Апеляційний суд міста Києва
Справа № 11-кп/796/1125/16 Головуючий в суді І-ої інстанції: ОСОБА_1
Категорія КК: ст. 189 ч. 2 Доповідач: ОСОБА_2
У х в а л а
Іменем України

31.05.2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисниках ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 006716 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 12.04.2016 року у кримінальному провадженні 0000 від 17.05.2013 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від12.04.2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000 від 17.05.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 189 КК України повернутий прокурору Прокуратури м. Києва, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 314 КПК України.

В обґрунтування свого рішення суд зазначив, що зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам цього кодексу, а саме положенням ст. 291 КПК України, так як обвинувальний акт не містить відомостей щодо місця проживання потерпілих; що унеможливлює їх виклик до суду та прямо суперечить п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України та є підставою для повернення обвинувального акту прокурору (Т. 1, а.с. 77, 97. 102, 103. 1 13), не зазначено місце проживання (перебування) потерпілого ОСОБА_12 , який є залегендованою особою, вказавши при цьому, що обвинувальний акт також не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, оскільки в даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини справи, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, на що було вказано в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 08 жовтня 2015 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду і ухвалити нову ухвалу, якою призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, в зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурора вказує, що при формулювані обвинувачення в обвинувальному акті відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_8 наведено перелік обставин, що належать до предмету доказування у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ч. І ст. 91 КПК України, а саме: подія кримінального правопорушення; час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та інші обставини, що мають значення для кримінального провадження.

Крім того, апелянтом зазначено, що судом першої інстанції не враховані роз`яснення листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-1430/4-12 від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору може мати місце, якщо вони не відповідають вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, зокрема, якщо: документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки, що на його думку свідчить про необґрунтованість повернення обвинувального актупрокурору.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив скасувати ухвалу, обвинувачених та захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, ч.3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п.1-9 цієї частини, і, зокрема, анкетні відомості кожного обвинуваченого ( прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як видно з обвинувального акту, складеного відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 формулювання обвинувачення викладено без дотриманням вимог ст. 291 КПК України, що позбавляє суд першої інстанції можливості призначити кримінальне провадження до судового розгляду по суті та ухвалити обґрунтоване рішення.

Як вбачається із обвинувального акту, в ньому наведено перелік обставин що належить до предмету доказування відповідно до ст. 91 ч. 1 КПК України.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту, суд першої інстанції, врахував вказані факти, однак вдався до помилкових висновків в частині відсутності відомостей щодо місця проживання потерпілих; вказавши що це унеможливлює їх виклик до суду та прямо суперечить п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України та є підставою, на думку суду першої інстанції, для повернення обвинувального акту прокурору.

Однак як вбачається із обвинувального акту в ньому зазначені анкетні відомості кожного з потерпілих, які були відомі органам досудового розслідування на час складання та затвердження обвинувального акту, а їх неявка не є підставою повернення обвинувального акту прокурору.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції, як на підстави для повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відсутність в обвинувальному акті відомостей про місце проживання потерпілих.

Колегія суддів також вважає, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, оскільки в даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини справи, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, на що було вказано в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 08 жовтня 2015 року, а також не викладено формулювання обвинувачення, що позбавляє суд можливості призначити кримінальне провадження до розгляду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст.407, ч.2 ст.376 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 12.04.2016 року у кримінальному провадженні 0000 від 17.05.2013 року задовольнити частково.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від12.04.2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000 від 17.05.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 189 КК України повернутий прокурору прокуратури м. Києва змінити.

Виключити з мотивувальної частини хвали посилання суду, як на підстави для повернення обвинувального акту прокурору, відсутність в обвинувальному акті відомостей про місце проживання потерпілих.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ __________________