УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/360/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 72 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського районного суду Житомирської області від 29 лютого 2016 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.02.2016 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 та зараховано йому в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 09.09.2013 року по 31.03.2014 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В доповненій апеляційній скарзі засуджений просить ретельно переглянути матеріли його справи та зарахувати йому у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення по вироку Семенівського районного суду Чернігівської області від 06.02.2006 року, перебування в СІЗО м.Луцька Волинської області 3 місяці 11 днів з метою ознайомлення з протоколом судового засідання, а також строк перебування в умовах СІЗО з невідомих йому причин з 08.08.2006 р. по 17.03.2008 р. Посилається на те, що ухвала суду є незаконною, оскільки суд не в повній мірі розглянув всі матеріали справи та зарахував не весь строк попереднього ув`язнення.
До початку розгляду апеляції ОСОБА_8 звернуся до апеляційного суду з клопотанням про розгляд його апеляції без його участі, а з участю його захисника.
Захисник в інтересах засудженого в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу частково, просила задовольнити її в частині зарахування ОСОБА_8 у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення за вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 06.02.2006 року та строк перебування в СІЗО м.Луцька Волинської області 3 місяці 11 днів з метою ознайомлення з протоколом судового засідання, а в частині строку перебування в умовах СІЗО м.Житомира з 08.08.2006 р. по 17.03.2008 р. від вимог відмовилася, пояснивши, що вказаний термін засуджений фактично відбував покарання за вироком суду..
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника в інтересах засудженого, який частково підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підляже задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до вимог, передбачених ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення відбувається у разі засудження особи до позбавлення волі на певний строк.
Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.
Як вбачається з матеріалів провадження, зокрема з вироку Семенівського районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2014 року, ОСОБА_9 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців.
На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_10 призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за новим вироком та попереднім вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2013 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців.
Зараховано ОСОБА_10 в строк відбування призначеного остаточного покарання у виді позбавлення волі відбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2013 року за період з 09 вересня 2013 року по 08 лютого 2014 року.
Зараховано ОСОБА_10 строк відбування призначеного остаточного покарання у виді позбавлення волі строк його тримання під вартою з 08.02.2014 року по 27.02.2014 року день за день.
Таким чином в межах одного й того самого провадження ОСОБА_9 призначено покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів та зараховано відбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2013 року за період з 09 вересня 2013 року по 08 лютого 2014 року день за день.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно зарахував ОСОБА_8 строк відбування покарання лише за вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2014 року період перебування його під вартою з 09.09.2013 року по 31.03.2014 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи наведене, доводи викладені в апеляційній скарзі засудженого, з приводу того, що йому необхідно перерахувати строк перебування під вартою за вироком Семенівського районного суду від 06.02.2006 року є безпідставними та не грунтуються в даному випадку на вимогах закону, оскільки за вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2014 року до ОСОБА_8 ст.71 КК України не застосовувалася, а за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2013 року зараховано відбуту частину покарання за період з 09 вересня 2013 року по 08 лютого 2014 року день за день. Даний строк подвійному зарахуванню не підлягає.
Не підлягають задоволенню і вимоги ОСОБА_8 щодо перерахунку теміну його перебування в умовах СІЗО м.Житомира на час ознайомлення його з протоколом судового засідання з 27.03.2014 р. по 10.07.2014 року, оскільки зазначений термін після набрання вироком законної сили не є попереднім ув`язненням та не підлягає перерахунку у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України та ЗУ «Про попереднє ув`язнення.»
Підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 з мотивів, наведених в ній, немає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського районного суду Житомирської області від 29 лютого 2016 року щодо нього, - без зміни..
Ухвала апеляційного набирає чинності негайно після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: