Справа № 464/5326/16-к
пр.№ 1-кс/464/1187/16
У Х В А Л А
30.06.2016 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого Сихівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розсліудвань за № 0002065 від 29.06.2016 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого востаннє 06.09.2012 року Галицьким районним судом м. Львова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:

до Сихівського районного суду м. Львова надійшло клопотання старшого слідчого Сихівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розсліудвань за № 0002065 від 29.06.2016 року, відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 29.06.2016р. приблизно о 19.00 год. повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись в салоні маршрутного таксі №11, яке прямувало по пр. Ч. Калини в м. Львові, помітив на шиї у ОСОБА_7 , яка сиділа на пасажирському сидінні, - золотий ланцюжок. В продовження своїх злочинних дій, ОСОБА_6 , переслідуючи корисливу мету, скориставшись тим, що маршрутне таксі №11, зупинилось на зупинці громадського транспорту неподалік буд. №54, по пр. Ч. Калини в м. Львові, а ОСОБА_7 почала виходити з салону маршрутного таксі, схопив руками золотий ланцюжок, який висів на шиї ОСОБА_7 , та декілька разів шарпнувши, зірвав його. Після чого, він утримуючи золотий ланцюжок в руках, вибіг з салону маршрутного таксі, та незважаючи на неодноразові крики потерпілої ОСОБА_7 зупинитись та повернути викрадений золотий ланцюжок вагою 20 грам, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення втік, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 16 тис грн.

30.06.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, вчиненого повторно, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, раніше неодноразово судимий, за корисливі кримінальні правопорушення, в тому числі за грабежі, офіційно не працює.

Прокурор і слідчий також посилаються на те, що ОСОБА_6 будучи раніше судимим на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин, а також наявність у кримінальному провадженні потерпілого та свідка, які безпосередньо стали очевидцями злочину та затримували злочинця, вплив на яких може спотворити хід досудового розслідування, у слідства є підстави вважати, що ОСОБА_6 при обранні йому більш м`якого запобіжного заходу в подальшому продовжить займатися злочинною діяльністю, буде переховуватись від органів слідства та суду, а також буде незаконно впливати на потерпілого і свідка у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином. Тому для забезпечення виконання процесуальних рішень, йому доцільно обрати запобіжний захід тримання під вартою. Визначити ОСОБА_6 розмір застави 80 розмірів мінімальних заробітних плат.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, прокурором, слідчим в судовому засіданні не доведено, а лише перелічено ризики, передбачені ст.177 КПК України, які на його думку, можуть утруднювати здійснення кримінального провадження по даній справі. Прокурором слідчим неналежно обґрунтовані зазначені ризики без надання та встановлення достатніх доказів для задоволення подання.
Слідчий суддя не вважає, що відсутність у підозрюваного роботи, що зумовлює самостійний дохід та наявність у кримінальному провадженні потерпілого та свідка, які безпосередньо стали очевидцями злочину, на яких може впливати підозрюваний, свідчить про наявність в його діях ризиків, передбачених ст..177 КПК України.
Крім того, у відповідності до положень ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів клопотання підозрюваний має постійне місце проживання, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнає, доводів впливу підозрюваним на потерпілого чи свідка по справі слідством не наведено.

Відповідно до вищенаведеного слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим в судовому засіданні недоведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а відтак приходжу до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з тримання під вартою у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Тобто, чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку щодо встановлення такого запобіжного заходу як домашній арешт виключно за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно ч.2ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи вищенаведене, а також зважаючи на те, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, підставних для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, приходжу до висновку про необхідність обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного у вигляді домашнього арешту, а не такого як просив прокурор та слідчий.
Керуючись вимогами статей176-179,194,196,197,395 КПК України, -
у х в а л и в:

клопотання старшого слідчого Сихівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово та покласти на нього наступні обов`язки:

заборони залишати квартиру АДРЕСА_2 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду;

прибувати до старшого слідчого Сихівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , прокурора прокуратури Сихівського району м. Львова та суду за першою вимогою.

Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, тобто до 28 серпня 2016 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1