Справа № 473/1572/16-к
ВИРОК
іменем України
"30" травня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження №00000321 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воронівка Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який проживає в АДРЕСА_1 , засудженого 04 вересня 2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.152 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 3 роки,

- в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Воронівка Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який проживає в АДРЕСА_1 , не судимого,

- в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2016 року приблизно о 20.00 год. ОСОБА_5 вступив в злочинну змову з ОСОБА_6 , направлену на таємне викрадення чужого майна, для чого вони у вказаний час прийшли до домоволодіння АДРЕСА_2 , де, перелізши через паркан, проникли на територію зазначеного домоволодіння, та, скориставшись тим, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, через незачинені двері, проникли в приміщення господарчої будівлі курнику, звідки таємно викрали курей, віком більше 1 року, в кількості 6 штук вартістю 70 грн. кожна, на суму 420 грн. та півня, віком більше 1 року, вартістю 100 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 520 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в скоєні злочину визнав повністю і пояснив, що він в 2016 році, точної дати не пам`ятає, з ОСОБА_6 пішли до потерпілої додому, щоб придбати горілку. Обвинувачені почали гукати ОСОБА_7 , але до них ніхто не вийшов, тоді вони перелізли через паркан та з курника викрали 6 курей та півня. Півня вони зарізали та з`їли, а курей втопили та викинули. Цивільним позов визнає повністю. В скоєному кається.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в скоєні злочину визнав повністю і пояснив, що він разом з ОСОБА_5 прийшли до потерпілої, щоб придбати в неї горілку, так як ніхто до них не вийшов, вони перелізли через паркан і побачили, що двері сараю не зачинені. Тоді вони зайшли до приміщення сараю та викрали звідти 6 курей та півня. Після чого вони пішли до річки, де півня засмажили та з`їли, а курей потопили та викинули. В скоєному кається.

Винність обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 19.02.2016 року, згідно якого було оглянуте господарське приміщення, розташоване в АДРЕСА_2 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.02.2016 року з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно якого вони показали та пояснили обставини скоєння крадіжки з сараю в АДРЕСА_2 ;

- довідками про вартість одної дорослої курки та одного дорослого півня станом на 23.02.2016 року;

- висновком судово-психіатричного експерта №179 від 26.04.2016 року, згідно якого ОСОБА_6 має ознаки легкої розумової відсталості, ускладненої вживанням алкоголю. В період часу, до якого відноситься діяння, яке йому інкримінується, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує;

- висновком судово-психіатричного експерта №134 від 16.03.2016 року, згідно якого ОСОБА_5 має ознаки легкої розумової відсталості., ускладненої синдромом активної залежності від алкоголю. В період часу, до якого відноситься діяння, яке йому інкримінується, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує;

Аналізуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися в таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, належить кваліфікувати за ч. 3 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 належить кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно зі ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а саме, те, що це є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, його характеристику як особи, стан його здоров`я, те, що він раніше судимий за скоєння умисного злочину і скоїв злочин в період іспитового строку на який він був звільнений від призначеного судом покарання, суд вважає, що ОСОБА_5 повинно бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі і не знаходить підстав для застосування до нього ст.75 КК України.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 вересня 2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.152 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 3 роки, у зв`язку з цим при призначенні ОСОБА_5 покарання необхідно керуватися правилами ч.1 ст.71 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а саме, те що це є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин які обтяжують покарання, його характеристику як особи, стан його здоров`я, та вважає можливим, на підставі ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Потерпілою ОСОБА_7 був заявлений цивільним позов про відшкодування завданих матеріальних збитків в сумі 520 грн. Даний позов суд вважає обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання не відбуте за вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.09.2015 року і остаточно до відбуття призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі .

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання.

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнити від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, передбачені ст.76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 завдані їй матеріальні збитки в сумі 520 (п`ятсот двадцять) грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення, а засудженим ОСОБА_5 протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1