ЄУН 331/8019/16-к
Провадження № 1-кп/331/495/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«07» грудня 2016 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005954 від 29.09.2016 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29.09.2016 приблизно о 14 годині 15 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Ніссан» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині вул. Українська від пр. Соборного в напрямку вул. Стефанова в м. Запоріжжя.

Швидкість руху автомобіля під керування ОСОБА_5 складала не менше 76.8-94.0 км/год., що перевищує дозволену на даній ділянці проїжджої частини швидкість руху 60 км/год.

В цей же час водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ГАЗ 3302» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався у зустрічному водію ОСОБА_5 напрямку.

29.09.2016 приблизно о 14 годині 15 хвилин, під час руху в районі опори №125 по вул. Українська у м. Запоріжжя водій ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог п. 12.1, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, де сказано:

п. 12.1 «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати, змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п. 12.4: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.;

п. 12.9: «Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7 цих Правил», маючи об`єктивну можливість виявити, що проїжджа частина вул. Української волога в результаті опадів, що випали та має заокруглення вправо за ходом його руху, та з урахуванням вказаних факторів обрати безпечну швидкість руху на даній ділянці проїжджої частини, знизивши її до безпечної на даній ділянці з урахуванням вищевказаних факторів, вказаних заходів не прийняв, продовжив рух з перевищенням дозволеної на даній ділянці швидкості руху, та почав проїзд заокруглення проїжджої частини вправо за ходом свого руху.

В результаті порушення вказаних вимог правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_5 , останній не впорався з керуванням транспортним засобом, допустив його боковий занос, виїзд на смугу зустрічного руху та послідуюче зіткнення з автомобілем «ГАЗ 3302» під керуванням водія ОСОБА_4 , що рухався у зустрічному напрямку.

В результаті ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: «закритого перелому правої ліктьової кістки в нижній її третині зі зміщенням кісткових фрагментів, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носу, рани в області спинки носу, закритого вдавленого перелому лівої лобної пазухи, рани в області лобу, синців в області обох очей, численних забиттів та подряпин в області лиця, рани в середній третині лівої гомілки», що в сукупності, відповідно до висновку судової медичної експертизи № 4475М від 15.11.2016 кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не є небезпечними для життя, але такими, що спричинили тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня.

Водій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: «забиття лівого колінного суглобу з пошкодженням сухожилля чотириголової м`язи, бокової колатеральної зв`язки з розвитком гемартрозу в порожнині лівого колінного суглобу, бурситу лівого колінного суглобу, подряпин в області лівого колінного суглобу», що в сукупності, згідно з висновком судової медичної експертизи №3940 від 02.11.2016 кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не є небезпечними для життя, але такими, що спричинили тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня.

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод №894/16 від 22.11.2016 невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали. Водій ОСОБА_4 в даній дорожній ситуації не мав технічної можливості уникнути події ДТП.

Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти події ДТП шляхом виконання вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Мінімально можлива швидкість руху автомобіля «Ніссан» реєстраційний номер НОМЕР_1 в момент ДТП складала 76.8-94.0 км/год.

Своїми необережними діями водій ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, що кваліфікується за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинуваченим в судовому засіданні заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України з підстав, передбачених ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим та повним відшкодуванням завданих збитків, про що надав суду письмову заяву про закриття кримінального провадження.

Вказане клопотання підтримане потерпілим.

Прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечує, оскільки вважає, що є достатні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Розглянувши клопотання по суті, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частини другої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті , не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні дав свою згоду на закриття кримінального провадження за даних нереабілітуючих підстав, повністю погодився з пред`явленим обвинуваченням та визнав свою винуватість у зазначеному діянні, примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що позиція обвинуваченого та позиція потерпілого є добровільною та істинною, і під час розгляду провадження в суді потерпілий жодних матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 на досудовому слідстві не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Речових доказів по справі не має.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, витрати на проведення судової інженерно транспортної експертизи № 894/16 від 22.11.2016 року на суму 1055, 52 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 284, 286, 288, 314, 372 КПК України, ст. ст. 12, 46 КК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України з підстав, передбачених ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005954 від 29.09.2016 року - закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової інженерно транспортної експертизи в сумі 1055 (однієї тисячі п`ятдесят п`ять) гривень 52 копійки.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1