11.03.2016 Справа №607/2423/16-к
Провадження № 1-кс/607/1382/2016
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджене із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, -
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.
Заслухавши слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, вважаю, що дане клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 березня 2016 року близько 22 год. 50 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «MERCEDES-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_2 та рухаючись вулицею Замкова м. Тернополя від облдержадміністрації в бік вулиці Руська, зіткнувся із автомобілем «OPEL Vivaro», р.н. НОМЕР_3 , який під керуванням водія ОСОБА_6 зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, що навпроти банку «Діамант», пропускаючи пішохода Єзерську Агнешку. Після зіткнення обидва транспортні засоби перемістились вперед, унаслідок чого вчинено наїзд на пішохода ОСОБА_7 із подальшим переїздом через її тіло колесами транспортних засобів. Від отриманих унаслідок ДТП травм 04 березня 2016 потерпіла ОСОБА_8 померла в КЗ ТОР «ТУЛ».
04 березня 2016 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 у нього вилучено мобільний телефон марки «SAMSUNG» з сім-картою НОМЕР_1 .
05 березня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Слідчий зазначає, що в мобільному телефоні підозрюваного ОСОБА_5 збереглись записи дзвінків, зроблені ним ввечері 03 березня 2016 року та SMS-повідомлення, тому він є речовим доказом у даному кримінальному провадженні і з метою його збереження необхідно накласти на нього арешт.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучений мобільний телефон є доказом вчиненого кримінального правопорушення, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим приходить до висновку, що з метою запобігання можливості втрати вказаного телефону та інформації, яка у ньому міститься, а від-так необхідності збереження речових доказів у кримінальному провадженні, клопотання слідчого необхідно задовольнити, наклавши арешт на вищезазначене майно.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий судя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджене із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «SAMSUNG» з сім-картою НОМЕР_1 , який належить підозрюваному ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 .
Виконання ухвали доручити заступнику начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .
Копію ухвали направити ОСОБА_5 .
Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1