Справа № 201/4301/16к
Провадження № 1кп/201/180/2016
УХВАЛА
26 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0005436 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

У судовому провадженні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
30.12.2015 близько 15-30 годин ОСОБА_3 знаходився за місцем свого мешкання у приміщенні три кімнатної квартири АДРЕСА_2 , у зазначений час до вхідних дверей вказаної квартири постукав потерпілий ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_3 підійшов до вхідних дверей своєї квартири та відчинивши їх побачив потерпілого ОСОБА_6 .
Далі потерпілий ОСОБА_6 подивився на ОСОБА_3 та для підтвердження дозволу на вхід до приміщення квартири, шляхом мовчазної згоди кивнув останньому своєю головою, на що у відповідь отримав кивок головою від ОСОБА_3 , який в цей час перебував у дверному отворі вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , таким чином ОСОБА_6 , будучи переконаним у тому, що дозвіл на вхід до приміщення квартири він отримав, почав рух до приміщення квартири.
Потерпілий зробив один крок в напрямку квартири АДРЕСА_2 де в дверному отворі знаходився ОСОБА_3 та заступив за межі дверного отвору вхідних дверей, таким чином ОСОБА_6 потрапив до приміщення кварти.
Перебуваючи у приміщенні квартири ОСОБА_3 діючи умисно, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на завдання потерпілому ОСОБА_6 умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечними для життя в момент заподіяння, на ґрунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_6 , вчиняючи суспільно небезпечне діяння, в час коли ОСОБА_6 стояв обличчям до нього, потягнув його за одяг та кинув на підлогу де останній залишився лежати в горизонтальному положенні.

Далі, ОСОБА_3 зачинив вхідні двері квартири АДРЕСА_2 на замок та одразу після цього почав наносити чисельну кількість ударів ногами та стиснутими кулаками своїх рук в область обличчя та верхнім кінцівкам потерпілого ОСОБА_6 . Далі ОСОБА_3 побачив, що ОСОБА_6 почав подавати ознаки життя, виказувати слова без змісту.

Після цього, ОСОБА_3 доводячи своє суспільно небезпечне діяння до кінця направлене на завдання потерпілому ОСОБА_6 умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечними для життя в момент заподіяння схопив відірвану частину ДВП (деревино-волокниста плита), що з`єднана із фрагментом дзеркала, яку ОСОБА_3 відірвав від тумби біля якої на підлозі у передпокою лежав потерпілий. Далі, ОСОБА_3 тримаючи частину ДВП підняв її вдома руками над своєю головою та силою наніс два-три удари поспіль в область голови потерпілого ОСОБА_6 від яких потерпілий втратив свідомість.
Таким чином, ОСОБА_3 наніс потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді тяжкої проникаючої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 3-го ступеню, геморагічного вогнища забиття речовини головного мозку у правій лобній частці, гострої епідуральної гематому у правій лобно-скроневій області, втисненого багато уламкового перелому скроневої та лобної кісток праворуч з переходом на основу передньої черепної ямки, стінки правої орбіт, велике крило основної кістки та решітчасту кітку, розриву твердої мозкової оболонки в проекції перелому задньої стінки лобної пазухи, субарахноїдального кровиливу, пневмоцефалії, гемосинусу правої лобної та гайморової пазух, перелому виличної кісти праворуч, забійний ран правої надбрівної дуги, лобної області та лівої надбрівної дуги, чисельних саден обличчя синців в обох пара орбітальних областях, контузії правого ока з явищами кровотечі з правої очної щілини, субкон`юктивального крововиливу правого ока, гемофтальму правого ока, стану після носової кровотечі, сукон`юктивального крововиливу лівого ока, з розвитком в посттравматичному періоді лівостороннього геміпарезу, правостороннього птозу та паралітичної розхідної косоокості. Виявлені у потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.
ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 29.12.2015 один з малознайомих йому чоловіків випив забагато спиртного і залишився ночувати в квартирі ОСОБА_3 , яка розташована в будинку АДРЕСА_1 . Вранці той чоловік прокинувся і почав вимагати свій мобільний телефон, однак ОСОБА_3 повідомив, що не знає, де телефон. 30.12.2015 ОСОБА_3 знаходився в своїй квартирі разом з батьком ОСОБА_7 , а ще до 15-00 годин прийшла його знайома ОСОБА_8 з якою він розмовляв на побутові теми. Через деякий час в двері постукали і ОСОБА_3 відчинив їх. За дверима стояв потерпілий ОСОБА_6 та за ним ще два чоловіка, які без слів почали заходити в квартиру на, що ОСОБА_3 почав заперечувати, однак вони втрьох зайшли до квартири, зачинили за собою двері і висунули вимогу повернути телефон. Після цього ОСОБА_3 вдарив потерпілий, однак як саме ОСОБА_3 не пам`ятає, а пам`ятає лише біль від удару. Потім зав`язалась бійка в ході якої ОСОБА_3 правою рукою вдарив потерпілого в щелепу і лівою рукою в правий бік. Після цього ОСОБА_3 вивів двох інших з квартири і повернувся назад, де побачив потерпілого, який лежав на підлозі і біля нього був ніж, можливо належний останньому. ОСОБА_3 злякався того, що потерпілий отямиться і завдасть шкоди обвинуваченому, а тому почав бити потерпілого дзеркалом, яке було в коридорі. Він наніс йому декілька ударів в лобну частину голови. При цьому ОСОБА_3 нічого не казав і ні в кого не просив допомоги. Він не знає, чи бачила ОСОБА_8 як він бив потерпілого, однак цього точно не бачив батько, так як він був на кухні. У потерпілого на обличчя була кров, а також дзеркало було замазане в крові. Через деякий час потерпілий опритомнів і ОСОБА_8 допомогла йому підвестись і ОСОБА_3 допоміг їй провести потерпілого на кухню, де той посидів близько 5 хвилин і після цього ОСОБА_3 вивів його з квартири. Після цього ОСОБА_3 прибрав у коридорі віником, не миючи підлогу, та виніс на смітник розбите дзеркало, а 31.12.2015 приїхала поліція.
Крім показань ОСОБА_3 вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 30.12.2015 він зранку випив близько 100 гр. горілки а потім протягом дня ще 150 гр. В той день він зустрів раніше знайомого ОСОБА_9 , який розповів про те, що в його батька в одній з квартир було викраденого телефон і він хоче повернути хоча б сім-карту з номерами телефонів. По опису ОСОБА_9 потерпілий зрозумів, що це відбулось в квартирі в якій проживає ОСОБА_3 , з яким потерпілий поверхнево знайомий, так як вживав алкогольні напої в його квартирі. Потерпілий запропонував свою допомогу в поверненні сім-карти, так як знав ОСОБА_3 і вважав, що зможе домовитись з ним. Потерпілий з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 зустрілись біля під`їзду в якому проживає ОСОБА_3 і зустріли там дівчину, яка була знайомою ОСОБА_3 , та яка погодилась поговорити з останнім з приводу повернення сім-карти. Вони всі піднялись на сьомий поверх, де дівчина зайшла в квартиру. Через деякий час потерпілий постукав у квартиру і двері відчинив ОСОБА_3 , який кивнув головою, показуючи свою згоду зайти в квартиру. При цьому він не висловлював жодних заперечень проти того, щоб потерпілий зайшов у квартиру. Потерпілий почав заходити і в цей час він втратив свідомість. Він відчув удар в обличчя, відчував біль від ударів, яких було не менше трьох, чув як ОСОБА_3 говорив батькові нести ножа та бачив перед своїми очима дзеркало. Потім він пам`ятає, як йому лікар промивав рани на вулиці, а до тями потерпілий прийшов лише в лікарні. В лікарні він перебував чотири днів в реанімації, два тижні у відділенні нейрохірургії.
Механізм нанесення тілесних пошкоджень потерпілому підтверджується протоколом слідчого експерименту від 22 січня 2016 року за участю потерпілого ОСОБА_6 в ході якого останній вказав, що коли двері відчинив ОСОБА_3 потерпілий разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 направились заходити до приміщення квартири, але буквально через мить ОСОБА_3 схопив його обома руками за верхній одяг та силою повалив на підлогу. Після цього ОСОБА_3 кулаком лівої руки наніс ОСОБА_13 один удар в область носу зверху від якого ОСОБА_11 полетів назад, при цьому потягнув із собою ОСОБА_14 , який був позаду. В цей момент, ОСОБА_3 зачинив вхідні двері квартири і почав наносити чисельну кількість ударів ногами по голові та тулубу потерпілого та голосно крикнув «отец неси нож, будем его резать». Далі він продовжував наносити потерпілому чисельну кількість ударів, після чого відірвав частину ДВП із склом яке було приєднано до тумби, та тримаючи її двома руками підняв над своєю головою та силою опустив її при цьому наніс ОСОБА_6 сильного удару в область голови вказаним предметом, та від цього потужного удару він втратив свідомість, прийшов до тями лише на столі у лікарні № 16. (а.с. 130-131)

Показання потерпілого об`єктивно підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_10 допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що 30.12.2015 в після обідній час він разом з потерпілим ОСОБА_6 повертались додому, коли на телефон останньому зателефонував раніше маловідомий свідкові ОСОБА_11 , який повідомив, що в його батька зник телефон, є підозра про місцезнаходження цього телефону та просив допомоги в його поверненні, або ж повернення сім-карти. Після цього свідок з потерпілим підійшли до дев`ятого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де зустрілись з ОСОБА_15 та його батьком, які розповіли про обставини зникнення телефону. В цей час до дверей під`їзду підійшла дівчина, яка впізнала батька ОСОБА_16 і він її впізнав, так як дівчина була в квартирі де зник телефон в той же час, що і ОСОБА_17 . Вони всі поспілкувались і дівчина сказала, що вона зайде до квартири, поговорить з господарем і той поверне телефон і сім-карту. Всі погодились на це і свідок, потерпілий, ОСОБА_18 з дівчиною піднялись на сьомий поверх дев`ятого під`їзду, де дівчина постукала в одні з дверей, які відчинились і дівчина зайшла. Батько ОСОБА_17 в цей час залишився на вулиці. Приблизно через 15 хв. ОСОБА_18 постукав у двері і вони відчинились. В дверях стояв ОСОБА_3 , який кивком дав зрозуміти, що дозволяє заходити і в квартиру почали заходити спочатку потерпілий, за ним ОСОБА_18 , а за ним свідок. При цьому вони жодних погроз чи претензій не висловлювали. В цей час ОСОБА_3 схопив потерпілого за одяг, смикнув на себе, внаслідок чого потерпілий опинився на підлозі в коридорі квартири. Після цього ОСОБА_3 наніс удар кулаком в ніс ОСОБА_19 , який ще був у під`їзді внаслідок чого останній впав на свідка, а двері квартири зачинились, залишивши потерпілого в квартирі, а свідків в під`їзді. Як з`ясувалось у ОСОБА_18 був зламаний ніс З квартири почувся шум, звук розбитого скла, крики дівчини: « ОСОБА_20 не бий», голос ОСОБА_3 : «Батько неси ніж». Свідки в цей час стукали в двері. Приблизно через 5 хв. двері квартири відчинились і звідти вийшов ОСОБА_21 , який був весь у крові. В цей час ОСОБА_18 вже десь подівся. Потерпілий сів у під`їзді, а свідок викликав швидку та допоміг лікарям всадовити потерпілого в автомобіль меддопомоги. Наступного дня свідок був присутній під час затримання ОСОБА_3 , який говорив поліцейським про те, що він бив потерпілого дзеркалом, яке викинув, а в квартирі після бійки він прибирав. В під`їзді наступного дня також не було крові, хоча в 30.12.2015 її було багато.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив показання потерпілого та свідка ОСОБА_10 , пояснивши, що 30.12.2015 йому від батька стало відомо про те, що напередодні той вжив спиртні напої і прокинувся в раніше невідомій йому квартирі, як виявилось в подальшому в квартирі АДРЕСА_4 , і виявив відсутність свого мобільного телефону. Вони декілька разів телефонували на номер батька, однак трубку ніхто не брав з чого вони зробили висновок, що телефон напевне просто загубився в квартирі. Вони з батьком пішли в цю квартиру, де їх зустрів ОСОБА_3 і вони пройшли на кухню, де сидів батько ОСОБА_3 . Свідок з батьком розповіли причину свого візиту, однак ОСОБА_3 повідомив, що не знає де телефон, а тому не може його повернути. Під час цієї розмови свідок зробив виклик на телефон батька, однак відбили прийняття дзвінка і свідок подумав, що телефон напевне в квартирі. Вони з батьком вийшли з квартири і свідок зателефонував ОСОБА_6 , якому в ході розмови розповів про те, що підозрює, що телефон знаходиться саме в цій квартирі. ОСОБА_6 погодився допомогти повернути телефон, так як він знайомий з ОСОБА_3 і може поспілкуватись з ним. Приблизно о 14-30 15-00 годин свідок з батьком зустріли ОСОБА_6 і ОСОБА_10 біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 , в якому проживав ОСОБА_3 вони не могли потрапити в під`їзд, коли до них підійшла дівчина, яка впізнала батька свідка, так як також знаходилась в тій квартирі вранці коли батько прокинувся. Вони поспілкувались, повідомивши причину їх прибуття, на що дівчина сказала, що поговорить з ОСОБА_3 і в разі якщо телефон знаходиться у останнього, то він його поверне. Після цього свідок з потерпілим, ОСОБА_10 та дівчиною піднялись на сьомий поверх, а батько свідка залишився на подвір`ї. Дівчина постукала в квартиру, їй відчинили двері і вона зайшла. Її не було тривалий час і приблизно через 15 хв. свідок постукав у двері. Двері відчинились і в проході стояв ОСОБА_3 , який кивком голови дав зрозуміти, що він дозволяє пройти в квартиру. В квартиру почав заходити ОСОБА_6 , за ним йшов свідок, а за свідком ОСОБА_10 і вони при цьому не погрожували і жодних претензій не висловлювали. В цей час ОСОБА_3 схопив потерпілого за одяг, потяг на себе та кинув на підлогу в коридорі квартири. Після чого ОСОБА_3 наніс один удар в ніс свідкові, який ще знаходився в під`їзді, від чого той впав на ОСОБА_10 і двері зачинились. З-за дверей чулись крики потерпілого: «Не бий» та крики обвинуваченого: «Батько неси ніж будемо ноги різати». Свідок з ОСОБА_10 почали стукати в двері, вимагаючи випустити потерпілого і почули крики дівчини: «Не треба, ти його вб`єш». Після цього свідок викликав поліцію і спустився вниз, щоб вмитись снігом, так як з носу текла кров, однак батько забрав його і відвів додому, так що свідок не дочекався міліцію і швидку.
Показання свідка ОСОБА_9 в частині особи, яка наносила тілесні пошкодження потерпілому підтверджуються протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13 січня 2016 року в ході якого свідок ОСОБА_9 вказав на ОСОБА_3 як на особу, яка за адресою: АДРЕСА_5 в ході конфлікту із його товаришем ОСОБА_6 нанесла тілесні ушкодження. (а.с. 107)

Показання вищевказаних свідків та потерпілих підтвердив і свідок ОСОБА_22 , який будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що 28.12.2015 він вживав спиртні напої, прокинувся вранці 29.12.2015 в квартирі раніше не знайомого ОСОБА_3 та виявив пропажу свого мобільного телефону. Наступного дня він повідомив про це свого сина ОСОБА_9 і вони вирішили сходити в квартиру ОСОБА_3 дізнатись чи не знаходив той телефон. Коли вони були на вулиці, то зустріли потерпілого, якому розповіли про втрату телефону, на що останній повідомив, що знайомий з ОСОБА_3 і зможе поговорити з ним з приводу повернення телефону. Після цього потерпілий пішов у своїх справах, а свідок з сином пішли в квартиру ОСОБА_3 . В квартирі знаходився ОСОБА_3 та його батько, які заперечували факт знаходження у них телефону, а коли свідок з сином вийшли з квартири, то останній повідомив, що телефон напевне в квартирі, так як коли свідок телефонував на нього, будучи в квартирі, хтось постійно відхиляв виклик. Син зателефонував потерпілому і через деякий час вони та ще один хлопець зустрілись біля під`їзду в якому проживає ОСОБА_3 . Через деякий час до під`їзду підійшла дівчина, яка пізнала свідка та яка була в квартирі ОСОБА_3 , коли свідок там прокинувся. Вони розповіли дівчині причину свого візиту і вона повідомила, що поговорить з ОСОБА_3 з приводу повернення телефону. Після цього всі, крім свідка зайшли в під`їзд. Через деякий час з під`їзду вийшов син свідка, у якого з носа текла кров. Свідок вмив його снігом та відвів додому, а сам поїхав у центр міста, де заблокував карту та придбав новий телефон. 31.12.2015 вони з сином виїхали з міста, а коли повернулись, то написали заяву в поліцію.
Показаннями свідка ОСОБА_23 допитаної в судовому засіданні опосередковано підтверджуються обставини, повідомлені вищеназваними свідками і потерпілим. Так, свідок пояснила, що вона являється дружиною потерпілого. Її чоловік не конфліктний та вживає спиртні напої в міру. 30.12.2015 близько 18-00 годин вона повернулась з роботи додому, однак чоловіка вдома не було і вона зателефонувала на його номер. Слухавку підняла якась жінка, яка повідомила, що її чоловік знаходиться в лікарні ОСОБА_24 на операції. Свідок приїхала до лікарні, де до 2-ї години чекала закінчення операції, а потім потерпілого перевели в реанімаційне відділення, де він знаходився три дні. В лікарні ж свідкові повернули речі потерпілого, які були всі в крові. Коли потерпілий прийшов до тями, то розповідав, що у його знайомого зник телефон в одній з квартир і потерпілого попросили допомогти повернути телефон або сім-карту з нього. Потерпілий разом з товаришами ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прийшли до квартири АДРЕСА_6 з метою повернути телефон, однак там потерпілого побив чоловік на ім`я ОСОБА_20 , який бив його дверцятами від трюмо з дзеркалом.
В ході огляду місця події 31.12.2015 року о 07-25 годин на сходовій площадці розташованій між 7 та 6 поверхи, під`їзду № 9 буд. АДРЕСА_3 виявлено множині плями речовини бурого кольору, в тому числі на мішках з будівельним сміттям, що розташовані на площадці та перилах. Також виявлені розмиті сліди речовини бурого кольору. Під час огляду квартири АДРЕСА_2 в коридорі поблизу тумбочки виявлено та вилучено 4 фрагменту скла, на одному з яких мається тонування дзеркала. Перед входом в кухню ліворуч на стіні в кутовій частині зліва та справа від кута стіни, на висоті близько 1.4 метри від полу виявлено два сліди речовини бурого кольору на поверхні шпалер. Під час огляду двору буд. АДРЕСА_3 біля сміттєвого баку виявлено фрагменти розбитого скла дзеркала, на поверхні яких маються речовина бурого кольору, які було вилучено.

З висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР № 119 від 08.02.2016 року вбачається, що на фрагментах ДВП та фрагментах дзеркала встановлена наявність крові людини, яка могла походити від чоловіка з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 та не могла походити від ОСОБА_3 , оскільки антиген А, властивий груповій характеристиці його крові, при проведеному дослідженні не виявлений. (а.с. 113)

Як вбачається з довідки № 2492 Дніпропетровської обласної клінічної лікарні імені І.І. Мечнікова 30.12.2015 року в приймально-діагностичному відділені надана медична допомога ОСОБА_6 в ході якої встановлено діагноз: відкрита черепно-мозкова травма (проникаюча), субдуральна гематома справа, пневмоцефалія, множинні переломи кісток лицьового і склепіння черепа, контузія правого-очного яблука, гемофтальм. (а.с.96).

З виписного епікризу (а.с. 97) вбачається, що ОСОБА_25 з 30.12.2015 р. по13.01.2016 перебував на лікуванні і йому встановлено діагноз: тяжка ВЧМТ, забій головного мозку 3 ст., втиснутий багатоуламковий перелом лобової, височної кісток справа з переходом на основу ПЧЯ, стінки орбіти, гратчастої кістки, верхньої стінки орбіти, пневмоцефілія, гостра епідуральна гематома в правій лобно-скроневої області. СПО 30.12.2015 року здійснена резекція многооскольчатого переломів, видалення гострої епідуральної гематоми в правій лобно-скроневої області, резекція многооскольчатого перелому задньої лобової пазухи, даху орбіти, скроневої кістки і гратчастої кістки справа, обтурація фронт-назального соустя, лобової пазухи, ушивання пошкодженої ТМО, пластика дефекту підстави ПЧЯ надкостнічний клапоть і пластиною Тахокомб; лівобічний легкий геміпарез, птоз, паралітичну косоокість, контузія ОД.

Вказані довідка і висновок підтверджують час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта № 641е від 18.02.2016 року (а.с. 116) у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої проникаючої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 3-го ступеню, геморагічного вогнища забиття речовини головного мозку у правій лобній частці, гострої епідуральної гематоми у правій лобно-скроневій області, втисненого багатоуламкового перелому скроневої та лобної кісток праворуч з переходом на основу передньої черепної ямки, стінки правої орбіти, велике крило основної кістки та решітчасту кістку, розриву твердої мозкової оболонки в проекції перелому задньої стінки лобної пазухи, субарахноїдального крововиливу, пневмоцефалії, гемосинусу правої лобної та гайморової пазух, перелому виличної кістки праворуч, забійних ран правої надбрівної дуги, лобної області та лівої надбрівної дуги, численних саден обличчя, синців в обох параорбітальних областях, контузії правого ока з явищами кровотечі з правої очної щілини, субкон`юнктивального крововиливу правого ока, гемофтальму правого ока, стану після носової кровотечі, субкон`юнктивального крововиливу лівого ока, з розвитком в посстравматичному періоді лівостороннього геміпарезу, правостороннього птозу та паралітитчної розхідної косоокості.

Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої проникаючої черепно-мозкової травми, спричиненні від механічної дії тупого твердого предмету(предметів) з обмеженою напівжорсткою та жорстокою конструкцією, що діяв (діяли) зі значною силою в область голови та обличчя, яким могла бути рука стиснута в кулак, взута нога або інші предмети з аналогічними властивостями.

За своїм характером виявлені тілесні ушкодження у вигляді : тяжкої проникаючої черепно-мозкової травми-відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно пункту 2.1.3 «а,б,в,г» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.
З додаткового висновку експерта № 655е від 25.01.2016 року вбачається, що локалізація та характер виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень не суперечать механізму їх спричинення, на який вказує ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту, тобто при ударах руками та ногами по голові, а також при ударі тупим твердим предметом, з обмеженою жорсткою конструкцією (ДВП зі склом) в область голови.

Всі вищеперелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що 30.12.2015 близько 15-30 годин в квартирі АДРЕСА_4 ОСОБА_3 наніс тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 і його дії містять ознаки діяння передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В обвинувальному акті зазначено, що при вході в квартиру потерпілого обвинувачений наніс один удар кулаком своєї лівої руки в обличчя ОСОБА_6 в район носу. Також зазначено, що після нанесення побоїв руками і ногами ОСОБА_3 зупинився та припинив вчиняти своє суспільно небезпечне діяння, а саме: нанесення тілесних ушкоджень та вирішив відійти до однієї із кімнат. В цей час потерпілий ОСОБА_6 продовжував лежати на підлозі та не подавав ознак життя. Після чого, ОСОБА_3 направився до однієї із кімнат з метою викликати швидку медичну допомогу, але так і не викликав.

Однак, ці обставини в судовому засіданні не встановлені, а тому суд вважає за необхідне виключити їх з мотивувальної частини вироку.

Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи № 53 від 10.03.2016 року ОСОБА_3 в період інкримінованого йому діяння страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії параноїдної, яке позбавляло останнього можливості в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) і керувати ними. Також встановлено, що в даний час ОСОБА_3 не може віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) і керувати ними.

Вказані обставини є беззаперечною підставою для застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру згідно п. 1 ст. 93 КК України.

Вирішуючи питання про вид примусових заходів медичного характеру, суд враховує те, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, він раніше не судимий, посередньо характеризується, проживає разом з батьками, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра в зв`язку з його захворюванням.

Враховуючи висновок судово-психіатричного експерта № 53 від 10.03.2016 року (а.с. 210) згідно якого ОСОБА_3 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом, враховуючи те, що в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, яке не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, враховуючи те, що ОСОБА_3 за своїм станом здоров`я не становить загрози для суспільства, суд приходить до висновку про необхідність застосування до останнього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 512, 513 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме, до Дніпропетровської клінічної психіатричної лікарні "Дніпропетровської обласної ради» продовжити до набрання ухвалою суду законної мили, але не більш ніж до 25 липня 2016 року.

Речові докази: водний змив на марлевий тампон з рук ОСОБА_3 , змиви на марлеві тампони № 1,2 зі сходів між 6-7 поверхами, змиви на марлеві тампони № 4, 5 зі сходів на 7 му поверху, змиви на марлеві тампони № 6,7 зі сходового майданчику та перил 7-го поверху, фрагмент ДВП (деревино-волокниста плита), фрагмент дзеркала, два рушника, фрагменти дзеркала, два фрагменти шпалер знищити.

Речові докази: штани спортивні синього кольору та футболку у чорно білу полосу повернути ОСОБА_3 .

Речові докази: курточку чорного кольору (чоловічу) та джинси сірого кольору повернути ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення ухвали суду.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1