Справа № 405/4103/15-к
1-кп/405/294/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року Ленінський районний суд міста Кіровограда Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кіровограді кримінальне провадження № 0003971 у відношенні:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровоград, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, не одруженого, з середньою технічною освітою, працюючого артистом драми 2 категорії Державного обласного музично-драматичного академічного театру ім. М.Л. Кропивницького, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
12 травня 2015 року близько 08-30 години ОСОБА_7 разом із раніше відомим йому ОСОБА_8 прибули до району «Кущівка» м. Кіровоград з метою крадіжки речей з будинку АДРЕСА_3 . Підійшовши до вказаного будинку ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 почали спостерігати та чекати поки господар будинку, раніше не відомий їм ОСОБА_5 , залишить домоволодіння та вони зможуть проникнути всередину. Після того, як ОСОБА_5 залишив свій будинок, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , переконавшись, що в будинку нікого немає, вирішили проникнути в будинок з метою викрадення грошових коштів, які на думку останніх мали знаходитись всередині. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та переслідуючи мету власної наживи, впевнившись в тому, що за ними ніхто не спостерігає та їх злочинні дії не будуть помічені, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , перестрибнули через паркан, яким було огороджено територію домоволодіння та, підійшовши до вікна будинку, за допомогою раніше заготовлених предметів, які вони принесли з собою, а саме викрутки та фомки відкрили метало-пластикове вікно, через яке проникли до домоволодіння. Будучи всередині будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, почали шукати речі, які можна було б викрасти, та знайшли шкатулку, в якій вони побачили золоті вироби, а саме два золотих ланцюжка 585 проби, один з яких, довжиною 55 см, вагою 12,16 грам, середня ринкова вартість якого згідно висновку експерта № В-319 від 22.05.2015 року становить 11552,00 гривень, з золотим кулоном 585 проби, округлої форми з ліком Ісуса Христа, вагою 3,12 грам, середня ринкова вартість якого згідно висновку експерта № В-319 від 22.05.2015 року становить 2964 гривень, інший ланцюжок довжиною 48 см, вагою 2,46 грам, середня ринкова вартість якого згідно висновку експерта № В-319 від 22.05.2015 року становить 2337,00 гривень та каблучку з медичної сталі фірми Енерджетікс, виконану з використанням позолоти і неодимових магнітів зі вставним каменем Сваровски, середня ринкова вартість якого згідно висновку експерта № В-319 від 22.05.2015 року становить 1200 гривень, які вирішили викрасти, та ОСОБА_7 , в свою чергу, взявши вказані вироби, поклав їх в кишеню одягу, в який був одягнений. Саме в цей момент ОСОБА_7 та ОСОБА_8 побачили, що на подвір`я домоволодіння зайшла жінка, побачивши яку, хлопці вирішили втікати та вистрибнувши через незачинене вікно, через яке вони проникли до будинку, побігли вулицею з місця скоєння злочину, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 18053,00 гривень. Пробігши близько 1 км ОСОБА_7 згадав, що в будинку АДРЕСА_3 , де він разом з ОСОБА_8 вчинили крадіжку золотих виробів, забув свій мобільний телефон, та вирішив повернутись до вказаного будинку для того, щоб забрати телефон. Повертаючись до будинку, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були помічені сусідами потерпілого ОСОБА_11 та затриманні неподалік місця вчинення злочину, де в них, в присутності понятих були вилучені золоті вироби, належні ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що дійсно 15 травня 2015 року о 08-30 годині він разом із раніше йому відомим ОСОБА_8 прибули до домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . За вказаною адресою перебували приблизно 3-4 години. Протягом цього часу вони спілкувались із