилин після цього він разом з тестем пішов до дому, а сусід залишився біля гаража. Він йшов попереду, направляючись до дому, а тесть позаду нього. Також останній заходив до себе до дому покласти ключ. Він в цей час, приблизно 1-2 хвилини чекав його у під`їзді будинку. Вони разом зайшли до квартири, спочатку він, а потім тесть. Дома жінка закривала аджику. Тесть у них знаходився протягом 40-60 хвилин. Також ОСОБА_30 показав, що з 20 години в дворі їх будинку нікого не було. В той вечір спиртне з тестем не вживав. Стосовно можливих конфліктів з боку ОСОБА_3 йому нічого не відомо. Раніше тесть говорив, що в двір приходять підлітки, курять, смітять, на приміщенні гаража пишуть нецензурні слова. Заперечив, що в телефонній розмові говорив ОСОБА_31 , що вживав з тестем спиртне.
Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні показав, що в той вечір, дати не пам`ятає, він знаходився в гаражі, який розташований в дворі будинку по АДРЕСА_2 . Через два дні, при зустрічі, ОСОБА_3 сказав, що зять повідомив йому про те, що його обвинувачують у завданні удару потерпілому. Напередодні, він прийшов в свій гараж о 20 годині. Коли ОСОБА_3 і його зять закривали свій гараж, то покликали його. Вони стояли курили. Приблизно о 22 годині стали розходитись. Перед цим до ОСОБА_3 і ОСОБА_32 до приміщення гаража приходила ОСОБА_33 , попросила їх іти до дому. Вони практично відразу пішли. Першим до під`зду будинку пішов ОСОБА_30 , а слідом за ним ОСОБА_3 . Сам він залишився ще біля гаражів. В руках у ОСОБА_32 і ОСОБА_3 нічого не було. Чи вживав в той вечір ОСОБА_3 спиртні напої, він не бачив. Вважає, що ОСОБА_3 і його зять були тверезі. Після того як вони пішли, біля гаража він перебував 4050 хвилин. Знаходився в середині гаража, двері якого були привідчинені, ніяких криків в дворі не чув. Може охарактеризувати ОСОБА_3 як нормальну людину, проявів агресії за ним не помічав. ОСОБА_3 як був молодшим, то вживав спиртне. Відколи оформив групу інвалідності, не п`є. Коли він закінчив в гаражі свої справи, то теж пішов до дому, зустрівши ОСОБА_3 , який виходив від дочки. На той час було вже темно. В дворі будинку нікого не було. Бачив як ОСОБА_3 зайшов у свій під`їзд. Їх двір освітлюється, чи горіло світло в той вечір, не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_3 раніше бачив, стосунки з ним не підтримував. Влітку, не пам`ятає дати, приблизно о 21 годині 30 хвилин він разом з ОСОБА_34 йшов до під`їзду ОСОБА_35 , мав скачати гру. Зупинились в дворі біля лавочки, яку перевернули, ОСОБА_23 сів на гойдалку, а він став позаду нього, обличчям до дороги та шестиповерхового будинку. На вулиці було вже темно. Поблизу нікого не було. ОСОБА_29 знає, але біля гаражів його не бачив. ОСОБА_15 грав на телефоні, а він дивився як той грає. Через 3-4 хвилини побачив як від гаражів хтось іде, нагнувшись. На людину він не звертав уваги, так як далі дивися в телефон. Чоловік йшов далі і він знову подивився на нього. В той момент обличчя його не бачив. Почувши як щось зашаруділо, різко підняв голову. Побачив як в чоловіка дьорнулась рука, і в цей момент почув стук по гойдалці. Що тримав в руках чоловік він не бачив. Вадим прокричав: «що ти наробив». Коли чоловік підійшов до гойдалки, то він побачив його обличчя і впізнав у ньому ОСОБА_3 . Той забрав палку та відійшов на два кроки назад від гойдалки. У нього в руках була ще одна палиця. Їх почав виганяти та лаятися. Він взяв ОСОБА_23 за руки і обвівши кругом пісочниці повів його до дому. ОСОБА_3 раніше не раз бачив, бо часто приходив із друзями в цей двір. Було таке, що ОСОБА_3 виганяв їх з під`їзду, тягав за барки, обливав водою. Прізвисько ОСОБА_3 «Дід мопед». В той вечір ОСОБА_3 був в чорно-білій кепці, куртці, яку описати не може, у нього були вуса. До них він йшов асфальтованою дорогою, не по стежці ОСОБА_36 попала кинута ним палка у Вадима він не бачив. Спочатку не зрозумів що сталося, а потім взяв ОСОБА_23 за руку і відвів. Кров у ОСОБА_23 побачив, коли вийшли на дорогу. На гойдалці на який сидів ОСОБА_23 також залишилась кров, її він побачив через день як прийшов подивитися. Він добре запам`ятав час в який вони з ОСОБА_23 були біля будинку де все трапилось, оскільки потерпілому необхідно було бути дома до 22 години, тому дивився на час. Під час розслідування з ним проводили впізнання по фотографії. На фото ОСОБА_3 був без вусів. Так як в день нанесення травми Вадиму ОСОБА_3 бачив на відстані витягнутої руки, тому впізнав його по голосу та осанці. ОСОБА_3 кидав предмет від бордюра на відстані шість-сім кроків від них.
Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_3 знає, він його сусід, але стосунки з ним не підтримує, ОСОБА_15 його друг. В кінці літа 2014 року він з ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 гуляли. Коли ввечері прийшли в його двір, то ОСОБА_41 і він пішли до дому, а в дворі залишились ОСОБА_42 та ОСОБА_18 , щоб скачати ігри по інтернету. Це було на початку 21 години, коли смеркало. В той день вони ні з ким не сварилися. Чи був ще хтось в дворі не пам`ятає. Про отриману травму ОСОБА_43 йому розповів ОСОБА_21 на другий день. Сказав, що "дід мопед" кинув палицю у ОСОБА_23 , яка попала йому в око. До нього часто приходять друзі. Зі ОСОБА_3 були конфлікти, мабуть у 2013 році, так як йому все заважає, він їх виганяв. Не завжди був свідком конфліктів. Зі слів ОСОБА_44 знає, що той його шарпав.
Свідок ОСОБА_45 в судовому засіданні показав, що стосунки із ОСОБА_3 не підтримує, лише вітається, потерпілого не знає. Він працює двірником в ВЖРЕП № 7. В його обов`язки входить прибирання та обхід території по провулку Спартаківському. Обхід здійснює кожен день зранку, працює з 07 години до 15 години. Гойдалка в дворі будинку де проживає ОСОБА_46 розташована біля смітника. 12.08.2014 року при обході території слідів крові не бачив. Не знає чи міг звернути увагу на це, якщо багато було крові то повинен був побачити. Щодо конфліктів з боку ОСОБА_3 , то йому про це нічого не відомо, його охарактеризувати він не може.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 15.08.2014 року ОСОБА_6 , повідомив, що 12.08.2014 року о 22 год. 00 хв. по вул. Спартаківській, гр. ОСОБА_47 наніс тілесне ушкодження його сину ОСОБА_5 , який перебуває на лікуванні в смт. Станишівка після операції (а.п. 9).
Протоколом предявлення особи для впізнання за фотознімками від 05.02.2015 року свідок ОСОБА_16 на наданих йому фотознімках, а саме фото № 3 впізнав ОСОБА_3 за рисами обличчя та тілобудовою. (а.п. 90-91).
Вказаний письмовий доказ - протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.02.2015 року, суд визнає допустимим доказом, оскільки вказана слідча дія проведена відповідно до вимог, передбачених ст. 228 КПК України. Доводи сторони захисту, що ОСОБА_3 свідок ОСОБА_16 знав раніше, а тому проведення впізнання за таких обставин не допускається, судом не можуть бути враховані, оскільки як вбачається з показань свідка ОСОБА_16 . ОСОБА_3 він знав візуально, перед початком впізнання за фотознімками вказав на прикмети обвинуваченого по яким його може впізнати.
Відповідно до висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи № 89 від 11.08.2015 року згідно наданих судово-медичних даних (історія хвороби № 9595 ЖОДБ, висновком Інституту очних хвороб ім. В.Ф. Філатова, історія хвороби № 586626 Інституту очних хвороб ім. В.Ф. Філатова) у ОСОБА_5 в результаті травми лівого ока, отриманої 12.08.2014 року: виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого корнео-склерального поранення лівого ока, в даний час вбачається зниження гостроти зору на ліве око до світловідчуття. Оскільки наслідки травми такого характеру потягли за собою стійку втрату загальної працездатності в розмірі 35%, тобто більше 1/3, вказані наслідки травми лівого очного яблока відносяться до категорії тяжких. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_5 могли виникнути в строк та при обставинах, вказаних потерпілим. Враховуючи характер та локалізацію описаного пошкодження в області лівої очниці, вважають, що воно могло утворитися від дії твердого тупого з обмеженою контактуючою поверхнею предмета, яким могли бути палиця і т.д.(а.п.132-136).
Під час проведення слідчого експерименту, що зафіксовано протоколом від 22.08.2015 року, неповнолітній свідок ОСОБА_48 розповів про обставини заподіяння потерпілому тілесного ушкодження та показав на металеву гойдалку, яка розміщена навпроти другого підїзду будинку АДРЕСА_2 , та пояснив, що саме в цьому місці сидів потерпілий ОСОБА_5 , обличчям до будинку; позаду ОСОБА_5 , дещо справа від качелі, знаходився сам свідок; показав на гаражі з правого боку будинку, пояснюючи, що саме звідти по алеї йшов ОСОБА_3 ; вказав на місце алеї поряд з бордюром навпроти качелі, де зупинився ОСОБА_3 ; вказав на положення ОСОБА_3 в якому він знаходився, коли кинув палицю по ОСОБА_5 та використовуючи макет схожої деревяної палиці, поклав останню на землю, вказав на неї та пояснив, що саме в цьому місці опинилась деревяна палиця після того як влучила ОСОБА_5 в ліве око, яку в подальшому забрав ОСОБА_49 (а.п.154-158).
Незважаючи на те, що обинувачений не визнав свою винуватість у вчиненному злочині, на підставі наведених вище доказів, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_50 у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . Так, суд враховує показання потерпілого, який безпосередньо відразу після отримання травми вказав на обвинуваченого, як особу, що її завдала. При цьому в судовому засіданні зазначив, що сам впізнав обвинуваченого, а також про це йому сказав ОСОБА_16 . Крім того відразу після отримання травми потерпілий рідним також повідомив про особу, яка кинула на нього предмет, попавши в око- назвавши його «дід мопед». Також в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 вказав саме на обвинуваченого ОСОБА_51 , якого впізнав відразу в момент завдання удару потерпілому. Суд не може прийняти доводи сторони захисту, про те, що навіть, якщо суд прийде до висновку про наявність вини в діях обвинуваченого, то такі його дій слід кваліфікувати необережними. Враховуючи, що обвинувачений взагалі не визнає вину у вчиненні злочину та заперечує факт заподіння тілесних ушкоджень потерпілому, кваліфікувати його дії як вчинені з необережності неможливо, так як до такого висновку можливо прийти оцінивши показання особи щодо спрямованості його умислу, відношення до настання наслідків. Суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_32 , враховучи родинні стосунки їх з обвинуваченим, а також те, що в показаннях обвинуваченого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_32 вбачаються суперечності. Так, згідно показань свідка ОСОБА_32 , після того як їх покликала дружина, він з тестем ОСОБА_3 пішли до дому. Він йшов попереду, а тесть позаду. При цьому ОСОБА_3 зайшов до себе до дому, а він його почекав біля під`їзду після чого одночасно зайшли у квартиру. Обвинувачений ОСОБА_3 стосовно цього пояснив, що дійсно зять ішов попереду, а він позаду нього, при цьому він зайшов до себе до дому, залишив ключі від гаража та пішов до дочки, яка проживає в іншому під`їзді цього будинку, коли зайшов до квартиру, то зять знімав куртку. Крім того, під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 плутався в показаннях, не міг чітко пояснити хронологічність подій, що були увечері 12.08.2014 року. Про умисність дій обвинуваченого, наявність наміру заподіяти тяжкі тілесні ушкодження свідчать його дії, те що він безпосередньо спрямував удар в область голови, вціливши при цьому в око потерпілого. Мотивом вчинення злочину суд вважає невдоволеність обвинуваченого діями та поведінкою неповнолітніх, які часто збиралися в дворі, в під`зді його будинку.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило розлад здоров"я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менше як на одну третину доведеною, і кваліфікує його дії за ст.121 ч.1 КК України.
