ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
ухвала
25 квітня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ
у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2015 року та вирок Апеляційного суду Одеської області від 15 березня 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и в:
За вироком Апеляційного суду Одеської області від 15 березня 2016 року, яким скасовано вирок Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2015 року, визнано винуватим та засуджено ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
За змістом касаційної скарги ОСОБА_4 порушує питання про перевірку судових рішень щодо нього у касаційному порядку.
Проте, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.
Відповідно до пунктів 3, 4, 5 ч. 2, ч. 5 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржується, додаються їх копії, завірені належним чином, обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги до суду касаційної інстанції.
При цьому, обґрунтування вимог касаційної скарги повинно бути викладено з урахуванням положень ст. 433 КПК України, що визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Також положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді може бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 КПК України.
Так, у скарзі ОСОБА_4 зазначаючи про незаконність судових рішень щодо нього та порушуючи питання про їх скасування, не наводить належних доводів на підтвердження своєї позиції. Зокрема, у скарзі відсутні посилання на передбачені ст. 438 КПК України підстави для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Разом з тим, у касаційній скарзі засуджений не погоджується із оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, по суті вказує на неповноту та однобічність судового розгляду, та стверджує про невідповідність висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження, що з урахуванням вимог статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також на порушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, вимоги касаційної скарги викладені без урахування ст. 436 КПК України, якою визначені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, ОСОБА_4 просить суд касаційної інстанції скасувати як вирок місцевого суду, так і вирок суду апеляційної інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження щодо нього у суді першої інстанції, не врахувавши того, що оскарження та скасування судового рішення, яке вже було скасоване, є процесуально неможливим.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2015 року та вирок Апеляційного суду Одеської області від 15 березня 2016 року щодо нього залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, що її подала.
Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3