АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1999/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №643/975/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125 КК України
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю прокурора ОСОБА_6
- засудженої ОСОБА_7
- захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
- потерпілого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 13.06.2016 року, матеріали кримінального провадження №643/975/16-к відносно ОСОБА_7 , за ч.1 ст.125 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.06.2016 року закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Судом встановлено, що 27.05.2014 року приблизно об 11.00 год. Опанасенко, перебуваючи на балконі своєї квартири АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, будучи незадоволеною проведенням ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_2 , яка знаходиться поверхом нижче, усвідомлюючи, що на балконі вказаної квартири перебувають особи, які в той час проводили ремонтні роботи по реконструкції балкону, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вилила з ємності на них окріп.
10.06.2016 року захисником обвинуваченої ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_12 подано клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності для притягнення до кримінальної відповідальності.
При розгляді кримінального провадження по суті встановлено, що з моменту вчинення ОСОБА_12 злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, пройшло більше 2 років, злочин, в якому вона обвинувачується, невеликої тяжкості, у зв`язку з цим суд вважав за можливе звільнити обвинувачену від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 13.06.2016 року скасувати, та відмовити потерпілому в задоволенні позовної заяви про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.
Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт вказує, що зазначену ухвалу винесено без урахування дійсних обставин справи, тому її не можна вважати чинною та скасувати.
На думку захисника, справу судом розглянуто поверхнево, було дано неправильну оцінку добутим доказам, деяким доказам суд не дав взагалі ніяку оцінку, а деякі докази проігнорував.
Крім того, захисник вказує на те, що в порушення вимогч.1,2 ст.22 КК України судом не достатньою мірою враховані докази захисту, і вважає що, судовий розгляд був неповним та необ`єктивним, оскільки в основу обвинувачення було покладено висновок судово-медичного експерта, який викликав у сторони захисту багато запитань.
В частині задоволення цивільного позову потерпілого захисник категорично не погоджується, оскільки вважає дане рішення таким, яке винесено без урахування дійсних обставин справи.
Заслухавши думку обвинуваченої та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу частково, потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_7 була притягнута до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України за дії, які були вчинені нею 27.05.2014 року відносно потерпілого ОСОБА_10 .
10.06.2016 року від адвоката ОСОБА_8 до Московського райсуду м. Харкова надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строків давності.
При постанові ухвали від 13.06.2016 року про закриття кримінального провадження суд першої інстанції, всупереч вимогам п.7 Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.89 р. із змінами від 25.12.1992 р та від 03.12.1997 р., стягнув з ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_13 моральну шкоду в сумі 1500 грн., тоді як в цьому пункті Постанови ПВС України вказано, що «У разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства».
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілим у ході судового розгляду провадження подавався цивільний позов.
Крім того, закриття справи відносно ОСОБА_12 відповідає передбаченим законом підставам.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу Московського райсуду м. Харкова від 13.06.2016 року в частині відшкодування моральної шкоди скасувати, і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 4304,405,407,409,418, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 13.06.2016 року в частині вирішення цивільного позову скасувати, і призначити в цій частині новий судовий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
В іншій частині цю ухвалу залишити без змін.
Ухвала про скасування рішення оскарженню не підлягає, а в іншій частині може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Головуючий суддя
Судді -