Обираючи вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
Суд враховує особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, не працює, стан здоров`я обвинуваченого та його вік, те, що ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину не визнав, потерпілий наполягає на суворому покаранні, суд враховує тяжкість наслідків, які настали від дій обвинуваченого, і те що шкода завдана здоровю дитини.
Обставиною, що відповідно до ст..66 ч.2 КК України пом`якшує покарання і не зазначена у ст..66 ч.1 КК України, суд визнає стан здоров`я обвинуваченого- те, що він є інвалідом 2 групи.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не встановив.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі.
На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
При вирішенні позовних вимог суд враховує, що саме злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 завдали цивільним позивачам ОСОБА_6 та ОСОБА_8 значних матеріальних витрат в зв`язку із лікуванням потерпілого.
Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги цивільних позивачів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в повному об`ємі та стягує з ОСОБА_3 : на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_8 матеріальну шкоду, заподіяну в звязку із завданням тяжкого тілесного ушкодження неповнолітньому ОСОБА_52 , яка пов`язана з витратами на лікування в лікувальних закладах, вартістю проїзду в м.Одесу та перельоту у Ізраїль в сумі 418 256,58 грн., що стверджується копіями чеків про придбання медичних препаратів, копіями квитків та даними із медичного центру в країні Ізраїль щодо витрат на лікування.
Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі і стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сім`ї або близьких родичів.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами і доповненнями « Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт спричинення позивачу моральних або фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин або якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі або в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду і з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру і об`єму страждань (фізичних, душевних, психічних і тому подібне), яких отримав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення і тому подібне) і з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.
При вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди завданої діями обвинуваченого , суд враховує характер отриманої травми потерпілим ОСОБА_5 , стан його здоров`я, тривалість лікування та наслідки, вимушеність змін у житті потерпілого внаслідок отриманої травми, неможливість відновлення попереднього стану, а також суд враховує характер та обсяг душевних, моральних страждань цивільних позивачів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , перенесених ними внаслідок завдання тяжкого тілесного ушкодження їх єдиному синові. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості, справедливості. Безумовно дії обвинуваченого завдали потерпілому ОСОБА_5 значних фізичних, моральних страждань, а цивільним позивачам ОСОБА_6 і ОСОБА_8 моральних страждань, порушено їх нормальні життєві зв`язки. В той же час із урахуванням реальної можливості виплати обвинуваченим завданої ним шкоди, із урахуванням стану його здоров`я, сімейного стану, суд частково задовольняє позовні вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди та стягує із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_53 85 000 грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_6 40 000 гривень моральної шкоди , на користь ОСОБА_8 40 000 грн. моральної шкоди.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 369- 371, 373, 374 КПК України , суд,-
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити без змін особисте зобов"язання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь цивільних позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 солідарно матеріальну шкоду в сумі 418 256,58 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 85 000 грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_6 40 000 грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_8 40 000 грн. моральної шкоди.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: