Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6758/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2016 року Слідчий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , про зняття арешту з нежитлових приміщень № 1, 2, 3 групи приміщень № 35 загальною площею 46,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду із заявою про зняття арешту з нежитлових приміщень № 1, 2, 3 групи приміщень № 35 загальною площею 46,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що належне їй майно було арештоване необґрунтовано. Вказав, що вищезазначені нежитлові приміщення ніколи не обліковувались на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва».

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав. Вказав, що висновки слідчого не відповідають дійсності про те, що вказані приміщення незаконно, шляхом вчинення кримінального правопорушення, вибули із володіння комунального підприємства.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту.

Слідчий суддя, заслухавши представника заявника, прокурора, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження прийшов до висновку про відмову в його задоволенні виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно зі ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судом встановлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві перебуває досудове розслідування по кримінальному провадженні, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000186 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України. Також в провадженні СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві перебуває досудове розслідування по кримінальному провадженні, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0009311 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, в подальшому 17.12.2015 року кримінальні провадження № 0000186 та № 0009311 об`єднані в одне кримінальне провадження під № 0000186.

Згідно матеріалів кримінального провадження, під час розслідування даного кримінального провадження щодо реєстрування права власності шляхом підроблення документів на вимогу слідчого приватним нотаріусом надано рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , яким визнано за ОСОБА_5 право власності на приміщення № 1, 2, 3 групи приміщень № 35 загальною площею 46,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів, у зв`язку з отримання інформації з вказаного рішення Святошинського районного суду м. Києва слідчий намагався становити місце знаходження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . У судовому засіданні прокурор пояснив, що на сьогоднішній день місцезнаходження вказаних осіб встановити не можливо.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року було накладено арешт на майно, у тому числі на нежилі приміщення № 1, 2, 3 групи приміщень № 35 загальною площею 46,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

На сьогоднішній день власником вказаних нежилих приміщень є ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 не надав доказів того, що арешт на приміщення накладено необґрунтовано чи в арешті відпала потреба.

Суд приходить до висновку, що накладаючи арешт на вказані нежитлові приміщення, слідчий суддя обґрунтовано послався на вимоги ст. 170 - 173 КПК України.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні з метою уникнення можливості подальшого відчуження майна, що може ускладнити досудове розслідування кримінального провадження та процес повернення майна його законному власнику.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час немає підстав для скасування арешту, накладеного на вищевказані нежилі приміщення.

Керуючись ст. ст. 170, 174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , про зняття арешту з нежитлових приміщень № 1, 2, 3 групи приміщень № 35 загальною площею 46,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1