Ухвала іменем україни 30 листопада 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0000146 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

в с т а н о в и л а:
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 з Приморського районного суду м. Одеси до Селидівського міського суду Донецької області.
Клопотання мотивовано тим, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення на території різних населених пунктів Донецької області. Однак останній за часом злочин учинено обвинуваченим у Ворошиловському районі м. Донецька, тобто в межах юрисдикції Ворошиловського районного суду м. Донецька, підсудність якого відповідно до Розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02 вересня 2014 року змінена й визначена за Селидівським міським судом Донецької області.

Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду клопотання не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у клопотанні доводи, дослідивши матеріали провадження, надані на розгляд касаційного суду Приморським районним судом м. Одеси, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Частиною 1 ст. 32 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Відповідно до положеньч. 1 ст. 34 цього Кодексукримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.
Також абзацом шостим указаної статті передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Як убачається з наданих суду матеріалів кримінального провадження до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000146 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а саме в участі у терористичній організації на території різних населених пунктів Донецької області, за місцем закінчення досудового розслідування.

Із системного аналізу норм КК випливає, що особа стає учасником терористичної організації з моменту її утворення (якщо вона належить до кола осіб, з яких первісно виникає організація) або ж відтоді, коли інші учасники дали згоду на прийняття її вже до існуючої організації. Злочин є триваючим і вважається закінченим з моменту вчинення одного з діянь, передбачених диспозицією ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що на початку квітня 2015 року вступив у попередню змову з невстановленими слідством особами, направлену на участь у діяльності терористичної організації «ДНР», та виїхав до Російської Федерації. В подальшому переїхав на тимчасово окуповану територію Донецької області, де пройшов військову підготовку та приймав участь у бойових діях у складі непередбачених законом збройних формувань на різних територіях населених пунктів Донецької області.
За таких обставин, конкретне місце вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину з обвинувального акта не вбачається.
В той же час з матеріалів кримінального провадження видно, що досудове розслідування здійснювалося слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області, процесуальне керівництво забезпечується прокуратурою Одеської області, захисник проживає у м. Одесі, свідки, які допитані по справі, мешкають також у цьому місті та в Одеській області.
Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що клопотання захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 32, 34 КПК України колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0000146 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, з Приморського районного суду м. Одеси до Селидівського міського суду Донецької області залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й скарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3