Справа № 163/2726/16-к
Провадження № 1-кс/163/241/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М УКРАЇНИ
04 листопада 2016 року м. Любомль
Слідчий суддя Любомльського районного суду Волинської області - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 ,

особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_5 ,

захисника особи, яка подала скаргу, ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Любомль скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 31.08.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2016 року за №0000357, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
в с т а н о в и в :
Постановою слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 31 серпня 2016 року закрито кримінальне провадження №0000357 від 16.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,внесеного на підставі заяви ОСОБА_5 , у відповідності до п.2 ч.1 ст.284 КПК України - за відсутністю складу кримінального правопорушення.
Не погоджуючись з прийнятим слідчим рішенням, ОСОБА_5 звернулась в Любомльський районний суд Волинської області з даною скаргою, у якій просила скасувати зазначену постанову слідчого, як незаконну, а матеріали кримінального провадження повернути для проведення досудового розслідування іншому в СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області більш кваліфікованому слідчому.
В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_5 вказує, що слідчим при винесенні оскаржуваної постанови взято до уваги лише показання ОСОБА_7 , який наніс їй тілесні ушкодження, та показання родичів останнього, а саме: дружини ОСОБА_8 та її сестри ОСОБА_9 . В той же час, її показання, як потерпілої, та показання її близьких: чоловіка ОСОБА_10 , сина ОСОБА_11 та неповнолітньої онуки ОСОБА_12 , що були очевидцями нанесення їй ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, які між собою повністю узгоджуються, та відповідають висновку судово-медичної експертизи, слідчим до уваги не взято. При цьому, слідчим не враховано, що вона, як заявник несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про скоєний відносно неї злочин, а ОСОБА_7 та його рідні про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази не попереджались.
Вказує, слідчий у постанові, спростовуючи висновок судово-медичної експертизи, зробив свій невірний висновок, а також невірно встановив місце вчинення злочину, оскільки нанесення їй ОСОБА_7 тілесних ушкоджень мало місце на подвір`ї її будинку, а не на подвір`ї останнього. Потерпілою слідчий її не визнав та в якості свідків її рідних, а також рідних ОСОБА_7 не допитував, про кримінальну відповідальність не попереджав та слідчих дій з метою усунення розбіжностей у їх показаннях (одночасний допит двох і більше свідків, слідчий експеримент) не проводив.
Так як вона перебувала на стаціонарному лікуванні 10 днів, у зв`язку з короткочасним розладом здоров`я, вважає наявними в діях ОСОБА_7 ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Окрім цього, слідчим не перевірено та не прийнято рішення по даному факту щодо кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.126 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_5 та захисник останньої вимоги за скаргою підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Захисник ОСОБА_6 також, окрім доводів, викладених у скарзі, вказав на: неповноту проведеного досудового розслідування по заяві його довірительки, упереджене ставлення слідчого до потерпілої сторони, не надання належної оцінки зібраним у кримінальному провадженні доказам, внаслідок чого слідчим прийнято незаконну, необгрунтовану та необ`єктивну постанову.
Прокурор просила в задоволенні скарги відмовити за її безпідставністю.
Заслухавши учасників судового розгляду, пояснення слідчого, думку прокурора та вивчивши матеріали кримінального провадження №0000357, слідчий суддя дійшла наступного висновку.
Зазначене кримінальне провадження внесене доЄдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2016 року за №0000357 за заявою ОСОБА_5 по факту нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , який наніс їй один удар рукою в грудну клітку та один удар ногою в живіт. Попередню правову кваліфікацію таких дій визначено за ч.1 ст.125 КК України.
Постановою слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 31 серпня 2016 року зазначене кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - за відсутністю складу кримінального правопорушення.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим допитано в якості: потерпілої заявницю ОСОБА_5 та свідків: чоловіка останньої ОСОБА_10 , особу, на яку вказала заявниця, що спричинила їй тілесні ушкодження, - ОСОБА_7 , дружину останнього ОСОБА_8 та її рідну сестру ОСОБА_9 , а також постановою від 18.07.2016 року призначено судово-медичну експертизу, по якій судово-медичним експертом Любомльського відділення СМЕ надано висновок за №121.
З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчий у ній навів:
- показання потерпілої ОСОБА_5 , яка підтвердила заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , що мало місце на межі між їх домогосподарствами, а також, вказавши, що її чоловік ОСОБА_10 , який був учасником конфлікту, повністю підтвердив такі показання останньої;
- показання ОСОБА_7 , який вказав, що даний конфлікт з ОСОБА_5 мав місце на території подвір`я саме його домоволодіння та у зв`язку з тим, що остання ігнорувала його прохання залишити територію його господарства, відштовхнув її від себе руками, впершись в її руки, якими вона активно жестикулювала, від чого остання не втрималась на ногах і сіла на сідниці. Такі показанні ОСОБА_7 повністю підтвердили очевидці конфлікту, якими були його дружина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;
- зміст висновку судово-медичної експертизи, у якому, зокрема, зафіксовано, що при опосвідченні ОСОБА_5 виявлено синець в клубовій ділянці з права, який утворився від дії тупого предмету, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, будь-яких тілесних ушкоджень передньої поверхні грудної клітки лікарями, що проводили огляд, виявлено не було, а констатований діагноз «Забій передньої поверхні грудної клітки» встановлений на підставі суб`єктивних даних і не підтверджений об`єктивними свідченнями.
На підставі викладених доказів, слідчий дійшов висновку, що обставини механізму отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , описані в її показаннях та показаннях її чоловіка, свого підтвердження не знайшли, а в діяннях ОСОБА_7 відсутній умисел на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, оскільки наміру наносити останній тілесні ушкодження він не мав, а лише хотів, щоб вона покинула його господарство.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 284 КПК України).
Отже, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, містити правовий аналіз встановлених обставин та категоричні висновки щодо підстав закриття, тобто основою постанови має бути аналіз здобутих слідством доказів, а не їх перерахунок та зазначення викладених у них даних.
Однак таких вимог слідчим не дотримано, оскільки оскаржувана постанова містить лише перелік здобутих доказів, а правові висновки слідчого не містять будь-якого аналізу отриманої доказової бази, зокрема щодо прийняття до уваги одних доказів, які покладені в основу остаточного рішення органу досудового розслідування, та мотивів не прийняття інших доказів.
Так, слідчим фактично прийнято до уваги показання ОСОБА_7 , його дружини та сестри останньої, а також висновок судово-медичної експертизи.
Щодо показань потерпілої ОСОБА_5 та її чоловіка, то жодної оцінки таким показанням слідчим не надано та не наведено мотивів їх спростування, а також не з`ясовано обставин та механізму утворення у потерпілої синця в клубовій ділянці з права, який відноситься до легких тілесних ушкоджень, що встановлено висновком експертизи.
Слідчим також не враховано, що допитані особи є зацікавленими, як з потерпілої сторони ОСОБА_5 , так і зі сторони особи, на яку вказує заявниця, ОСОБА_7 , при цьому не вжито будь-яких заходів з метою здобуття об`єктивних доказів шляхом встановлення та допиту незалежних свідків, зокрема сусідів останніх.
Показання ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та свідків зі сторони кожного з них, є суперечливими, як щодо спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, так і місця їх нанесення, однак дані суперечності слідчим жодним чином не усунуто, в той же час, як це можливо шляхом проведення таких слідчих дій, як: одночасний допит двох чи більше осіб, що уже допитувались, в порядку ч.9 ст.224 КПК України, та слідчий експеримент у відповідності до положень ст.240 КПК України.
Усунення суперечностей у показаннях допитаних осіб необхідне й для належного встановлення місця інциденту між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , оскільки перша вказує, що дані події відбувались на межі їх господарств (земельних ділянок), а ОСОБА_7 стверджує, що ОСОБА_5 прийшла на територію його господарства.
Оскільки зазначена обставина у належний спосіб не з`ясована і не встановлена, тому висновок слідчого про відсутність у ОСОБА_7 умислу на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень з підстав лише його бажання, щоб вона залишила територію його господарства, є передчасним.
Таким чином, наведеним підтверджується те, що слідчий належним чином не з`ясував фактичні обставини за заявою ОСОБА_5 , не дав належної оцінки здобутим доказам, не спростував суперечностей у показаннях самої потерпілої та допитаних свідків протилежної сторони, відповідно й у постанові не навів мотивів щодо цих показань їх прийняття чи неприйняття, тим самим допустивши неповноту досудового розслідування, внаслідок якої прийняв передчасне процесуальне рішення.
При проведенні розслідування за вказаним кримінальним провадженням слідчому необхідно усунути зазначені у даній ухвалі недоліки, перевірити фактичні обставини шляхом проведення відповідних слідчих дій, вжити заходи для встановлення незацікавлених очевидців події, дати правову оцінку кваліфікації, перевірити наявність складів злочинів, як за ст.125 КК України, так і за ст.126 КК України, та лише після зібрання усіх доказів, вичерпання усіх засобів для здобуття доказів та перевірки версій обох сторін, прийняти процесуальне рішення, яке б відповідало вимогам ст.110 КПК України.
Щодо передання матеріалів кримінального провадження для подальшого досудового розслідування іншому більш кваліфікованому слідчому, то підстав для задоволення скарги в цій частині немає, оскільки дане питання не віднесено до компетенції слідчого судді, який уповноважений на розгляд заяв про відвід слідчого, що є окремим процесуальним зверненням за наявності підстав, передбачених ст.77 КПК України.
Інші викладені у скарзі доводи свого підтвердження не знайшли. Зокрема, саму заявницю слідчим допитано в якості потерпілої, що в силу положень ст.55 КПК України надання їй такого статусу не вимагає винесення окремого процесуального документу, оскільки права і обов`язки потерпілого у особи виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Інші особи, на показання яких слідчий посилається в оскаржуваній постанові, допитані в якості свідків у встановленому порядку з попередженням про кримінальну відповідальність, що стверджено наявними у матеріалах кримінального провадження відповідними протоколами допиту свідків.
Однак, слід зазначити, що під час допиту в якості свідка ОСОБА_8 , слідчий роз`яснив права та обов`язки, попередив про кримінальну відповідальність, відібрав пояснення у особи ОСОБА_7 (дані її чоловіка).
Хоча протокол допиту ОСОБА_8 й засвідчений підписом останньої, однак, задля уникнення всякого роду сумнівів та суперечностей, вищевказані недоліки вимагають свого усунення під час досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Постанову слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 31.08.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2016 року за №0000357, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - скасувати.
Кримінальне провадження №0000357 повернути Любомльському ВП ГУНП у Волинській області для організації та проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1