Справа № 473/1857/16-к
ВИРОК
іменем України
"14" червня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська Миколаївської області кримінальне провадження №0000874 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вознесенськ Миколаївської області, українця, громадянина України, учня Вознесенської вечірньої школи, освіта неповна середня, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

Учасники підготовчого судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

законний представник обвинуваченого - ОСОБА_5

захисник - ОСОБА_6

потерпіла - ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 14.05.2016 року в вечірній час, прийшов в гості до своїх знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 та ОСОБА_9 разом з ОСОБА_3 у приміщенні будинку почали вечеряти, після чого всі лягли відпочивати. Наступного дня, прокинувшись зранку ОСОБА_9 пішов на роботу, а ОСОБА_7 разом з ОСОБА_3 залишились вдома. Після чого прокинулась ОСОБА_7 та пішла поратись по господарству, а ОСОБА_3 залишився сам в будинку. В цей час ОСОБА_3 почав збиратися додому і побачив на столі мобільний телефон ОСОБА_7 , у зв`язку з чим у нього виник умисел та корисливий мотив на таємне викрадення даного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з приміщення житлового будинку мобільний телефон марки "Samsung GT-S5360", рожевого кольору, EMEI НОМЕР_1 , вартістю 600 гривень, в середині якого була сім-карта оператора "Vodafone", вартістю 15 гривень, що належить ОСОБА_7 , витягнув з мобільного телефону сім-карту та викинув. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, в результаті чого ОСОБА_7 було спричинено матеріальний збиток на загальну суму 615 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна /крадіжка/.

14.06.2016 р. між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні, згідно якої потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.185 ч.1 КК України, а також щодо міри покарання, яку повиннен понести ОСОБА_3 у вигляді громадських робіт строком 80 годин.

В угоді про примирення передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення згідно ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ст.185 ч.1 КК України, і який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 розуміє свої права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, те, що він в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші заходи, які будуть застосовані відносно нього у разі затвердження угоди про примирення, щиро кається у скоєному, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Допитавши обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, відносно нього не застосовувалося будь-якого насильства, примусу, погроз, угода не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений ОСОБА_3 в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватим в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ст.185 ч.1 КК України.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання та враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення від 14.06.2016 р., укладену між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначити останньому міру покарання, узгоджену сторонами в угоді.

Керуючись ст.ст. 314, 371, 373-374, 374-376, 468, 473-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 14 червня 2016 року між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 80 (вісімдесяти) годин.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Речовий доказ по провадженню мобільний телефон марки "Samsung GT-S5360", рожевого кольору, EMEI НОМЕР_1 , який переданий на збереження потерпілій ОСОБА_7 під зберігальну розписку - повернути їй за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 за проведення експертизи 439 грн. 80 коп. на користь держави.

На вирок суду може бути подана апеляції з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно, після його оголошення, вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1