гСправа № 179/81/16-к Провадження №1-кп/0187/132/16
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2016 року смт. Петриківка
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Магдалинівка Дніпропетровської області, українця, освіта повна середня, не працює, на час вчинення кримінального правопорушення навчався в професійно-технічному училищі № 88, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України,-
за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5
08 грудня 2015 року близько 24 години в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області ОСОБА_3 в порушення ст. 30 Конституції України, ст. 12 «Загальної декларації прав людини» та ст. 8 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод», відповідно до яких кожному гарантується недоторканність житла та іншого володіння, маючи умисел на порушення недоторканності іншого володіння особи, всупереч законної волі власника, з метою подальшого скоєння крадіжки, через пошкоджене заздалегідь скло дверей продуктового магазину «Візит», що розташований по АДРЕСА_2 , та в рівних частинах належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві приватної власності, незаконно проник до середини даного магазину - тобто до іншого володіння особи, чим порушив право потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на недоторканість житла
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому обвинуваченню визнав повністю, пояснивши, що 08 грудня 2015 року близько 24 години він разом із знайомим ОСОБА_8 прийшли до магазину розташованого по АДРЕСА_3 з метою крадіжки продуктів харчування. Він розбив скло дверей та проник до магазину, при цьому ОСОБА_8 проникнути туди не встиг, так як його помітив охоронець магазину і вони із ОСОБА_8 втекли. В скоєному щиро кається, потерпілі до нього матеріальних претензій не мають.
На підставі статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт, та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України та яким надано належну оцінку.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в у порушенні недоторканості житла, а саме у незаконному проникненні до іншого володіння особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він вчинив злочин, який в силу ст. 12 КК України є злочином не великої тяжкості.
Також суд враховує, що обвинувачений не працює, за місцем проживання та колишнього навчання характеризується посередньо, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, інвалідом не являється.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
З огляду на викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення підсудного до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання при звільненні його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Керуючись статтями 368-370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 162 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_3 встановити 1 (один) рік.
Згідно статті 76 частини 1 пунктів 2, 3 та 4 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1