Провадження №1-кп/485/112/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника- ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка кримінальне провадження № 0000114 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, утриманців не має, ніде не зареєстрованого, останнє відоме постійне місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 11 травня 2005 року Довгинцівським районним судом м.Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі;

2) 11 жовтня 2005 року Довгинцівським районним судом м.Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.1 ст.152, ст.70 ч.4 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі;

3) 20 лютого 2006 року Саксаганським районним судом м.Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.70 ч.1 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі. Звільнився 19 травня 2008 року по відбуттю строку покарання;

4) 18 грудня 2008 року Довгинцівським районним судом м.Кривий ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.15-ч.2 ст.152, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до шести років позбавлення волі. Звільнився 12 липня 2014 року по відбуттю строку покарання;

5) 05 лютого 2015 року Довгинцівським районним судом м.Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.1 ст.213 КК України до 120 годин громадських робіт

за ч.2 ст.186, ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи судимим 18 грудня 2008 року Довгинцівським районним судом м.Кривий ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.15-ч.2 ст.152, ч.2 ст.186 КК України до шести років позбавлення волі та звільнившись з місць позбавлення волі 12 липня 2014 року по відбуттю строку покарання, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вчинив умисний злочин проти власності повторно за наступних обставин.

Так, 06 березня 2016 року, близько 15 години, ОСОБА_6 разом із своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , прийшли до подвір"я домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , де також проживає її співмешканець ОСОБА_4 .

В ході розпиття спиртних напоїв в приміщенні вказаного домоволодіння, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна сварка. У ході даної сварки, ОСОБА_6 , перебуваючи із ОСОБА_4 в приміщенні веранди, діючи умисно, наніс один удар кулаком в область обличчя потерпілого ОСОБА_4 , в результаті чого останній впав на підлогу, після чого ОСОБА_6 почав наносити численні удари ногами по голові, тулубу та кінцівках потерпілого, від чого ОСОБА_4 втратив свідомість.

Після цього у ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , виник спільний злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна, що належнить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Реалізовуючи спільний умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що вчинювані злочинні дії помітив ОСОБА_4 та незважаючи на його зауваження, з будинку домоволодіння потерпілого відкрито викрали два спінінги, належні потерпілому ОСОБА_4 вартістю 100 грн. кожен на загальну суму 200 грн., а також майно належне потерпілій ОСОБА_5 , а саме: радіоприймач марки "КІРО" вартістю 50 грн., блендер "STENSON" без насадки вартістю 50 грн.; кришталеву вазу вартістю 50 грн.; кришталеву вазу вартістю 30 грн.; скляний сервіз, який складався з 5 блюдець та 5 чашок, вартістю 50 грн.; чайний сервіз, який складається з 5 блюдець та 4 чашок, вартістю 50 грн.; 5 салатниць різного розміру вартістю 20 грн. кожна на суму 100 грн.; скляну тарілку із кришкою вартістю 30 грн.; кришку від чайника вартістю 10 грн.; скляну тарілку вартістю 10 грн.; зарядний пристрій до мобільного телефону "Нокіа" вартістю 50 грн., а всього на загальну суму 450 грн.

При цьому, коли ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , почали виносити викрадене майно з будинку, на зауваження потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 стосовно його неправомірних дій ОСОБА_6 самостійно, без попередньої змови із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підійшов до потерпілого та наніс останньому не менше двох ударів по голові електричною плиткою та дзеркалом, у результаті чого потерпілий знову втратив свідомість.

Після цього, з викраденим майном ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , покинули місце події та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 200 грн. та потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 450 грн., а всього на суму 650 грн.

Крім того, протиправними діями ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді численних саден на обличчі, голові, правій руці, синці на обличчі, синців на правій нозі, переламу 3,6,7 ребер справа, забою правого колінного суглобу, струсу головного мозку, двох ран на обличчі. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №57 від 11 травня 2016 року переломи ребер по критерію тривалості розладу здоров`я відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Струс головного мозку та рани на обличчі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, спричинивших короткочасний розлад здоров`я. Ступінь тяжкості саден на голові та обличчі, синця на обличчі окремо не розцінюється, так вони можуть бути місцем прикладання сили, яка спричинила струс головного мозку. Садна на руці, синці на нозі, забій колінного суглобу відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми вище вказаними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, а щодо умисних дій відносно побиття потерпілого ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України- умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров"я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину за ч.1 ст.122 КК України визнав, за ч.2 ст.186 КК України не визнав повністю. Суду пояснив, що у березні 2016 року він із знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пішли до с.Олександрівка, щоб здати метал, а на виручені кошти придбали спиртне. Після цього, зайшли до друга знайомих ОСОБА_4 та почали вживати разом із ним спиртне. Під час розмови ОСОБА_4 зробив йому зауваження, щоб він не втручався у спільне життя ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . Через це між ними виникла бійка, у ході якої він вдарив ОСОБА_4 кулаком в обличчя, а після того як потерпілий впав бив його ногами по голові, тулубу та кінцівках. Коли бив ОСОБА_4 побачив, як у цей час ОСОБА_10 та ОСОБА_8 скидають у пакет якісь речі. Потім він взяв у веранді будинку дві вудки, щоб придбати ще горілки, а ОСОБА_11 та ОСОБА_10 пакет із речами й почали виходити з будинку. У цей час ОСОБА_12 почав казати йому залишити речі, він підійшов до нього та вдарив електричною плиткою по голові щоб не кричав й вони покинули подвір"я потерпілого. По дорозі їх наздогнали ОСОБА_13 із сином, він втік, перед тим віддавши викрадені вудки ОСОБА_14 . Твердить, що не мав наміру викрадати майно потерпілих, оскільки вудки потім віддав ОСОБА_8 , а тому за ч.2 ст.186 КК України його слід виправдати.

Крім частково визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_6 , його вина у вчиненні злочинів підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а саме:

показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що з обвинуваченим раніше знайомим не був, у березні 2016 року до нього додому, де він проживає разом з ОСОБА_13 прийшли ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та обвинувачений й вживали спиртне. В ході бесіди, він зауважив ОСОБА_15 щоб той не ходив постійно за ОСОБА_10 та ОСОБА_16 й з цього приводу між ними виникла бійка. Він вдарив ОСОБА_17 ладонею руки в область потилиці, а той побив його. Що було далі не пам"ятає, оскільки втратив свідомість. Коли прийшов до тями виявив крадіжку речей. На вимогу повернути викрадене ОСОБА_18 вдарив його по голові елекроплиткою, після чого він знову втратив свідомість. Через деякий час його виявив ОСОБА_19 , а потім приїхали працівники поліції й швидка допомога, після чого його було доставлено до лікарні;

показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_12 її співмешканець, у березні 2016 року вона перебувала у сина ОСОБА_19 , а ОСОБА_20 був вдома. Пообіді ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та обвинувачений кликали її вживати спиртне, потім пішли з ОСОБА_21 до її дому. Близько 16-17 години син ОСОБА_19 за місцем її мешкання виявив ОСОБА_22 , який був весь побитий. Після цього, вони з ОСОБА_23 наздогнали обвинуваченого з співучасниками за селом, при них були речі, які належали їм з ОСОБА_24 . Після цього, вона викликала працівників поліції. Доки чекали на поліцію ОСОБА_6 втік;

показаннями свідка ОСОБА_25 про те, що на прохання матері поїхав за місцем її проживання. В будинку знаходився ОСОБА_12 , обличчя у нього було все в крові, обстановка у будинку була порушена;

показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що близько трьох місяців співмешкала з ОСОБА_6 , неприязних відносин не було. Того дня ОСОБА_18 напросився піти з ними в гості до знайомих у с.Олександрівка ОСОБА_13 та ОСОБА_26 . Вдома був лише ОСОБА_20 . Вони вживали спиртне. Потім вона попросила ОСОБА_22 поговорити із ОСОБА_27 , щоб той за ними не ходив. З цього приводу між ОСОБА_21 та ОСОБА_27 виникла сварка, яка переросла у бійку, в ході якої ОСОБА_18 збив ОСОБА_28 на підлогу. Поки ОСОБА_29 лежав вони з ОСОБА_27 зібрали у пакет, який знайшли у кімнаті, посуд із серванту, обвинувачений взяв до пакету радіо, вудки, які потім передав ОСОБА_30 й вони вийшли на вулицю. У цей час з веранди будинку ОСОБА_12 почав кричати, щоб вони повернули речі, на що ОСОБА_18 повернувся до веранди та електричною плиткою, а потім дзеркалом вдарив потерпілого по голові. Потім вони пішли городом в сторону с.Червоний Промінь. По дорозі їх наздогнала ОСОБА_13 із сином та викликали поліцію. До приїзду поліції ОСОБА_18 втік;

