ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 18 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001275 за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 03 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 ,
встановила:
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2015 року засуджено:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Вінниці, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого;
- за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.
Судом вирішено питання відшкодування судових витрат та долю речових доказів у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 03 грудня 2015 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
За вироком суду, ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, щі він 02 березня 2015 року, близько 17 години, проник до приміщення на першому поверсі ПАТ «Вінницягаз», що знаходиться за адресою: вул. Шмідта, 32 у м. Вінниці, де з корисливих мотивів, намагався вкрасти жіночу сумочку, що належала прибиральниці ОСОБА_7 з грошима у сумі 200 грн, та мав намір залишити приміщення, однак почув, що хтось йде, сховався у підсобному приміщенні, де був затриманий працівниками ПАТ «Вінницягаз».

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 скасувати з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Так, зокрема, прокурор стверджує, що органами досудового слідства ОСОБА_6 було пред`явлено підозру за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України (грабіж), як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення. Розглядаючи кримінальне провадження суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність перекваліфікації дій засудженого на ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України (крадіжка). Апеляційний суд, переглядаючи справу за апеляцією прокурора погодився з висновками місцевого суду, у зв`язку з чим, прокурор вважає ухвалу апеляційного суду необґрунтованою та незаконною.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали провадження і обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Згідно з ч. 1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до ст. 404 КПК України апеляційна процедура передбачає оцінку оскаржуваного вироку відповідності нормам кримінального та процесуального закону, фактичним обставинам кримінального провадження, а також дослідженим у судовому засіданні доказам.
Зважаючи на ці законодавчі положення та приписи ст. 419 КПК України, суд апеляційної інстанції зобов`язаний проаналізувати й зіставити з наявними у кримінальному провадженні та додатково поданими матеріалами всі доводи, наведені в апеляційній скарзі, і дати на кожен із них вичерпну відповідь, пославшись на відповідну норму права. При залишенні заявлених вимог без задоволення в ухвалі має бути зазначено підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Недотримання цих положень є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою скасування судового рішення.
Апеляційний суд при перегляді вироку суду першої інстанції зазначених вимог закону повністю дотримався, виходячи з наступного.
Так, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції засуджений ОСОБА_6 свою вину у спробі таємного викрадення чужого майна (крадіжці) визнав повністю, та надав пояснення про обставини вчиненого кримінального правопорушення. Зокрема, показав, що потерпіла не бачила його з сумкою, оскільки, почувши голоси, він злякався та не виносив сумку з підсобного приміщення.

Потерпіла ОСОБА_7 показала, що свою сумку в руках у засудженого теж не бачила, лише здогадалась, що незнайомий чоловік, що виходив з підсобного приміщення, міг вкрасти її сумку. Отже, висновок суду про те, що потерпіла не бачила, що засуджений заволодів її майном та викрила його, є правильним.
На вказаний вирок суду прокурором було подано апеляційну скаргу.
На обґрунтування своєї позиції щодо незаконності вироку суду першої інстанції, прокурор вказував на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та вважав, що дій засудженого необхідно перекваліфікувати на замах на відкрите викрадення чужого майна.
Апеляційний суд, переглядаючи провадження, ретельно перевірив всі доводи апеляції та дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 намагався таємно викрасти сумку потерпілої і не знайшов доказів на підтвердження того, що засуджений був викритий потерпілою і його дії переросли з таємного у відкрите викрадення.
За таких обставин, колегія суддів, вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Суд апеляційної інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 належним чином проаналізував усі доводи поданої на вирок місцевого суду апеляції, на кожний з доводів, що в ній містяться, дав повну та вичерпну відповідь.
Інші доводи касаційної скарги та матеріали кримінального провадження не містять вказівки на порушення судом першої або апеляційної інстанцій при розгляді провадження норм кримінального процесуального закону, які ставили би під сумнів обґрунтованість прийнятих рішень.
Керуючись ст.ст. 433, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 03 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
судді:

_______________ ___________________ ________________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3