Справа № 350/2105/14-к
Провадження № 11-кп/779/445/2016
Категорія ст. 121 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000324 за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Рожнятівського районного суду Івано Франківської області від 01 серпня 2016 року, згідно якого

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 , де і проживає,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_6 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та правильність кваліфікації дій обвинуваченого вважає, що вирок є незаконним з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Зазначає, що суд першої інстанції своє рішення про застосування ст. 69 КК України при призначені обвинуваченому покарання мотивував тим, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, він шкодує з приводу вчиненого злочину та повністю відшкодував потерпілому завдану злочином шкоду, та те що дії обвинуваченого були спровоковані діями самого потерпілого, а також те, що представник потерпілого та потерпілий просили про пом`якшення покарання обвинуваченому. Однак, вказані судом обставини не є такими, що істотно знижують ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого та вчиненого ним злочину, оскільки він не визнав свою вину у вчиненому злочині та не розкаюється у вчиненому, що свідчить про його суспільну небезпечність. Просить вирок Рожнятівського районного суду від 01 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_7 за ст. 121 ч.1 КК України скасувати з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України і призначити йому покарання у межах санкції статті у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Заступник прокурора Івано Франківської області, ОСОБА_10 подав доповнення до апеляційної скарги в якому зазначає, що не змінюючи доводів апеляційної скарги поданої прокурором, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_6 щодо невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, внаслідок м`якості, вирок щодо засудженого ОСОБА_7 вважає незаконним також у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону. Зазначає, що згідно вимог ст. 56 КПК України, потерпілий має право брати участь у судовому провадження, однак потерпілий ОСОБА_11 участі у судовому засіданні не брав. Тобто, відповідно до ст. 412 КПК України, судове рішення у будь якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання. Просить вирок Рожнятівського районного суду від 01.08.2016 року щодо ОСОБА_7 за ст. 121 ч.1 КК України скасувати з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону, а також невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, передбачених ст. 409 ч.1 п.3, ст. 409 ч.2 КПК України. Призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі з доповненням вважає, що вирок Рожнятівського районного суду від 01.08.2016 року є незаконним та необґрунтованим, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що під час нового судового розгляду суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 415 ч.3 КПК України та не надав належної оцінки відсутності потерпілого в залі судового засідання, показання якого мали б визначальне значення та забезпечили б змагальність процесу, у зв`язку з тим, що на момент вчинення дій він перебував в стані необхідної оборони. Просить ухвалити ухвалу якою вирок Рожнятівського районного суду Івано Франківської області від 01 серпня 2016 року у кримінальному провадженні № 1-кп/350/8/2016 відносно нього скасувати та закрити кримінальне провадження в зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

За вироком суду ОСОБА_7 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого лісорубом в ПАП «Еліта», на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судимого, визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України та відповідно до ст. 69 КК України призначено йому покарання у виді арешту, строком на шість місяців.

Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України у строк відбування покарання зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 час попереднього ув`язнення у період з 06 травня по 24 липня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні призначеного судом покарання у виді арешту.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишено попередньо обраний особисте зобов`язання.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином залишено без розгляду.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв потерпілому умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату органу, за наступних обставин:

10 листопада 2014 року, приблизно о 18 годині обвинувачений придбав у магазині, що знаходиться у АДРЕСА_2 , пляшку води та пиво. Воду та гаманець з грішми він поклав у свій поліетиленовий пакет, де знаходилися молочні продукти, та залишив пакет на огорожі, недалеко від входу у магазин. Сам, маючи намір випити пиво, підійшов до жителів смт. Перегінське ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які пили пиво приблизно 15 метрів від місця, де висів пакет.

Потерпілий ОСОБА_11 підійшов до належного обвинуваченому пакета та засунувши у нього руку, почав оглядати його вміст. Такі дії ОСОБА_11 розізлили обвинуваченого, тому він підбіг до нього, та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс йому удар долонею правої руки в обличчя, від якого потерпілий упав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 умисно наніс лежачому на землі потерпілому ОСОБА_11 декілька ударів ногою в живіт, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота та його органів з розривами селезінки і сальника, яка ускладнилась внутрішньою кровотечею, що викликало необхідність проведення операції в процесі якої потерпілому було видалено селезінку.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 підтримали подану апеляційну скаргу просили її задовольнити, щодо апеляційної скарги прокурора з доповненням заперечили просили залишити її без задоволення;

- прокурор, підтримав подану апеляційну скаргу з доповненням просив її задовольнити, щодо апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 заперечив, просив залишити її без задоволення;

Заслухавши суддю - доповідача, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Даних вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, його розгляд проведено у відсутності потерпілого ОСОБА_11 . Суд першої інстанції неодноразово викликав потерпілого в судове засідання, однак будь яких документів, які б підтверджували той факт, що потерпілому було належно вручено судову повістку немає.

Тому на думку колегії суддів, доводи наведенні в доповненні до апеляційної скарги заступником прокурора Івано Франківської області, ОСОБА_10 про те, що судом першої інстанції були допущенні істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є підставними, оскільки згідно вимог ст.56 КПК України, потерпілий має право брати участь у судовому провадженні.

Так, із мотивувальної частини вироку суду вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 та його законний представник ОСОБА_12 не приймали участь у судовому засіданні, однак матір потерпілого ОСОБА_12 подала до суду письмову заяву (а.с.101) про розгляд кримінального провадження у її відсутності та у відсутності її сина, оскільки претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, так як заподіяні злочином збитки ОСОБА_7 відшкодував їй у повному обсязі.

Окрім цього, колегією суддів встановлено, що на стадії досудового розслідування 09 грудня 2014 року слідчим СВ Рожнятівського РВ УМВС ОСОБА_15 в зв`язку з тим, що потерпілий ОСОБА_11 є інвалідом 2 групи внаслідок психічного розладу і потребує стороннього догляду, на підставі ст.ст.59,110 КПК України було прийнято рішення про залучення його матері ОСОБА_12 до кримінального провадження як законного представника потерпілого ОСОБА_11 .

Відповідно до вимог ст.59 КПК України законний представник потерпілого долучається до участі в процесуальній дії разом із потерпілим тільки в тому випадку, коли потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною.

Проте, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які свідчать про те, що потерпілий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаний в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною внаслідок психічного захворювання, що викликає певні сумніви відносно правильності вирішення питання про залучення матері потерпілого ОСОБА_12 в якості законного представника потерпілого ОСОБА_11 .

При цьому, участь законного представника потерпілого не виключає участі потерпілого в суді першої інстанції, який відповідно до вимог ст.56 ч.3 КПК України під час судового провадження має право бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; брати участь у судовому провадженні; брати участь у безпосередній перевірці доказів; підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення; висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому.

Однак, суд першої інстанції не виконав вищевказані вимоги кримінально-процесуального закону внаслідок чого були порушені вищевказані права потерпілого ОСОБА_11 .

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі вказує на те, що суд першої інстанції проводячи новий судовий розгляд не дотримався вимог ст. 415 ч.3 КПК України, та не надав належної оцінки відсутності потерпілого в залі судового засідання, показання якого мали б визначальне значення та забезпечили б змагальність процесу, оскільки на момент вчинення дій він перебував у стані необхідної оборони.

Зокрема, відповідно до вимог ст.57 КПК України потерпілий зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття та не перешкоджати встановленню обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження, а саме зі змісту висновку експерта № 319 від 15 грудня 2014р., з копії постанови про закриття кримінального провадження від 26 грудня 2014 року слідчого СВ Рожнятівського РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_15 вбачається, що потерпілий пам`ятає обставини травми та може дати відповідні пояснення щодо вчиненого кримінального правопорушення. (Т.1 а.с.116-119).

Таким чином, судом першої інстанції не були прийняті необхідні заходи щодо забезпечення участі потерпілого ОСОБА_11 в судовому засіданні для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що вищевказане порушення вимог кримінального процесуального закону є суттєвим, оскільки пов`язано з порушенням прав та обов`язків сторін під час кримінального провадження, порушенням принципу змагальності сторін і могло вплинути на правильність встановлених судом обставин кримінального правопорушення.

За таких обставин, виходячи зі змісту положень статті 412 КПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, при розгляді кримінального провадження, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, що безумовно тягне за собою скасування рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження слід більш повно та всесторонньо дослідити обставини кримінального провадження, дати належну правову оцінку всім доказам та ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,412,413, 415, 418,419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 з доповненням задовольнити частково, апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 з доповненням поданим заступником прокурора Івано Франківської області, ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Рожнятівського районного суду Івано Франківської області від 01 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4