В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.02.2016 Справа №607/1698/15-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання в залі суду в м.Тернополі провадження стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, українця, громадянина України, не одруженого, освіта повна середня, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Тернопільського міськорайонного суду від 17.02.2014 року за ч.1 ст.302 КК України до покарання у виді 850 гривень штрафу в дохід держави, з обвинувальним актом про обвинувачення за ч.2 ст.302 КК України та угодою про визнання винуватості, -
встановив:
ОСОБА_5 в кінці січня 2015 року, на сайті інтернет знайомств «mamba.ru» познайомився із ОСОБА_6 , яка надає сексуальні послуги за грошову винагороду, остання запропонувала ОСОБА_5 бути посередником при підшукуванні їй клієнтів для надання сексуальних послуг за гроші в сумі 100 гривень, на що ОСОБА_5 погодився. В подальшому, 20 січня 2015 року близько 14 год. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину «Універсам» по вул.Злуки, 25 у м.Тернополі зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_7 , який запитав його чи у нього є знайома дівчина, яка надає сексуальні послуги за гроші. ОСОБА_5 20 січня 2014 року близько 14 год. 30 хв. поблизу магазину «Універсам» по вул.Злуки, 25 у м.Тернополі, звів ОСОБА_7 для розпусти із ОСОБА_6 , яка у квартирі ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_2 надала ОСОБА_7 сексуальні послуги, за що отримала від останнього грошові кошти в сумі 300 гривень.
ОСОБА_5 20 січня 2015 року близько 16 год., перебуваючи поблизу магазину «Прогрес» по вул.Л.Українки, 3 у м.Тернополі зустрівся із ОСОБА_8 , який запитав чи у нього є знайома дівчина, яка надає сексуальні послуги за гроші. ОСОБА_5 20 січня 2014 року близько 16 год. 30 хв. поблизу магазину «Прогрес» по вул.Л.Українки, 3 у м.Тернополі звів ОСОБА_8 із ОСОБА_6 для розпусти, яка у лісопосадці, що навпроти магазину «Прогрес» по вул.Л.Українки, 3 у м.Тернополі надала ОСОБА_8 сексуальні послуги, за що отримала від нього 100 гривень.
Також, 21 січня 2015 року близько 10 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у магазині «Продукти» по вул. Тарнавського, 4 у м. Тернополі зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_9 , який запитав його чи у нього є знайома дівчина, яка надає сексуальні послуги за гроші. ОСОБА_5 21 січня 2015 року близько 10 год. 30 хв. поблизу магазину «Продукти» по вул.Тарнавського, 4 у м.Тернополі, звів ОСОБА_6 для розпусти із ОСОБА_9 , яка у квартирі ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , надала ОСОБА_11 сексуальні послуги, за що отримала від останнього гроші в сумі 300 гривень.
Крім цього, 21 січня 2015 року близько 13-00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на Театральному майдані у м.Тернополі зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_12 який запитав його чи у нього є знайома дівчина, яка надає сексуальні послуги за гроші. ОСОБА_5 21 січня 2014 року близько 13 год. 30 хв. на Театральному майдані у м. Тернополі, звів ОСОБА_12 для розпусти із ОСОБА_6 , яка у сауні «Бомба» по вул. Братів Гжицьких, 3 у м. Тернополі надала ОСОБА_12 сексуальні послуги, за що отримала від останнього грошові кошти в сумі 100 гривень.
Обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.302 КК України поступив до суду з угодою про визнання винуватості від 30 січня 2015 року. Згідно з цією угодою ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.302 КК України та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі в судовому провадженні. Також, сторони погодилися на призначення обвинуваченому покарання передбаченого ч.2 ст.302 КК України у виді 2 років позбавлення волі та в порядку ст.75 КК України звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Отже, ОСОБА_5 умисно вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.302 КК України, тобто звідництво для розпусти, вчинене раніше судимою за цей злочин особою, яке є суспільно-небезпечним діянням середньої тяжкості. Шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, потерпілих осіб у кримінальному провадженні немає.
В суді обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що угода про визнання винуватості між ним і прокурором укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Він цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом і те, що для нього наслідком укладення і затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України та його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим і четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Просить затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ним і прокурором.
Прокурор просить затвердити угоду про визнання винуватості та пояснив, що її укладено добровільно. Він розуміє, що для прокурора наслідком укладення сторонами і затвердження судом угоди про визнання винуватості є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України.
Проаналізувавши наведене, суд прийшов до переконання, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При укладенні угоди прокурором враховано обставини передбачені ст.470 КПК України. Із змісту угоди вбачається, що вона відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Суд вважає, що угоду про визнання винуватості укладену між сторонами необхідно затвердити. При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік, позитивну характеристику і те, що він раніше судимий, обставину, що пом`якшує покарання це щире каяття, визнання вини, сприяння встановленню істини. З метою виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.2 ст.302 КК України у виді позбавлення волі.
ОСОБА_5 може бути перевихований без ізоляції від суспільства, а тому, відповідно до ст.75 КК України доцільно звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та покласти на нього відповідні обов`язки передбачених ст.76 КК України.
Керуючись статтями 314, 373-376, 392 - 395, 468 - 476, 532, 533, 535 КПК України, суд,-
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 січня 2015 року укладену між прокурором прокуратури м.Тернополя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.302 КК України та призначити йому покарання два роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк один рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання або роботи, періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляції, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для виконання осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
Судове рішення, яке набрало законної сили підлягає негайному виконанню. Судове рішення звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої ст.389-1 КК України.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.
Головуючий суддя ОСОБА_1