Справа №560/452/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньої спеціальної, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 01 січня 2016 року приблизно о 12 год. 50 хв. у денну пору доби, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3, підпункту а) пункту 2.9, пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним легковим автомобілем OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись поблизу будинку №6 по вул.Шевченка в с.Сварицевичі Дубровицького району Рівненської області, зі сторони автодороги КПП Прикладники-Зарічне-Дубровиця в напрямку с.Зелень Дубровицького району Рівненської області із швидкістю 45 км/год, в момент виявлення невстановленої тварини, котра перетинала проїзну частину зліва направо по ходу руху транспортного засобу, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, відвернув рульове колесо автомобіля вправо та допустив виїзд транспортного засобу за межі проїзної частини вправо по ходу руху, де відбувся наїзд автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , який знаходився по правому узбіччі та не створював небезпеку чи перешкоди для руху водію автомобіля.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події, а транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.
Порушення ОСОБА_4 підпункту б) пункту 2.3 та пункту 10.1 Правил дорожнього руху, які вимагають від водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, знаходяться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини. У вчиненому обвинувачений щиро розкаюється.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненні вказаного злочину повністю доводиться доказами, отриманими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінального провадження.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 повністю підтримала показання наданні в ході досудового розслідування та зазначила, що претензій майнового характеру до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання, то просила застосувати покарання, що не пов`язане з реальним позбавленням волі.
Суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого, а тому кваліфікація його дій за ч.2 ст.286 КК України є правильною.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також роз`яснення, що містяться п.п.20, 21 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", відповідно до яких, при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного.
Тому суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, негативно ставиться до скоєного, не перебуває на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра КЗОЗ "Дубровицька ЦРЛ", раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, вину визнав повністю, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілій.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання суд також враховує і думку потерпілої ОСОБА_6 яка, як в судовому засіданні так і в поданій суду заяві, вказала, що будь-яких претензій майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, просить суд суворо обвинуваченого не карати, призначити йому покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі.
Слід зазначити, що як передбачає ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Однак, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи винного, поведінку обвинуваченого після ДТП, який щиро розкаявся у вчиненому, з урахуванням вищенаведених пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами та рахує за можливе застосувати ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та призначення реальної міри покарання.
Питання про речові докази та питання витрат на залучення експерта суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.
- автомобіль OPEL ASTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території Дубровицького відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, що знаходиться в м.Дубровиця по вул.Воробинська,25А Рівненської області - повернути власнику ОСОБА_4 .
Стягнути на підставі ст.124 КПК України з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення інженерно-транспортних експертиз у сумі 1760,80 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят гривень 80 копійок) (висновок експерта від 21.04.2016 року №3.1-149/16), 1760,80 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят гривень 80 копійок) (висновок експерта від 25.04.2016 року №3.1-150/16), 703,68 грн. (сімсот три гривні 68 копійок) (висновок експерта від 20.04.2016 року №3.1-191/16) та 703,68 грн. (сімсот три гривні 68 копійок) (висновок експерта від 24.05.2016 року №3.1-319/16), а всього 4928,96 грн. (чотири тисячі дев`ятсот двадцять вісім гривень 96 копійок).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Голова Дубровицького
районного суду: ОСОБА_1