АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/2270/16-к Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11КП/790/1312/16 Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: зарахування строку покарання
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 червня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
секретар - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 639/2270/16-к за клопотанням ОСОБА_7 про зарахування строку покарання
за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 1 квітня 2016 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 1 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Панютине Лозівського району Харківської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , судимої: 18 січня 2012 року за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 29 липня 2015 року за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,
останній у строк покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.07.2015 року строк попереднього ув`язнення з 29.07.2015 року по 29.08.2015 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
З цим судовим рішенням не погодилася засуджена, яка подала апеляційну скаргу і просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою зарахувати як відбуте покарання час перебування в СІЗО за попереднім вироком.
Вислухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Оскаржуваною ухвалою суду було встановлено, що засуджена відбуває покарання за вироком суду від 29 липня 2015 року. Її клопотання про застосування вимог нової редакції ч.5 ст.72 КК України оскаржуваною ухвалою було задоволено частково і попереднє ув`язнення за цим вироком застосоване.
Відповідно до абз.1 ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України від 26 листопада 2015 року №838-УІІІ, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зі змінами, внесеними Законом України від 26 листопада 2015 року №838-УІІІ у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю, за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.
З вироку суду, за яким засуджена відбуває покарання, вбачається, що до призначеного покарання було частково приєднано покарання за попереднім вироком, а саме - 1 місяць позбавлення волі. Тобто ті часові значення, протягом яких засуджений утримувавсь під вартою, при приєднанні частки покарань не були враховані, оскільки були вже відбуті. Приєднано було саме частка того покарання, яке на момент ухвалення останнього вироку не було відбуте.
Суд першої інстанції правильно послався на вимоги закону щодо того, що за правилами ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення,
Таким чином, суд першої інстанції ухвалив правильне рішення про зарахування засудженій строку попереднього ув`язнення з 29.07.2015 року по 29.08.2015 року, тобто до моменту набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального і матеріального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Підстав для його скасування або зміни немає.
Що стосується бажання засудженої прийняти участь в судовому засіданні апеляційного суду, колегія суддів зазначає, що згідно вимог ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.
Ч.1 ст.405 КПК України передбачено, що Апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.
Згідно вимог ч.4 ст.401 КПК України Обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.
Статтями 323-327 КПК України передбачено дії суду у випадку неявки сторін у судове засідання.
Аналіз цих норм дозволяє дійти висновку, що законодавець не передбачив обов`язкову участь в апеляційному розгляді кримінального провадження за клопотанням про зарахування строку покарання особи, яка має статус засудженого, щодо якого вирок суду набув чинності. Відсутність засудженої в судовому засіданні жодним чином не вплинула й не могла вплинути на законність та обґрунтованість судового рішення суду апеляційної інстанції та на забезпечення прав та інтересів засудженої.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 1 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10