Справа № 711/5969/15-к
Провадження № 1-кп/711/41/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2016 року Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 ,

з участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законного представника потерпілої ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.156 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_10 07 лютого 2014 близько 14 год. 30 хв. перебуваючи в приміщенні загальноосвітньої школи №14 (Черкаська санаторна школа інтернат 1-2 ступенів Черкаської обласної ради), що за адресою: м.Черкаси, вул.Ільїна, 532, маючи умисел на задоволення своїх сексуальних пристрастей, шляхом вчинення розпусних дій, направлених на розбещення дітей, під приводом зарахування до спортивної секції з баскетболу, зацікавив малолітню ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, відвівши останню на четвертий поверх спального корпусу вищевказаного навчального закладу та в подальшому впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи намір довести свій злочинний умисел до кінця, зняв з малолітньої ОСОБА_11 спортивні штанці, колготки, трусики та почав своїми пальцями торкатись статевих органів останньої та в подальшому засунув свої пальці до середини статевого органу малолітньої ОСОБА_11 , чим спричинив їй болісні відчуття й таким чином вчинив розбещення, тобто розпусні дії відносно малолітньої особи. Закінчивши свої злочинні дії, ОСОБА_9 сказав малолітній ОСОБА_12 нікому про це не розповідати, нікуди звідти не йти й дочекатися його на місці, після чого сам з місця вчинення злочину зник.

Допитаний в судовому засіданні після допиту учасників судового провадження та дослідження матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав в повному обсязі. Надав пояснення, що на вимогу своїх керівників, для набору дітей в секції, прийшов в школу №14. Спочатку подивився де знаходяться молодші класи. Запитав дозволу у вчителя, щодо можливості зробити дітям рекламу, щодо набору в секцію. Після отримання дозволу зайшов до класу та зробив дітям рекламу. Потім прийшов до іншого класу. Так як там не було вчителя, то став почекати під дверима класу. Зачекав 10 хвилин, вчитель не прийшов, тому він самостійно зробив рекламу дітям, щодо набору в секцію та роздав їм свої візитки. Потім піднявся на другий поверх, подивився чи немає там молодших класів. Їх там не було, тому він пройшовся далі по коридору. Він розвернувся і пішов зі школи. Хвилин через 5-7, як він відійшов від школи. Йому подзвонила вчителька та попросила повернутися. На його питання: «з якої причини?», вчитель сказала, що пояснить коли він повернеться до школи. Він повернувся до школи та одразу ж набрав вчительку. Через пару хвилин вона вийшла за ним. Його завели до кабінету. Там була дівчинка, в якої зразу запитали: «Це цей дядя?», на що вона відповіла: «Так.» . Дівчинку одразу ж вивели, а йому почали пред`являти претензії. Почувши претензії він впав в ступор, почав пояснювати, що робив лише рекламу щодо набору в секцію. Ніяких протиправних дій відносно дитини не чинив. Потім вчителі викликали міліцію. В секцію набирав лише хлопчиків, і візитки надавав лише хлопчикам. Потерпілій візитку не давав. На візитках зазначено його ім`я та його номер телефону, а тому не розуміє, як він міг роздати візитки, а потім іти і скоювати злочин.

Незважаючи на повне не визнання своєї вини ОСОБА_9 , вина останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доводиться зібраними по справі доказами, а саме:

*показами допитаної в судовому засіданні в якості законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , яка показала, що вона є мамою малолітньої ОСОБА_11 яка навчається в спеціалізованій школі інтернаті №14 м.Черкаси. 07.02.2014 року, близько 18 години вона прийшла до школи по доньку. Там її зустріли педагоги даної шкоди та повідомили про подію, яка трапилася з її дитиною близько. На той час доньці було повних сім років. Дитина була налякана та перебувала в пригніченому стані та повідомила, що в цей коли вона перебувала в класі її визвав із класу ОСОБА_13 , який повідомив їй, що на неї чекає тренер баскетбольної команди. В тренері донька впізнала чоловіка, який в цей день роздавав дітям візитки. Коли її дочка вийшла до коридору, то невідомий їй чоловік наказав іти за ним. Вона подумала, що тренер її поведе, щоб записати до команди та покаже де буде проходити заняття. Так як у них в школі є правило, що якщо кудись ідеш, необхідно повідомляти педагога. Вона спробувала повернутися до класу, щоб сказати вчителю, що вона піде з тренером, проте ОСОБА_14 заслонив собою двері не дав змоги її дочці зайти до класу. Та знову наказав іти за ним. Він її довго водив по школі по різних поверхах, заглядав в усі відчинені класи та туалети, а потім повів її в санітарну зону куди взагалі заборонений вхід. Там знаходяться дитячі спальні, їдальня, та профілактично-лікувальні кабінети. Тоді ОСОБА_14 повів її на четвертий поверх, де знаходяться спальні приміщення, які на той час були зачинені і тоді він зупинився на вхідних дверях біля східців неподалік від вхідних дверей спальної кімнати. Там він наказав дівчинці зняти спортивні штани, колготи та білизну. Після чого почав її трогати зовні та в середині. Дитина була налякана та не розуміла, що з нею роблять, та була стані стопора. Дочка розповідала, що їй було боляче проте вона боялася кричати. Під час цих дій у обвинуваченого задзвонив телефон. Він відповів на дзвінок і одразу ж пішов, залишивши її доньку на сходинковій території. Трохи оговтавшись, донька одяглася та пішла до класу. В цей час її вже почали шукати викладачі. Хтось із дітей повідомив, що бачив ОСОБА_15 з невідомим чоловіком, який до цього роздавав їм візитки. І швидше за все, це саме вони і дзвонили обвинуваченому на телефон. Її доньку завели до класу, де вона все розповіла педагогам, що з нею трапилося. Після цього викладачі знайшовши візитки які роздавав ОСОБА_14 , подзвонили йому на телефон, та запросили його до кабінету директора. Згодом він прийшов, та у Ані запитали чи це той самий чоловік. Незважаючи, що ОСОБА_14 головою показував їй, щоб вона сказала, що це не він, проте дитина сказала правду і вказала на нього. Після цього викладачі викликали міліцію. В цей час ОСОБА_14 намагався втекти, чинив опір педагогам, та його затримали до приїзду міліції. Після цієї події, дитина стала дуже нервова, почалися психічні розлади, нічні кошмари. Донька боялася лишатися сама. Вони були вимушені звернутися до психолога та пролікуватися. Після події, донька скаржилася, що вона відчуває біль в області статевих органів, а саме в середині. Донька проходила судову експертизу через три дні після події, і в неї нічого не виявили. Проте в перший день після пригоди в неї було почервоніння, яке вона бачила. До цього дитина була комунікабельною, веселою. Вона відвідувала вокальний гурток, виступала на сцені. Після цього випадку дитина стала замкненою в собі. Крім того, їй стало відомо, що цей випадок, що стався з її донькою не є поодиноким, така сама пригода за участю обвинуваченого трапилася і в 13 школі.

*показами допитаної в судовому засіданні в режимі відео конференції, неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 , яка показала, що вона навчається в школі інтернаті № 14 м.Черкаси. Два роки назад, чоловік який знаходиться в залі та сидить на лавці (вказала на ОСОБА_14 ) приходив до них в школу та вона з ним ходила до спальні. Спальні в їх школі знаходяться на четвертому поверсі. Коли вони туди прийшли то спальня була зачинена і вони стояли на сходах. Перебуваючи там, чоловік руками поліз (вказала на область нижче живота), та зробив їй боляче руками. Потім у вказаного чоловіка задзвонив телефон і він пішов. Вона трохи постояла, а потім пішла до класу. Там її зустріла вчителька та повела її до директора в кабінет де вона їм все розказала. До директора в кабінет потім зайшов той же чоловік, з яким вона ходила до спальні.

До вказаного чоловіка вона вийшла бо він сказав її однокласнику ОСОБА_16 , щоб він її до нього привів. Коли вона підійшла до вказаного чоловіка, він їй сказав іти з ним і вони почали ходити по школі по різних поверхах, а потім пішли в сторону спальні, де на сходах перед спальнею чоловік зробив їй боляче руками.

- показами допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 , яка показала, що вона працює на посаді директора Черкаської загальноосвітньої санаторної школи - інтернату 1-ІІ ступенів Черкаської обласної ради. 07.02.2014 року вона перебувала на робочому місці та близько 15 години педагог ОСОБА_18 повідомила їй, що в них десь поділась дитина - учениця ОСОБА_19 . Вони почали разом з іншими педагогами шукати дівчинку. Через деякий час їм стало відомо, що дівчинку бачили разом з чоловіком, який залишив візитку оскільки набирав дітей до секції волейболу. Вони зателефонували за зазначеним номером. Після дзвінка через деякий час з`явилася ОСОБА_11 , яка розповіла, що невідомий їй раніше чоловік водив її до спальних кімнат, і там на сходах знімав їй штани з трусами та лазив руками в районі статевих органів. Після цього вони зателефонували вказаному чоловіку і попросили повернутися до школи. Після того як він повернувся до школи для з`ясування обставин, в її кабінеті дівчинка вказала на цього чоловіка, в результаті чого його було затримано та викликано міліцію.

*показами допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 , яка показала, що 07.02.2014 вона знаходилась в класі з частиною дітей і спілкувалася з мамою одного з учнів. Вона помітила, що в класі відсутня учениця ОСОБА_11 . Її почали шукати. Хтось з дітей повідомив, що ОСОБА_15 бачили з чоловіком, який рекламував перед цим секцію з волейболу і залишив візитки. Вони зателефонували за зазначеним номером на візитці. Їм відповів чоловік і повідомив, що дівчинки з ним нема, і де вона йому не відомо. Після дзвінка прийшла ОСОБА_21 і розповіла, що невідомий їй чоловік водив її в сторону спальних кімнат. Так як спальні були зачинені вони стояли на сходах, де чоловік зняв з неї штани та труси і торкався її, при цьому вона відчувала біль. Після розповіді дитини вони зателефонували чоловікові та запропонували повернутися для розмови. Коли чоловік повернувся до школи і зайшов до кабінету директора, то ОСОБА_11 вказала на чоловіка і зазначила, що саме він водив її на сходи до спальних кімнат. Після цього чоловік почав агресивно поводитися та намагався втекти. Тому вони були вимушені його затримати до приїзду міліції, яку вони викликали.

*показами допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 , яка показала, що 07.02.2014 вона знаходилась в своєму кабінеті та в цей час до неї прийшла ОСОБА_20 та сказала, що не може знайти одну з учениць ОСОБА_11 . Вони почали шукали разом. Після того як пошуки дитини не дали результатів, та їм стало відомо від учнів, що ОСОБА_21 пішла з чоловіком, який роздавав флаєри, щодо запису на спортивну секцію, то вони зателефонували на номер, який вказано на візитці. Відповів чоловік в якого вона запитала де дівчинка, на що останній повідомив, що йому не відомо. Через деякий час ОСОБА_21 сама прийшла до класу і з розповіла, що трапилося. Вона одразу ж зателефонувала вказаному чоловіку і запропонувала повернутися до школи, він спочатку відмовлявся, а потім погодився. Після того як в кабінеті директора дівчинка показала на чоловіка, який її торкався, вони його затримали, оскільки він вів себе агресивно та викликали міліцію.

*протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 08.04.2014 року, згідно якого малолітня потерпіла ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_9 , як чоловіка який торкався руками її геніталій, впізнала за формою та рисками обличчя.

Виходячи з обставин справи, які були встановлені в судовому засіданні суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено повністю і дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.2 ст.156 КК України вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Суд критично оцінює позицію обвинуваченого ОСОБА_9 щодо невизнання ним своєї вини і розцінює як реалізацію ним свого права на захист, так як покази обвинуваченого в цій частині повністю спростовують дійсними обставинами встановленими в ході судового розгляду справи.

Під час судового розгляду справи було беззаперечно встановлено, що ОСОБА_9 07.02.2014 року перебував у приміщенні школи-інтернату №14, був у класі в якому навчалась малолітня ОСОБА_11 , після чого остання разом з ним пішла з класу, коли вчителі почали розшукувати ОСОБА_11 та зателефонували на телефон ОСОБА_9 , то до класу відразу повернулась ОСОБА_11 та розповіла про розпусні дії відносно неї, і з самого початку давала чіткі та послідовні пояснення стовно зазначених подій, вказуючи на ОСОБА_9 . В судовому засіданні перебуваючи в одному залі з обвинуваченим малолітня ОСОБА_11 спочатку не надавала будь-яких пояснень, а після продовження допиту в режимі відео конференції у відповідності до ст.354 ч.4 КПК України розповіла про події 07.02.2014 року та вказала на ОСОБА_9 і пояснила які дії він з нею вчиняв.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який характеризуються за місцем проживання позитивно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 суд не вбачає.

Обтяжуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_9 обставиною суд вважає вчинення кримінального правопорушення відносно неповнолітньої.

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченого ОСОБА_9 суд ст.69 КК України не вбачається.

Враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення, наявність обставин, що обтяжують його відповідальність, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при призначенні йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, шляхом застосування до нього ст.75 КК України. Приймаючи рішення про можливість застосування до нього ст.75 КК України, суд бере до уваги, що ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності притягається вперше, позитивно характеризується та те, що тяжких наслідків від вчиненого останнім не наступило.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення.

Витрати пов`язані з залученням експерта в сумі 3548,16 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 .

Доля речових доказів повинна бути вирішена в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 373 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбуття покарання з випробуванням на три роки.

На підставі п.п.2-4 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись на реєстрацію.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити домашній арешт в нічний час, тобто заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 21:00 до 07:00 години.

Цивільний позов заявлений законним представником потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_9 моральної шкоди в сумі 100000 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 30000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_9 витрати пов`язані з залученням експерта в сумі 3548,16 грн. на користь державного бюджету України.

Речові докази: зразки піднігтьового вмісту мікронакладення та змиви з рук ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які зберігаються в камері схову Придніпровського РВ в м.Черкаси УМВС України в Черкаській області знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом 30 днів учасниками процесу з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1 Кучеренко