Провадження №1-кп/748/151/16
Єдиний унікальний № 748/1172/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2016 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 30 травня 2016 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,
Сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 248 від 20 листопада 2014 року призначеного на посаду стрільця - зенітника зенітно- ракетного взводу зенітно- ракетно - артилерійської батареї механізованого батальону та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення вказаної військової частини з метою ухилитися від військової служби.
Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включає в себе військову служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
У свою чергу військовослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період солдат ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 16 грудня 2014 року у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладається на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України являється справою всього українського народу і обов`язком кожного громадянина України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу під час мобілізації у війсковій частині польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), діючи з прямим умислом, з метою ухилення від військової служби взагалі без наміру її проходження у подальшому і повернення до військової частини, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та самовільно, без поважних причин залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , з метою ухилитись від військової служби з 16 грудня 2014 року був відсутній на місці служби (смт. Гончарівське, Чернігівського району та області), наміру повертатись до військової служби не мав, обов`язки військової служби не виконував, займався особистими справами за місцем проживання у АДРЕСА_2 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені у обвинувальному акті, зазначив, що 16 грудня 2014 року дійсно припинив виконувати обов`язки військової служби, повернувся до місця свого проживання та проводив час на власний розсуд. У скоєному щиро розкаявся.
Згідно з вимогами ст. 349 ч.3 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження та вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого, що виразились у вчиненні дезертирства, тобто у самовільному залишенні військової частини з метою ухилення від військової служби, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 408 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. До обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, розкаяння у вчиненому, молодий вік обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено. За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, раніше до адміністративної та кримінальної вдповідальності не притягувався, злочин вчинив уперше. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, повне визнання вини, розкаяння у вчиненому, молодий вік обвинуваченого, обставини, за яких обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, суд вважає за можливе призначити йому покарання за ч. 1 ст.408 КК України у виді позбавлення волі у межах санкції статті за інкримінований йому злочин.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, повне визнання вини, щире розкаяння у вчиненому, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась, підстави для її обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України та призначити йому покарання за цей злочин у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, передбачені ст. 76 КК України: повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1