Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

23 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000138 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Гульбач Задарьїнського району

Наманганської області, Узбекистан, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

судимого вироком Білогірського районного суду

Автономної Республіки Крим від 13.06.2012 року

за ч.1 ст.185 КК України до громадських робіт на строк 160 годин,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.164, ч.2 ст.389 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Білогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 20 червня 2013 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Білогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 20.06.2013 року ОСОБА_6 визнаний винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.164, ч.2 ст.389 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.1 ст.164 КК України 1 рік обмеження волі;

- за ч.2 ст.389 КК України 1 рік 2 місяці обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці.

19.07.2013 року старший прокурор прокуратури Білогірського району Автономної Республіки Крим ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду першої інстанції скасувати і ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.164, ч.2 ст.389 КК України і призначити йому покарання: за ч.1 ст.164 КК України 1 рік обмеження волі; за ч.2 ст.389 КК України 1 рік 2 місяці обмеження волі; на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці; на підставі ст.ст.71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Білогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 13.06.2012 року і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці 5 днів.

Вироком Апеляційного Суду Автономної Республіки Крим від 17.10.2013 року апеляційну скаргу прокурора задоволено частково, вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасовано і на підставі ст.ст.71, 72 КК України ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці 5 днів.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.08.2014 року за наслідками розгляду касаційної скарги прокурора вирок суду апеляційної інстанції скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

На підставі ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якою змінено територіальну підсудність, кримінальне провадження направлено до Апеляційного суду м. Києва.

23.03.2016 року у судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор надала лист в.о. прокурора Автономної Республіки Крим ОСОБА_8 , в якому він зазначає про те, що відмовляється від апеляційної скарги старшого прокурора прокуратури Білогірського району Автономної Республіки Крим ОСОБА_7 , а тому просить закрити апеляційне провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала викладене в листі і просила закрити апеляційне провадження, перевіривши кримінальне провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Згідно з ч.4 ст.36 КПК України Генеральний прокурор України, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники мають право доповнити, змінити або відмовитися від апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, внесених ними, керівниками, першими заступниками чи заступниками керівників або прокурорами прокуратур нижчого рівня.

Оскільки вирок суду першої інстанції не був оскаржений іншими особами, і в.о. прокурора Автономної Республіки Крим, який є керівником регіональної прокуратури, до закінчення апеляційного розгляду скористався своїм правом і відмовився від апеляційної скарги прокурора прокуратури нижчого рівня, апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора підлягає закриттю.

Крім того, згідно з ч.1 ст.533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно з ч.1 ст.535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного Суду України.

Відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, територіальна підсудність кримінальних проваджень, підсудних місцевим (районним, міським, районним у містах, міськрайонним судам), розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, підлягає зміні та розгляду одним з районних судів міста Києва, визначеним Апеляційним судом міста Києва.

Оскільки положення КПК України та вказаного Закону не регулюють питання про те, яким судом вирок, що набрав законної сили, має бути звернутий до виконання, а відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України у такому разі застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України, до яких відносяться законність та рівність перед законом і судом, колегія суддів вважає за необхідне направити кримінальне провадження для звернення вироку до виконання Печерському районному суду м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст.403 КПК України, ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні старшого прокурора прокуратури Білогірського району Автономної Республіки Крим ОСОБА_7 на вирок Білогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 20 червня 2013 року щодо ОСОБА_6 закрити.

Кримінальне провадження № 0000138 для звернення вироку Білогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 20 червня 2013 року щодо ОСОБА_6 до виконання направити Печерському районному суду м. Києва.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3