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.03.2016 року, згідно якої потерпілий ОСОБА_4 просив вжити заходів до ОСОБА_31 , який 06.03.2016 року спричинив йому тілесні ушкодження (а.с.70), згідно якої 07.03.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення та розпочато досудове розслідування за ч.1 ст.125 КК України з наступною перекваліфікацією на ч.1 ст.122 КК України (а.с.69, 103);

довідкою чергового лікаря Снігурівської ЦРЛ про поступлення потерпілого ОСОБА_4 до лікарні 06.03.2016 року о 21 год.55 хв. з тілесними ушкодженнями (а.с.71);

висновком судово-медичного експерта №35 від 07.03.2016 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у виді множинних саден на обличчі, голові, правій руці, синця на обличчі, синця на правій нозі. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті багатократних дій тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею не виключно при обставинах встановлених у справі (а.с.72);

заявою потерпілої ОСОБА_5 від 06.03.2016 року на ім"я начальника Снігурівського ВП ГУНП про вжиття заходів до ОСОБА_32 , ОСОБА_10 та ОСОБА_18 , які 06 березня 2016 року вчинили крадіжку належного їй майна (а.с.79), відповідно до якої було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (а.с.73);

постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 11 травня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 за невстановлення місцезнаходження останнього (а.с.75);

протоколом огляду місця події від 06 березня 2016 року з план-схемою та фототаблицею, в ході якого було оглянуто домоволодіння ОСОБА_5 , розташоване у АДРЕСА_2 , та виявлено, що звичайна обстановка у будинку була порушена, наявні сліди боротьби, виявлено плями речовини бурого кольору схожі на кров у веранді будинку, а також на електроплитці (а.с.80-87);

заявою ОСОБА_8 від 07 березня 2016 року про видачу речей, які 06 березня 2016 року були викрадені у потерпілих (а.с.88) та протоколом огляду цих речей від 07 березня 2016 року, яким встановлено, що пошкоджень видані речі не мають (а.с.89-96);

висновком судово-медичної експертизи №57 від 10 травня 2016 року, згідно якого у ОСОБА_4 малися тілесні ушкодження, а саме множинні садна на обличчі, голові, правій руці, синець на обличчі, синці на правій нозі, переломи 3,6,7 ребер справа, забій правого колінного суглобу, струс головного мозку, дві рани на обличчі, які утворилися в результаті неодноразових дій тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею не виключно у час та при обставинах вказаних потерпілим. Переломи ребер по критерію тривалості розладу здоров`я відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як при звичайному перебігу спричиняють розлад здоров" я більше 21 дня. Струс головного мозку та рани на обличчі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, спричинивших короткочасний розлад здоров"я. Ступінь тяжкості саден на голові та обличчі, синця на обличчі окремо не розцінюється, так як вони можуть бути місцем прикладення сили, яка спричинила струс головного мозку. Садна на руці, синці на нозі, забій колінного суглобу відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виходячи з кількості та характеристик тілесних ушкоджень, можна сказати, що потерпілому було нанесено не менше 10 ударів (а.с.97-98);

постановами про об"єднання матеріалів досудових розслідувань від 12 травня 2016 року під єдиним номером №0000114 (а.с.102); від 17 травня 2016 року про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у розшук (а.с.108), про відновлення досудового розслідування від 16 вересня 2016 року за встановлення місця знаходження підозрюваного (а.с.111);

вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06 червня 2016 року, яким ОСОБА_9 та ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (а.с.113-116);

протоколом проведення слідчого експерименту від 13 жовтня 2016 року, в ході якого ОСОБА_6 розказав та показав за яких обставин та яким чином наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 (а.с.117-123).

розпискою ОСОБА_33 від 22 травня 2016 року про повернення їй викрадених речей (а.с.125);

протоколом проведення слідчого експерименту від 27 квітня 2016 року за участі ОСОБА_8 , в ході якого останній розказав і показав як у його присутності ОСОБА_18 спочатку побив ОСОБА_22 , а потім у пакет який тримала ОСОБА_10 , ОСОБА_18 разом із ОСОБА_10 повкидали посуд, а йому ОСОБА_18 дав два спінінга, після чого вони втрьох з викраденим покинули місце події (а.с.126-131);

протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_9 від 20 квітня 2016 року, в ході якого ОСОБА_9 показала як вона разом з із ОСОБА_6 викрадали майно потерпілих та як ОСОБА_6 наносив удари ОСОБА_34 (а.с.132-139);

висновком судово-психіатричної експертизи №380 від 30 вересня 2016 року, згідно якого ОСОБА_6 не стаждає в даний час та не страждав в період часу, до якого віднесено інкриміноване йому діяння, психічним розладом. В період часу, до якого віднесено інкриміноване йому діяння, він міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. В даний час він може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. В застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.140-145).

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_6 знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду сукупністю вказаних доказів. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, та за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров"я.

Суд приймає покази обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не приймав участі у викраденні, як намагання уникнути відповідальності за вчинене.

ОСОБА_6 був ініціатором злочину, безпосередньо приймав участь у його вчиненні, збирав викрадене майно, незважаючи на зауваження потерпілого щодо повернення викраденого, разом з співучасниками виніс викрадене з метою наживи.

Посилання на необхідність критичного ставлення до показань свідка ОСОБА_9 щодо безпосередньої участі обвинуваченого у вчиненні злочину, то вони є неспроможними, оскільки показання свідка повністю узгоджуються з іншими доказами у справі, сумнівів у достовірності яких у обвинуваченого не виникало, зокрема, крім показань самого обвинуваченого, показаннями потерпілих, свідка ОСОБА_19 , протоколом огляду місця події, протоколами проведення слідчих експериментів із співучасниками злочину, вину яких у вчиненні даного злочину доведено вироком суду. Крім того, сам лише факт спільного проживання ОСОБА_10 з ОСОБА_27 за деякий час до події не свідчить про наявність підстав за яких свідок могла б оговорити обвинуваченого, а інших мотивів недовіряти показанням свідка захисник не навів й судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він постійного місця проживання та місця роботи не має, утриманців не має, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Обставиною, що пом"якшує покарання ОСОБА_6 є часткове визнання вини.

Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння, рецидив злочинів.

При призначенні покарання у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, вчинено умисний середньої тяжкості та тяжкий злочини, вказані дані про особу обвинуваченого, наявність непогашених судимостей, відсутність утриманців, його головну роль у вчиненні злочину, та приходить висновку, що за вчинення злочинів у сукупності необхідне та достатнє для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 , а також для попередження вчинення нових злочинів буде покарання, пов"язане з ізоляцією від суспільства у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин після постановлення вироку Довгинцівським районним судом м.Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.1 ст.213 КК України у вигляді 120 годин громадських робіт, до виконання яких обвинувачений не приступив й строк давності виконання вироку відповідно до ч.1 ст.80 КК України не сплив, суд призначає йому покарання за сукупністю вироків з урахуванням ст.71 ч.1, ст.72 КК України.

Позовні вимоги прокурора про відшкодування витрат, у звязку з перебуванням потерпілого на лікуванні у сумі 1792 грн., що підтверджені довідкою Снігурівської ЦРЛ від 07.10.2016 року (а.с.16) підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі ст.1206 ЦК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, який діє до 25 грудня 2016 року (а.с.40) з урахуванням призначеного покарання слід залишити до набрання вироком суду законної сили. На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк покарання слід зарахувати термін перебування ОСОБА_6 під вартою з дня фактичного затримання 15 вересня 2016 року по день ухвалення вироку, тобто по 21 листопада 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі. Строк покарання рахувати - з 15 вересня 2016 року.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання

за ч.1 ст.122 КК України - два роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.186 КК України - чотири роки позбавлення волі.

За сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком повністю приєднати покарання, невідбуте за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 05 лютого 2015 року у вигляді 120 годин громадських робіт й остаточно призначити ОСОБА_6 з урахуванням ст.72 КК України покарання у вигляді 5 (п"яти) років 15 (п"ятнадцяти) днів позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1792 грн. витрат за лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 .

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його затримання, тобто з 15 вересня 2016 року, зарахувавши в строк покарання строк попереднього ув"язнення, з 15 вересня 2016 року по 21 листопада 2016 року з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.

Речові докази, які перебувають на зберіганні у камері зберігання речових доказів Снігурівського ВП ГУНП у Миколаївській області: два змиви крові, уламки дзеркала - знищити; два спінінги - вважати переданими потерпілому ОСОБА_4 , як власнику; електричну плитку, навісний замок, радіоприймач марки "КІРО", блендер "STENSON" без насадки; кришталеву вазу; скляний сервіз, чайний сервіз; 5 салатниць різного розміру; скляну тарілку із кришкою; кришку від чайника; скляну тарілку; зарядний пристрій до мобільного телефону "Нокіа" - вважати переданими потерпілій ОСОБА_5 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженим у той самий строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий