Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
17 серпня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря судового засідання: ОСОБА_4

З участю прокурора: ОСОБА_5

Засудженого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду від 15 червня 2016 року про відмову у задоволенні подання начальника Городоцького виправного центру №131 та спостережної комісії при Рівненській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області від 13.02.2014 року за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 07.04.2014 року вирок змінено, виключено з мотивувальної частини обтяжуючу обставину вчинення злочину проти особи похилого віку, врешті вирок залишено без зміни, 28.12.2015 року Сарненським районним судом Рівненської області змінено на обмеження волі невідбуту частину покарання, 1 рік 4 місяці 10 днів,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Рівненського районного суду від 15 червня 2016 року відмовлено у задоволенні подання начальника Городоцького виправного центру управління ДПтС України в Рівненській області №131 та спостережної при рівненській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення з місць обмеження волі засудженого ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 ухвалу суду вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування зазначає, що з моменту заміни невідбутої частини покарання на більш м`яке у виді обмеження волі немає жодного стягнення та 1 заохочення. Вказує, що судом помилково застосовано ч.8 ст.154 КВК України, оскільки відносно нього питання про умовно-дострокове звільнення ставиться вперше,а тому у суду були всі підстави для застосування ст.81 КК України. При цьому доводить, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Крім того зазначає, що відбув відповідну частину покарання, що також є підставою для умовно-дострокового звільнення. Вказує, що судом не було враховано тяжку хворобу та необхідність лікування та має на утриманні неповнолітню дитину.

Просить ухвалу суду скасувати та звільнити його умовно-достроково.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просить застосувати умовно-дострокове звільнення, думку прокурора ОСОБА_5 , про залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали клопотання та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів подання Городоцького виправного центру №131 та спостережної комісії при рівненській райдержадміністрації Рівненської області ОСОБА_6 був засуджений вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.02.2014 року за ч.3 ст.185 на 3 роки позбавлення волі

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 07.04.2014 року вирок змінено, виключено з мотивувальної частини вироку обтяжуючу обставину вчинення злочину щодо особи похилого віку, врешті вирок залишено без зміни.

28.12.2015 року Сарненським районним судом Рівненської області невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі на строк 1 рік 4 місяці і 10 днів.

Відповідно дост.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена в ч.3ст.81 КК України.

За роз`ясненнями які містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року №2, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом ч.8 ст.154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки з моменту заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`який не закінчився річний строк. Як вбавчається з матеріалів подання засуджений ОСОБА_6 прибув для відбуття покарання у виді обмеження волі до Городоцького виправного центру УДПтС України в Рівненській області 18 січня 2016 року в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ухвали від 28 грудня 2015 року, а тому річний строк закінчується 18 січня 2017 року, що унеможливлює застосування умовно-дострокового звільнення.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що право засудженого ОСОБА_6 на умовно-дострокове звільнення не порушується, оскільки за ним залишається таке право при настанні строків, передбачених у Законі.
Доводи викладені в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_6 щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на думку колегії не знайшли свого підтвердження під час розгляду його апеляційної скарги.

За таких обставин, ухвала Рівненського районного суду від 15 червня 2016 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Рівненського районного суду від 15 червня 2016 року про відмову у задоволенні подання начальника Городоцького виправного центру №131 та спостережної комісії при Рівненській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде проголошено

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3