У Х В А Л А
26.10.2016 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю адвоката ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про скасування арешту земельної ділянки, площею 7,5771 га. для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Великожитинської сільської ради Рівненської області.

В обгрунтування своє скарги ОСОБА_5 зазначив, що ухвалою слідчого судді від 06.10.2016 року було накладено арешт на вищевказану земельну ділянку по кримінальнмоу провадженню № 0000195 від 06.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. При цьому вказує, що вказана земельна ділянка належить йому на праві приватної власності, оскількт такий арешт порушує його права передбачені Конституцією України та земельним законодавством . Цілове призначення земельної ділянки являється - ведення індивідуального садівництва, тобто ця земельна ділянка є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення. Станом на сьогоднішній день на даній земельній ділянці проводиться висадження рослинної продукції, із залученням інвестора з Європи, а накладений арешт є втручанням в господарську діяльність. Земельна ділянка набута на підставі цивільно-правових угод, а не в порядку розпаювання.

В судовому засіданні представники ОСОБА_5 клопотання підтримали за викладених в ньому обставин.

Слідчий в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки на даний момент проводиться досудове розслідування по ряду кримінальних проваджень стосовно незаконного відчуження земельних часток ( паїв) в порушення вимог Земельного законодавства України, внесення недостовірних відомостей до офіційних документів. У випадку скасування арешту, ОСОБА_5 може розпорядитись вказаною земельною ділянкою іншим способом.

Слідчий суддя, заслухавши сторони, всебічно вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000195 від 06.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду від 06 жовтня 2016 року по кримінальному провадженню № 0000195 від 06.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0682 площею 7,5771 га., для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Великожитинської сільської ради Рівненської області, що належить на праві власності ОСОБА_5 .

Як вбачається з оглянутих матеріалів кримінального провадження № 0000195 від 06.10.2016 року СУ ГУ НП в Рівненській області проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Вказана стаття Кримінального Кодексу України передбачає складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів з спеціальною конфіскацією.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні, на момент розгляду вказаного клопотання жодній особі не вручено підозру за ч. 1 ст. 366 КК України, і вказана стаття не передбачає конфіскацію. Крім того, ОСОБА_5 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0682, площа якої становить 7,5771 га на підставі цивільно-правих угод, відповідно до договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 14.09.2016 року, що укладені між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за реєстраційними №2004, 2005, 2006, 2007.

Також, ОСОБА_5 є власником земельних ділянок за кадастровими номерами :08:001:0160, :08:001:0161, :08:001:0162, :08:001:0163, що були набуті ним на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 13.05.2016 року, що були укладені між ним та ОСОБА_6 .
Як встановлено в судовому засіданні , ОСОБА_5 набув права власності на земельні ділянки на підставі цивільно правових угод, а саме на підставі вищевказаних договорів купівлі продажу земельних ділянок, які на даний момент є чинними, і в установленим законом порядку не скасовані.
Крім того, договори міни від 09 квітня, 11 квітня, 15 квітня 2016 року посвідчені приватним нотаріусом ОСОБА_7 такоє є чинними, у встановленому Законом порядку на момент розгляду клопотання не скасовані, що свідчить про те, що і договора купівлі продажу та договори міни є законними.
Таким чином, ОСОБА_5 є добросовісним набувачем та власником такого майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Слідчим не доведено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_5 набув права власності на вищевказані земельні ділянки, не в порядку встановленому Законом.

Поділ та об`єднання земельних ділянок відбувся у відповідності до вимог Земельного кодексу України, порушень судом не встановлено, протилежного слідчим та/ або прокурором у судовому засіданні суду не доведено, відповідно до принципів презумпції невинуватості, що закріплена в Конституції України, такі припущення трактуються на користь ОСОБА_5 .

Також, ст. 78 Земельного кодексу України визначає, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.
Зокрема, слідчим суддею при накладенні арешту на земельну ділянку не було враховано, ту обставину, що цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0682, площа якої 7,5771 га, являється ведення індивідуального садівництва, тобто ця ділянка є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення.

Станом на сьогоднішній день на цій земельній ділянці планується проведення висаджування рослинної продукції, з залученням інвестицій інвестора з Європи, а накладений ухвалою слідчого судді арешт на цю земельну ділянку, унеможливлює здійснення законної діяльності власника земельної ділянки, що є грубим втручанням в господарську діяльність, підтвердженням чого є Протокол про наміри від 30.09.2016 року, що укладений між ОСОБА_5 та «EVALEN sp. z o.o.».

Відповідно до Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» №548 від 23.07.2010 року, секція «А» розділ 01, землі сільськогосподарського призначення поділяються на види їх використанням серед яких, зокрема, визначений такий вид використання як для індивідуального садівництва, підрозділ 01.05 цього Класифікатора.

Відповідно до витягів, що були надані представником заявника зазначено категорія земель сільськогосподарського призначення.

Тому, станом на сьогоднішній день вищевказана земельна ділянка являється земельною ділянкою сільськогосподарського призначення.

У рішенні від 24 червня 2003 року у справі Стретч проти Об`єднаного Королівства (Stretch v. The United Kingdom) Європейський суд з прав людини зазначив: наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

У цій справі Європейський суд дійшов висновку, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Верховний Суд України у Постанові від 14.03.2007р. http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/3384429 на підставі ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини вже застосовував рішення Європейського суду з прав людини Стретч проти Сполученого Королівства.

Як зазначив у вказаній Постанові Верховний Суд України, Самі по собі допущені органами публічної влади порушення при визначенні умов та порядку приватизації не можуть бути безумовною підставою для визнання приватизаційних договорів недійсними, повернення приватизованого майна державі в порушення права власності покупця, якщо вони не допущені в наслідок винної, протиправної поведінки самого покупця.

22 липня 2016 року СУ ГУ НП в Рівненській області було закрито кримінальне провадження № 0000088 від 25.05.2016 року за фактом зловживання повноваженнями особою, яка надає публічні послуги, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України , у зв"язку з відсутність в діях приватного нотаріуса ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Однак в рамках вищевказаного кримінального провадження арешт на земельні ділянки не накладався, хоча в процесі розслідування даного провадження вивчались вищевказані обставини.

Що стосується наданих слідчим витягів з ЄРДР щодо відомостей повторного зловживання приватним нотаріусом ОСОБА_7 , внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів, факту підробки підписів ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 у офіційних документах та зловживання своїм службовим становищем ОСОБА_10 , які об"єднані в одне провадження 20 жовтня 2016 року, то слідчий суддя не бере їх до уваги, оскільки накладення арешту на вищевказані земельні ділянки відбулось не в рамках даних проваджень, а в рамках кримінального провадження № 0000195 від 06.10.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, що не є підставою для накладення арешту.

Крім того, в процесі розслідування даного провадження органом досудового розслідування не ставилось питання перед відповідними державними органами ( прокуратурою Рівненської області) щодо визнання недійними в судовому порядку як вищевказаних органів міни так і договорів купівлі продажу.

Постанова від 22 липня 2016 року скасована тільки 18 жовтня 2016 року, уже під час розгляду клопотання про скасування арешту на майно, що свідчить про упередженість органів досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку що арешт в межах кримінального провадження № 0000195 від 06.10.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, накладений необгрунтовано, а тому підлягає скасуванню

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 107, 171, 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 06.10.2016 року на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0682 площею 7,5771 га., для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1