АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1315/16 Справа № 186/778/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Дніпрі в порядку дистанційного провадження матеріали за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , який народився у 1997 році в березні 14 числа, уродженця с. Василівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2014 року та зміненого ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області овід 22 жовтня 2014 року, за ст. 185 ч. 1, ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді арешту на строк 45 днів, звільнений від покарання з застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі від нагляд батьків матері ОСОБА_8 на строк до 14 березня 2015 року, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 01 січня 2015 року,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_9 , захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з Першотравенським міським судом Дніпропетровської області) , -

В С Т А Н О В И Л А:

На вирок суду адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, звільнивши неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що покарання, призначене ОСОБА_6 за вироком суду є занадто суворим і не відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особи.

Зазначає, що суд вірно оцінивши всі обставини справи, не врахував того, що ОСОБА_6 йшов на допомогу своєму товаришу і зовсім не мав наміру на скоєння будь-якого злочину, і тільки піддавшись імпульсу взяв телефон. При цьому обвинувачений не продав телефон, а сам добровільно видав його працівникам міліції, тобто ОСОБА_6 не мав на меті збагачення за рахунок продажу телефону, після вчинення злочину він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв органам міліції розкрити цей злочин, відшкодував потерпілому всі збитки, що було підтверджено потерпілим в судовому засіданні.

Також зазначає, що не момент вчинення злочину ОСОБА_6 був неповнолітнім, визнаючи себе винним та не бажаючи в подальшому скоювати будь-які злочину, обвинувачений має на меті добровільно стати на захист своєї Батьківщини та вступити до лав Національної Гвардії України на контрактній основі, про що він вказував в судовому засіданні.

Вказує, що ОСОБА_6 може бути призначено покарання без позбавлення волі, яке буде достатнє та необхідне для його виправлення, оскільки він усвідомлює суспільно-небезпечність його діянь та став на шлях виправлення.

Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 місяців.

У відповідності до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_6 частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2014 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2014 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 місяців 1 день.

Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з дня його фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по залученню експерта в сумі 61 гривня 50 копійок.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні наступного:

01 січня 2015 року о 05 годині 30 хвилин, у ОСОБА_10 біля будинку АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_11 на підґрунті особистих неприязних відносин виник конфлікт в ході якого вони почали штовхати один одного через те, що ОСОБА_10 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Останній не втримавшись на ногах впав на землю, в цей час до ОСОБА_11 підбіг ОСОБА_12 , який почав відтягувати останнього від ОСОБА_10 . ОСОБА_6 , який підбіг разом з ОСОБА_12 , побачив що ОСОБА_10 лежить на землі, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, а у нього з карману на землю випав мобільний телефон марки Nокіа XDS чорного кольору. В результаті цього у ОСОБА_6 виник умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи корисливий мотив та переслідуючи мету наживи, приблизно о 05 годині 30 хвилин 01 січня 2015 року, знаходячись біля будинку №4 розташованого по вул. Карла Маркса, м. Першотравенська Дніпропетровської області, скориставшись тим, що ОСОБА_10 знаходився в стані алкогольного сп`яніння та лежав на землі, а його знайомі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ним не спостерігають, підняв з землі мобільний телефон марки Nokia XDS чорного кольору. іmеі-1) НОМЕР_1 , іmеі-2) НОМЕР_2 , вартістю 1 399 гривень, в якому знаходились сім карти мобільного оператора МТС - № НОМЕР_3 вартістю 10 гривень, номер другої сім-карти оператора МТС не встановлено, вартістю 10 гривень, та одразу втік з місця скоєння злочину.

Тобто своїми умисними діями ОСОБА_6 , повторно таємно викрав мобільний телефон марки Nokia XDS чорного кольору іmеі-1) НОМЕР_1 , іmеі-2) НОМЕР_2 , в якому знаходились сім карти мобільного оператора МТС - № НОМЕР_3 , номер другої сім-карти оператора МТС не встановлено, який належить ОСОБА_10 , обернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1 419 грн.

Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_13 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив змінити вирок суду та звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, посилаючись на наявність ряду пом`якшуючих покарання обставин; думку прокурора ОСОБА_9 , яка вважала необґрунтованою апеляційну скаргу адвоката та просила залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Колегія суддів переглядає вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 у відповідності до положень ст. 404 ч. 1 КПК України в межах поданої адвокатом ОСОБА_7 апеляційної скарги, в якій адвокат вважає призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 покарання занадто суворим та просить його пом`якшити.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, та обґрунтовані дослідженими в судовому засіданні та приведеними у вироку доказами, у тому числі показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що побачивши біля непритомного потерпілого мобільний телефон «Nоkіа» в чорному корпусі він вирішив його взяти собі, та впевнившись, що ніхто на нього не звертає уваги взяв мобільний телефон собі; протоколом огляду від 06 березня 2015 року з фототаблицею, відповідно до якого ОСОБА_6 добровільно видав працівникам міліції мобільний телефон «Nоkіа», який він витягнув 01 січня 2015 року з кишені чоловіка, який знаходився біля будинку № 4 по вул. Карла Маркса в м. Першотравенську (а.с. 30 -33), показаннями потерпілого ОСОБА_10 про те, що 01 січня 2015 року у нього викрали мобільний телефон «Nоkіа ХDS; висновком товарознавчої експертизи № 2029 15 від 29 квітня 2015 року, відповідно до якого станом на 01 січня 2015 року залишкова вартість мобільного телефону марки «Nоkіа ХDS » становить 1399 гривень, а сім карток 10 гривень (а.с. 43 46).

Посилання в апеляційній скарзі адвоката на відсутність наміру у обвинуваченого ОСОБА_6 на скоєння будь-якого злочину та відсутність корисливого мотиву є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи.

Сам обвинувачений ОСОБА_6 давав показання про те, що побачивши біля потерпілого мобільний телефон «Nоkіа», він вирішив взяти його собі та тримав у себе до березня 2015 року.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України - крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку суду - не встановлено.

Що стосується покарання, призначеного судом першої інстанції ОСОБА_6 , то як убачається з вироку, суд при призначенні йому покарання враховував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу, а саме те, що ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, розкаявся у вчиненому, відшкодував завдану злочином шкоду, обставини, що пом`якшують його покарання, до яких відніс у відповідності до ст. 66 КК України: щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, відшкодування заподіяної шкоди, а також відсутність обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання.

Обрана ОСОБА_6 міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідною і достатньою для його виправлення та для запобігання вчинення нових злочинів.

Застосування покарання у виді позбавлення волі обумовлено і тим, що обмеження волі у відповідності до ст. 98 КК України не застосовується до неповнолітніх, а міру покарання у виді арешту було призначено ОСОБА_6 в максимальному розмірі вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2014 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2014 року, і остаточна міра покарання, призначена за сукупністю вироків згідно до ст. 71 КК України повинна бути більшою ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Обґрунтовано суд першої інстанції застосував до ОСОБА_6 і положення ст. 71 КК України та призначив остаточне покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання за ст. 185 ч. 2 КК України, покарання, призначене вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2014 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2014 року.

Приведені в апеляційній скарзі захисника адвоката ОСОБА_7 пом`якшуючі покарання обставини були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 , тому підстав для пом`якшення йому покарання за ст. 185 ч. 2 КК України колегія суддів не вбачає.

Оскільки ОСОБА_6 призначено покарання за сукупністю вироків, звільнення його від відбуття покарання з випробовуванням, як ставиться питання в апеляційній скарзі захисника - не підлягає застосуванню.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_6 призначеного судом першої інстанції покарання.

Керуючись ст. ст. 404 ч. 1, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена відповідно до ст. 426 КПК України в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: