Справа №718/1653/16-к
Провадження №1-кс/718/116/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Кіцманський районний суд Чернівецької області
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
з участю: заявника - ОСОБА_3
прокурора - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання, -
ВСТАНОВИВ:
Заслухавши заявника, прокурора, як слідчий суддя приходжу до наступного висновку.
25.08.2015 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Постановою слідчого ОСОБА_5 від 29.08.2016 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення додаткової судово-медичної експертизи.
Пунктом 7 частини 1 статті 303 КПК передбачено, що особа, якій рішенням слідчого, прокурора відмовлено у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, може оскаржити відмову у задоволенні її клопотання. Правом оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій також наділені представник, законний представник особи, якій відмовлено у задоволенні клопотання, та захисник такої особи. Скарга на рішення про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій подається протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Оскільки відмова слідчого, прокурора у проведенні слідчих дій оформлюється постановою, то строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Скарги на рішення про відмову у проведенні слідчих дій розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 380 КПК, з урахуванням положень глави 26 КПК.
Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 223 КПК).
Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення мети. Згідно із ч. 6 ст. 223 КПК слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилась від участі у ній.
Із системного аналізу положень ч. 1 ст. 223 та ч.1 ст. 303 КПК випливає, що предметом оскарження слідчому судді є відмова у задоволенні клопотання про проведення будь-якої слідчої дії, тобто такої дії, яка спрямована на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 Кримінального процесуального кодексу України (КПК) слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Порядок проведення слідчих (розшукових) дій визначений у главі 20 КПК.
З метою здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування окремі слідчі (розшукові) дії можуть бути здійснені за клопотанням сторони лише на підставі ухвали слідчого судді. Зокрема, до таких слідчих (розшукових) дій КПК відносить: 8) призначення експертизи за клопотанням сторони захисту у разі відмови слідчого, прокурора у задоволенні такого клопотання (ст. 244 КПК).
Відповідно до ч. 3 ст. 243 КПК експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених ст. 244 КПК.
Зі змісту частин 1 та 2 статті 244 КПК вбачається, що процесуальними передумовами права сторони захисту звернутись до слідчого судді з клопотанням про залучення експерта є відмова слідчого, прокурора у задоволенні такого клопотання, а також неможливість самостійного залучення експерта.
03 червня 2016 року на засіданні Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було обговорено та взято до відома інформацію про узагальнення судової практики про практику вирішення слідчими суддями питань, пов`язаних із слідчими (розшуковими) діями, відповідно до якого слідчий суддя має фактично перевірити законність та обґрунтованість відмови слідчого у призначенні експертизи та врахувати, що право сторони захисту залучати експертів на договірних умовах, не позбавляє слідчого суддю обов`язку здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 150 КПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).
Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).
Додаткова експертиза призначається, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.
Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання.
Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.
У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об`єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою.
При призначенні додаткової експертизи зазначається, які висновки експерта вважаються неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Проведення додаткової експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові.
Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.
Із змісту поданої ОСОБА_3 скарги та з наданих ним в судовому засіданні пояснень не вбачається, які об`єкти не були досліджені експертом та на які питання експертом не було надано відповідей, що надавало би підстави для призначення саме додаткової експертизи.
Клопотання про призначення повторної експертизи ОСОБА_3 не заявлялось.
В матеріалах кримінального провадження міститься висновок судово-медичної експертизи № 180мд від 31.07.2015 року та висновок повторної судово-медичної експертизи № 206-Е від 19.08.2016 року.
За вищенаведеного підстав для задоволення скарги не вбачається.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК слідчий суддя за результатами розгляду скарги може постановити ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого, прокурора;2) зобов`язання вчинити певну дію; 3) зобов`язання припинити певну дію; 4) відмову в задоволенні скарги.
Згідно ч.2 та ч.3 ст.309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого від 29.08.2016 року про відмову у призначенні додаткової судово-медичної експертизи - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя :