АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 у режимі відеоконференції, адвоката ОСОБА_7 , керівника Садгірського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції міста Чернівців відділу ДПС України в Чернівецькій області ОСОБА_8 апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на постанову Садгірського районного суду міста Чернівців від 22 січня 2014 року, якою задоволено подання інспектора Садгірської кримінально-виконавчої інспекції відділу Державної пенітенціарної служби України в Чернівецькій області та скасовано випробувальний строк і направлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Задубрівці Снятинського району Івано-Франківської області, українця, одруженого, непрацюючого, на утриманні якого є троє неповнолітніх дітей, для відбування покарання за вироком Садгірського районного суду міста Чернівців від 23 червня 2011 року за ст.191 ч.4 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, строком на один рік,
в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить постанову суду скасувати, а подання інспектора Садгірської КВІ ВДПтСУ в Чернівецькій області про скасування ОСОБА_6 випробувального строку та направлення його для реального відбування покарання, призначеного вироком Садгірського районного суду міста Чернівців від 23 червня 2011 року, залишити без задоволення. Також просить витребувати з КВІ особову справу щодо ОСОБА_6 та матеріали ОРС для їх дослідження в судовому засіданні апеляційної інстанції та викликати і допитати в якості свідка дружину ОСОБА_6 - ОСОБА_9 . Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова ухвалена з порушенням норм кримінального та кримінального процесуального права. Апелянт зазначає,

Крим.провад. №11/794/14/16 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10
Категорія: ст.78 КК України Доповідач: ОСОБА_1

що постанова суду була винесена по закінченні випробувального строку, без участі засудженого, захисника та без належного їх повідомлення. У матеріалах справи відсутні відомості про його виклики чи його явки до КВІ та відсутні дані про вручення йому таких викликів. При цьому апелянт зазначає, що недостовірними є зазначені інспектором у поданні відомості щодо зміни ОСОБА_6 свого місця проживання та його розшуку, а також у поданні не зазначено, які обов`язки були засудженим порушені. Суд зазначені у поданні відомості не перевірив у судовому засіданні і постановив рішення без належних доказів.

Згідно постанови суду ОСОБА_6 був засуджений Садгірським районним судом міста Чернівців 23 червня 2011 року за ст.191 ч.4 КК України на п`ять років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, строком на один рік та звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки. Дослідивши матеріали справи та подання, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_6 в порушення встановлених відносно нього обмежень та обов`язків дійсно не з`являвся на реєстрацію та змінив без відома органів кримінально-виконавчої інспекції своє постійне місце проживання. Проведеними в березні 2012 року оперативними розшуковими заходами місце перебування засудженого не було встановлено, після чого відносно нього було оголошено розшук.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 у режимі відеоконференції, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили постанову районного суду скасувати, прокурора, який вважав, що судове рішення є законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Апеляційною інстанцією встановлено, що вироком Садгірського районного суду міста Чернівців від 23 червня 2011 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винуватим та засуджений за ч.4 ст.191 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на п`ять років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, строком на один рік. Цим же вироком ОСОБА_6 на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки та згідно ст.76 КК України на нього покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Згідно ст.4 Кримінально-виконавчого кодексу України підставою виконання судового рішення і відбування покарання є вирок суду, який набрав законної сили. Засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватись правил поведінки, які передбачені для засуджених, виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань. Невиконання засудженим своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законодавством відповідальність (ст.9 КВК України).

Кримінально-виконавча інспекція є органом виконання покарання, яка здійснює контроль за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку за місцем проживання засудженого (ст. 11, 13,163 КВК України).
Статтею 164 КВК України передбачено порядок здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, зокрема, КВІ веде персональний облік засуджених протягом іспитового строку, контролює спільно з органом Національної поліції виконання обов`язків, покладених на засудженого судом, вносить подання органу Національної поліції про здійснення приводу засуджених, які не з`явились за викликом до КВІ, організовує початковий розшук їх та надсилає матеріали до органів Національної поліції для оголошення розшуку таких засуджених. Звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані виконувати обов`язки, які покладені на них судом, та повідомляти інспекцію про зміну місця проживання.
У судовому засіданні встановлено, що вирок Садгірського районного суду міста Чернівців від 23 червня 2011 року прийнятий до виконання 02 листопада 2011 року, засуджений ОСОБА_6 викликався до КВІ на 11 листопада, на 23 листопада, 03 грудня 2011 року (а.с.13, 23, 26, 34 особ.справи), за інформацією дільничних інспекторів міліції засуджений перевірявся за місцем проживання 19 жовтня, 18 листопада, 19 грудня 2011 року, 13 січня, 23 лютого та 21 березня 2012 , де був відсутнім (а.с.28, 52 особ.справи), з пояснень дружини засудженого ОСОБА_9 , пасинка ОСОБА_11 та сусіда ОСОБА_12 видно, що ОСОБА_6 за місцем проживання не перебував, поїхав на заробітки і його місцезнаходження невідоме (а.с.29-33, 53, 57, 58 особ.справи). На виконання вимог КВК України старшим інспектором КВІ вживались заходи для приводу засудженого, його початкового розшуку та направлено подання для проведення подальших розшукових заходів (а.с.36-51 особ.справи). Після отримання відомостей від Садгірського РВ УМВС України в Чернівецькій області про заведення ОРС «Розшук» стосовно засудженого ОСОБА_6 було направлено до районного суду подання про скасування звільнення ОСОБА_6 від покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного покарання (а.с.59,61, 72 особ.справи, а.с. 2 судового провадження) з тих підстав, що ОСОБА_6 не виконав вимоги, зазначені у вироку суду: не з`явився до КВІ для реєстрації, змінив без відома органів кримінально-виконавчої системи своє постійне місце проживання.
З показань ОСОБА_6 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції видно, що він після постановлення щодо нього вироку у 2011 році виїжджав на заробітки у різні райони області, оскільки змушений був заробляти кошти на утримання сім`ї, неповнолітніх дітей, вдома не перебував, повідомлення від КВІ не отримував. ОСОБА_6 також показав, що був присутній в суді першої інстанції під час проголошення вироку, був разом з адвокатом в судовому засіданні апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги на вирок щодо нього, зі змістом судових рішень ознайомлений. На даний час в СІЗО міста Києва перебуває по підозрі у вчиненні інших правопорушень.
Апеляційна скарга адвоката ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_6 на вирок районного суду щодо ОСОБА_6 від 23 червня 2011 року розглядалася в суді апеляційної інстанції з участю адвоката та засудженого ОСОБА_6 і ухвалою від 11 жовтня 2011 року вирок районного суду залишений без змін.

Отже, судом з достовірністю встановлено. що ОСОБА_6 безпосередньо приймав участь у розгляді справи стосовно нього в судах районному та апеляційному, його інтереси представляла адвокат ОСОБА_13 , копії судових рішень з зазначенням умов звільнення від відбування основного покарання та його обов`язків вручались ОСОБА_6 , про що не заперечував засуджений під час апеляційного розгляду провадження.
Згідно ст.166 КВК України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, кримінально-виконавча інспекція письмово попереджає його про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання і коли він не виконує покладені на нього обов`язки вносить до суду відповідне подання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Згідно ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені (ч.5 ст.166 КВК України).
Ні в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 , ні в показаннях засудженого ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційної інстанції немає посилань на поважність причин нез`явлення за викликом до КВІ та невиконання ОСОБА_6 обов`язку, зазначеному у вироку суду відповідно до ст.76 КК України, - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи.
Отже, судова колегія вважає, що рішення районного суду про скасування ОСОБА_6 випробувального строку та направлення його для відбування призначеного вироком покарання відповідає обставинам провадження, є законним та обґрунтованим.
Посилання апелянта на те, що засуджений не викликався до кримінально-виконавчої інспекції, йому не були призначені дні явки на реєстрацію, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки матеріали особової справи засудженого містять відомості про направлення йому викликів за місцем проживання ( АДРЕСА_1 ), вручення письмових викликів безпосередньо членам його сім`ї, про неодноразові відвідування його за цією адресою інспектором КВІ, про пояснення дружини, пасинка та сусідів засудженого, які стверджували, що ОСОБА_6 за вказаною адресою не проживає, поїхав на заробітки і місце його знаходження їм невідоме, у зв`язку з чим він був оголошений у розшук.
З показань допитаної у якості свідка в суді апеляційної інстанції дружини засудженого ОСОБА_9 видно, що вона проживала у 2011-2012 роках за адресою міст о Чернівці АДРЕСА_1 , дійсно приходив інспектор КВІ та запитував про її чоловіка ОСОБА_6 , якому вона говорила, що їй невідомо його місцезнаходження, декілька разів вона повідомляла свого чоловіка про те, що його розшукує інспектор КВІ.

Зазначені вище відомості засудженим не спростовані і поважних причин невиконання ним обов`язку повідомляти КВІ про зміну місця проживання не наведено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги судова колегія не вбачає.
Також безпідставним є твердження апелянта про те, що судове рішення про скасування випробувального строку та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком суду винесено по закінченні встановленого в вироку іспитового строку, оскільки судом встановлено, що засуджений був оголошений у розшук, що зупиняє перебіг іспитового строку.
Порушень районним судом вимог кримінального та кримінального процесуального закону, які би свідчили про порушення прав засудженого ОСОБА_6 та могли бути підставою для визнання судового рішення суду першої інстанції незаконним судова колегія не встановила.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, судова колегія,
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а судове рішення Садгірського районного суду міста Чернівців від 22 січня 2014 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі трьох місяців з дня її оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3