Провадження №1-кп/331/68/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2016 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/68/2016 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в cмт. Брацьке, Миколаївської області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
03 червня 2015 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні власної ювелірної майстерні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом переробки ювелірного виробу заволодів золотою каблучкою, вагою 3,08 грам, 585 проби, вартістю 3320,24 гривень, що належала ОСОБА_6 та її грошовими коштами у розмірі 400 гривень, які згідно усній домовленості між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , були передані останньому в якості авансу за роботу по переробці ювелірного виробу. 11 червня 2015 року, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що його дії незаконні, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, заклав вищевказану каблучку до ломбарду ПТ "Ломбард "Карат", який розташований за адресою: М. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, буд.4, прим.47. Отримані при цьому грошові кошти у розмірі 1396 гривень 90 копійок, ОСОБА_3 витратив на власні потреби. В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_6 було завдано матеріальних збитків на загальну суму 3720,24 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнав та пояснив, що він працює ювеліром та винаймає офіс на АДРЕСА_2 для здійснення цієї діяльності. У червні 2015 року до нього прийшла ОСОБА_6 та просила зробити із каблучки свого чоловіка каблучку для себе. Він погодився, взяв каблучку, розрізав її, щоб переконатися у якості металу. Після того, як ОСОБА_6 обрала варіант нової каблучки, він написав останній розписку про те, що отримав каблучку та 400 грн. за роботи. Оскільки, для здійснення виплавки необхідно було чисте золото, він здав це кільце та інші золоті вироби, які були у нього до ломбарду, а на отримані гроші придбав золото, яке віддав майстрам з лиття для виготовлення форми каблучки. Оскільки це було влітку та співпало з періодом відпусток, він затягнув строк виконання робіт, а потім він захворів, тому не міг вчасно виготовити каблучку. Минулого судового засідання він приносив нову каблучку ОСОБА_6 , однак вона відмовилась її отримувати. Вважає себе винним лише за те, що не повідомив потерпілій, що каблучку фізично неможливо виготовити із того самого металу та затягнув строк виконання робіт. Наміру заволодівати її майном у нього не було.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що у червні 2015 року вона прийшла до ювеліра, який знаходився в офісі по пр. Леніна з метою переробити каблучку свого померлого чоловіка для себе, при цьому вона зазначила ювеліру, що вона бажає отримати нову каблучку саме з того металу, з якого вироблена каблучка чоловіка. ОСОБА_3 погодився та запропонував обрати модель каблучки. Після того, як вони домовились про роботу, ОСОБА_3 написав їй розписку про те, що прийняв від неї каблучку та 400 грн. авансу за роботи. Термін виконання було 2 тижні, однак ОСОБА_3 не виконав роботу у визначений строк та попросив відстрочку ще на два тижні. Однак через цей період знову нічого зроблено не було, після чого ОСОБА_3 став ухилятися від зустрічей із нею, прочекавши 2 місяці, вона звернулась із заявою до працівників міліції. На теперішній час просила суд задовольнити її цивільний позов та стягнути з ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди у розмірі 4900 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що він працює у ломбарді "Карат" та здійснює прийом товарів від населення та укладає договори фінансового кредиту. Обвинуваченого ОСОБА_3 та події 11.06.2015 року він не пам"ятає через сплив значного проміжку часу, однак зазначив, що їх установою укладався договір фінансового кредиту на ім"я ОСОБА_3 , який заклав золоту каблучку та після спливу встановленого терміну її не викупив.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що зі слів матері ОСОБА_6 знає про те, що влітку 2015 року вона хотіла переробити каблучку свого чоловіка, який помер, на каблучку для себе у якості пам"яті після його смерті, та віддала його ювеліру на пр. Леніна біля ринку ОСОБА_10 . Через деякий час мати повідомила, що ювелір зник та каблучку не зробив, через що вона звернулась до працівників поліції. За весь час після втрати каблучки мати сильно хвилювалась, витрачала багато часу, щоб власними силами знайти ювеліра та повернути пам"ятну річ після смерті чоловіка. Особисто він участі у цих діях не брав т.я. мешкав за межами м. Запоріжжя.
Крім того, провина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині підтверджується:
- оригіналом товарного чеку, згідно якого ОСОБА_3 отримав у ОСОБА_6 золото 585 проби вагою 3.10 гр. та завдаток за виконання робіт у розмірі 400 грн.;
- довідкою ПТ "Ломбард Капітал" від 28.10.2015 року про те, що 11.06.2015 року між ними та ОСОБА_3 було укладено договір фінансового кредиту № 0007424 строком на 7 діб, предметом закладу якого була каблучка брухт вагою 3,08 гр, проба 585. Сума кредиту 1396,9 грн. По закінченню терміну надання фінансового кредиту позичальником не була повернута сума кредиту, тому ювелірні вироби були передані на поповнення золотого запасу країни в Державну скарбницу України.
- довідкою про вартість граму золота станом на 01.06.2015 року, що складає 1078 грн.
Стороною обвинувачення сума матеріальної шкоди (вартість каблучки) визначена зі слів потерпілої ОСОБА_6 , якою не було надано суду жодного доказу на підтвердження цієї вартості у розмірі 4500 грн. (копії чеків або квітанцій на придбання каблучки та таке інше). При цьому, стороною захисту у судовому засіданні була надана довідка про вартість 1 грама золота, яка становить 1078 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що сума матеріальної шкоди, завданої діями обвинуваченого ОСОБА_3 складає 3720,24 грн. (3,08*1078+400).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не визнав себе винним в умисному заволодінні майном потерпілої шляхом обману, зазначивши, що він мав намір виконати свою роботу та виготовити каблучку для ОСОБА_6 , однак не зміг це зробити через скрутне матеріальне становище, перенесену операцію та витрачання грошей на придбання лікарських засобів, а також незадовільний стан здоров"я. При цьому він зауважив, що після здачі каблучки до ломбарду, він придбав чисте золото та здав його для виготовлення заготовки каблучки, однак у судовому засіданні не надав суду жодного доказу, якими могли б бути пояснення свідків (продавців золота, літейщиків та інших осіб), які б могли підтвердити факт здійснення обвинуваченим ОСОБА_3 будь-яких дій, спрямованих на виконання договору належним чином. Суд також не вважає достатнім доказом невинуватості ОСОБА_3 відомості із медичної картки обвинуваченого, оскільки згідно наявних записів, ОСОБА_3 звертався до лікаря лише 06.07.2015 року та 13.11.2015 року із діагнозом: хронічний панкреатит, однак на стаціонарному або амбулаторному лікуванні не перебував, що не свідчить про поважність причин невиконання договору із потерпілою.

При цьому, у судовому засіданні 18.04.2016 року ОСОБА_3 зауважив, що після здачі каблучки до ломбарду він не вживав ніяких заходів для виготовлення каблучки потерпілій, а отримані гроші витратив на власні потреби (сплату інших боргів та лікування), намагався повернути каблучку або гроші лише після виклику його до поліції.

Також, оцінюючи позицію обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 696 від 30.11.2015 року ОСОБА_3 виявляв та виявляє у теперішній час психічний розлад у формі психічних і поведінкових розладів, внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. У структурі особистості виявляється емоційна неврівноваженість, слабкість емоційно-вольової сфери та деформація мотиваційної сфери у напрямку алкологізації, легковажність, схильність до брехні, які загострюються внаслідок зловживання алкоголем. Тому позицію обвинуваченого щодо невизнання своєї провини суд оцінює критично, як спосіб захисту, та, оцінюючі всі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, тому що вiн вчинив умиснi дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу винного.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, працює не офіційно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місце проживання характеризується позитивно.
На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також тяжкість вчиненого ним злочину, суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді громадських робіт, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. ст. 127-129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
На підставі статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_3 у тому що вiн вчинив умиснi дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) потерпілої ОСОБА_6 на суму 3720,24 грн., суд вважає, що вказана сума обґрунтована та підлягає стягненню з ОСОБА_3 у повному обсязі.
Згідно з ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У судовому засіданні встановлено, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 майно потерпілої (каблучка) було знищено та неповернуто до теперішнього часу, вказане майно мало особливе значення для потерпілої (пам"ять після смерті чоловіка), внаслідок втрати свого майна потерпіла ОСОБА_6 зазнала душевних страждань та переживань, тому, керуючись принципом розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у розмірі 500 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.100, 393 - 395 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді двохсот годин громадських робіт.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком суду чинності.
Речові докази: оригінал товарного чеку зберігати в матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 3720,24 грн. та моральну шкоду у розмірі 500 грн., а всього 4220,24 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1