№ 207/5346/13-к
№ 1-кп/207/112/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

за участі прокурора : ОСОБА_3

захисника адвоката : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження № 0002266 від 27.08.2013 року за обвинуваченням:

С Т Ь О П І Н ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня, у шлюбі не перебуває, неповнолітніх дітей немає, не працюючого, раніше судимого:

15.05.2012 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

02.10.2012 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочину за ч. 1 ст.185 КК України з застосуванням ч. 4 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 15.08.2013 року на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 07.08.2013 року умовно-достроково в силу ст. 107 КК України на невідбутий строк 04 місяці 06 днів,

мешкав без реєстрації у АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 289 КК України, частиною 2 статті 185 КК України 2001 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , будучі раніше неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та в період не відбутої частини покарання, скоїв умисне корисливе кримінальне правопорушення.

Повторно, ОСОБА_6 , 27 серпня 2013 року приблизно в 00 годин 30 хвилин, за попередньою змовою з двоюрідним братом, кримінальне провадження щодо якого зупинено Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.07.2014 року у зв`язку з розшуком, обидва перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, погоджено між собою, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, автомобілем ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1 вартістю 10400 грн., який належав потерпілому ОСОБА_7 та знаходився біля будинку 99А, по вул. Астраханській, у м. Дніпродзержинську, залишений без нагляду, шляхом розбиття переднього пасажирського скла дверей, проникли до салону автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля ОСОБА_6 сів за кермо, пошкодив замок запалення та намагався завести двигун автомобіля, але не зміг, після чого спільно з двоюрідним братом почали штовхати автомобіль, намагаючись зникнути з ним з місця злочину, перемістивши його від будинку АДРЕСА_2 .

Повторно, 27серпня 2013 року приблизно о 01 годині 00 хвилин , знаходячись біля будинку 32, по провулку Кізлярському, у м. Дніпродзержинську, ОСОБА_6 за попередньою змовою у групі з двоюрідним братом, обидва перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи, умисно з корисливих міркувань, з метою таємного викрадення чужого майна, яке перебувало в автомобілі ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1 , і належало потерпілому ОСОБА_7 , скориставшись тим, що біля будинку АДРЕСА_3 , у нічний час були відсутні громадяни, таємно викрали індивідуальне майно ОСОБА_7 , акумуляторну батарею «KLEMA60 Аh» вартістю 550 грн. З викраденим з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись на свій розсуд, заподіявши потерпілому шкоду на вказану суму, яка під час судового розгляду була відшкодована матір`ю ОСОБА_8 .

На підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєному злочині надані до суду його особисті пояснення у якості обвинуваченого та матеріали кримінальної справи.

У судових засіданнях ОСОБА_6 свою вину визнавав повністю і пояснив, що в кінці серпня 2013 року, приблизно о 00.10 годині, він, разом з двоюрідним братом ОСОБА_10 , знаходились біля під`їзду будинку АДРЕСА_4 , де вживали алкогольні напої. Приблизно о 00.30 годині він підійшов до автомобіля «Жигулі», який стояв у дворі вказаного будинку. Через переднє пасажирське вікно він заглянув в салон автомобіля, після чого ударом ліктя розбив вищевказане стекло та відкрив двері автомобіля. Він з ОСОБА_11 виштовхали автомобіль з двору і штовхали до перехрестя пров. Кізлярського і вул. Кізлярської, таким чином намагалися завести автомобіль, але у них не вийшло. Тоді вони викрали акумулятор та пішло до його сестри ОСОБА_12 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , яка в той час була на роботі, та лягли спати. Приблизно о 07.30 годині з роботи повернулась сестра та почала сваритися через акумулятор та сказала, щоб ОСОБА_13 забирав його та уходив. Куди ОСОБА_13 подів акумулятор йому невідомо.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_14 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи визнаються сторонами, обвинувачений себе винним у скоєнні кримінального правопорушення за ст.ст. 185 ч. 2, 389 ч. 2 КК України визнає повністю, підтверджує всі обставини скоєння злочину, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, що дає підстави не сумніватися в їх добровільності та істинності позиції обвинуваченого, вважає за недоцільне дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому вважає можливим обмежитися допитом ОСОБА_9 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, які слід кваліфікувати за частиною 2 статті 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та за частиною 2 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_6 раніше судимий, його щире каяття у вчиненні злочину, по справі не наступило тяжких наслідків, ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В якості обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд враховує визнання ОСОБА_14 своєї вини повністю, його щире каяття в скоєному, матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_15 відшкодована, потерпілий не наполягав на суворому покаранні ОСОБА_9 .

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого, а також думки прокурора щодо покарання і його виду, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_16 у виді позбавлення волі.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який хоч і здійснив два злочини різної тяжкості, але скоєні ці злочини майже одночасно і взаємопов`язані, обставини здійснення цих кримінальних правопорушень, роль СТЬОПІНА в їх здійсненні, визнання обвинуваченим вини в скоєнні цих кримінальних правопорушень повністю, його щире каяття в скоєному, матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_15 відшкодована, потерпілий не наполягав на суворому покаранні ОСОБА_9 , суд вважає необхідним призначити йому покарання за частиною 2 статті 289 КК України в виді позбавлення волі, але з застосуванням ст. 69 КК України 2001 року. При цьому суд вважає необхідним призначити йому покарання саме за це кримінальне правопорушення в виді позбавлення волі, але нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 2 статті 289 КК України, та не призначати йому додаткову міру покарання в виді конфіскації майна.

Керуючись статтями 369-371, 373-376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_17 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 289 КК України 2001 року та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі:

-за частиною 2 статті 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

-за частиною 2 статті 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України 2 (два) роки 6 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

Згідно частини 1 статті 70 КК України покарання С Т Ь О П І Н У АРТУРУ МИКОЛАЙОВИЧУ за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

Згідно частини 1 статті 71 КК України 2001 року покарання С Т Ь О П І Н У АРТУРУ МИКОЛАЙОВИЧУ за сукупністю вироків визначити шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком частини невідбутого покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 жовтня 2012 року в вигляді 3 (трьох) місяців 10 днів позбавлення волі і остаточно призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років 9 (дев`яти) місяців 10 днів позбавлення волі без конфіскації майна.

Міру запобіжного заходу у відношенні С Т Ь О П І Н ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою, строк відбуття покарання рахувати з 15 жовтня 2014 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час його знаходження під вартою в період з 15 жовтня 2014 року (день затримання, том 3, а.с. 25) по день ухвалення вироку 02 лютого 2016 року згідно статті 72 КК України, -- з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази по справі :

- легковий автомобіль ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1 , акумуляторна батарея «KLEMA60 Аh» серійний номер НОМЕР_2 , які передано Ц И М Б А ОСОБА_18 на зберігання (Т. 1, а.с. 30 матеріалів кримінального провадження), -- повернути потерпілому Ц И М Б А ОСОБА_18 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

С у д д я :