сусідами. Вирішили проникнути до будинку за наводкою ОСОБА_12 , який на даний час перебуває в слідчому ізоляторі. З останнім він ( ОСОБА_7 ) познайомився через спільного знайомого ОСОБА_13 , котрий на даний час також перебуває у місцях позбавлення волі. Під час спілкування, одного разу ОСОБА_12 вихватив слухавку у ОСОБА_14 та просив, щоб він ( ОСОБА_7 ) приглянув за його молодшим братом. Неодноразово ОСОБА_12 пропонував йому такі схеми, але він не погоджувався. Однак, маючи скрутне фінансове положення, він ( ОСОБА_7 ) погодився на його пропозицію. Умисел виник за тиждень до вчинення злочину, при цьому з ОСОБА_12 він спілкувався особисто. ОСОБА_8 з`явився через те, що він ( ОСОБА_7 ) не пішов би сам на таке. Але ОСОБА_8 відразу не погодився. У цьому будинку вони мали намір знайти грошові кошти в сумі 40 000 доларів. ОСОБА_12 пояснив, що знає про кошти через знайомих, просив частину коштів. Приблизно о 11-00 годині він разом із ОСОБА_8 перелізли через паркан, підійшовши до будинку. За допомогою викрутки та фомки відкрили пластикове вікно, через яке проникли до будинку. Вікно віджимали по черзі. Першим до будинку заліз він ( ОСОБА_7 ), а потім ОСОБА_8 . В будинку весь час були разом. Знали, що в будинку знаходиться сейф, який розташований в стіні. Протягом 20 хвилин намагались витягти сейф. Знайшовши шкатулку, в якій знаходилися золота каблучка та два золотих ланцюжки, він ( ОСОБА_7 ) поклав їх до кишені свого одягу, в який був одягнутий. Почувши, що до будинку хтось зайшов, вони відразу побігли на кухню та вилізли на подвір`я через вікно. Перелізли через паркан, помітили бабусю, котра стояла навпроти них та, вибачившись побігли по вулиці. Пробігши певну відстань він ( ОСОБА_7 ) згадав, що забув мобільний телефон в приміщенні будинку. Вони повернулись, але коли намагались знову потрапити до будинку, за ними побігли сусіди, які їх впіймали та побили. Потім приїхали працівники правоохоронних органів. В них було вилучено золоту каблучку та два ланцюжки. Цивільний позов визнав частково, пояснивши, що на вікні були лише декілька вм`ятин та подряпин, тому не було доцільності та необхідності повністю змінювати вікно та підвіконня. Згоден відшкодувати разом із ОСОБА_8 суму в розмірі 1500 гривень, оскільки вважає, що саме цієї суми було б достатньо, щоб відремонтувати пошкоджене ними вікно. У скоєному щиро розкаявся, вибачився перед потерпілим, обіцяв у майбутньому правопорушень не вчиняти.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та надав суду показання, аналогічні показанням обвинуваченого ОСОБА_7 . Щодо позовних вимог потерпілого висловив позицію, аналогічну позиції обвинуваченого ОСОБА_7 . У скоєному щиро розкаявся, вибачився перед потерпілим, обіцяв у майбутньому правопорушень не вчиняти.
Потерпілий ОСОБА_5 , надавши в судовому засіданні показання в обґрунтування пред`явлених ним до обвинувачених позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином у розмірі 9826 гривень пояснив, що за заміну пошкодженого внаслідок злочинних дій обвинувачених вікна, він заплатив саме таку суму. Це підтверджується доданими до позовної заяви сплаченими рахунками та актом виконаних робіт. Працівники фірми, яка встановлювала йому вікна, сказали, що в даному випадку слід повністю замінити вікно, зробити внутрішні та зовнішні відкоси, замінити підвіконня та відлив. Коли він звернувся до іншої фірми КВ-2, йому також порекомендували замінити вікно повністю. Будь-яких письмових висновків щодо необхідності повної заміни пошкодженого вікна та неможливості його поновлювального ремонту шляхом заміни окремих деталей йому не надавали. На вікні були пошкоджені зовнішні рамки, замки, вікно не зачинялося. Для того, щоб замінити рамку, необхідно було повністю витягнути вікно, а потім зробити внутрішні та зовнішні відкоси. Поштові перекази від обвинувачених він відмовився отримувати, оскільки його не влаштовувала надіслана ними сума відшкодування в розмірі 1500 гривень. Він вважає, що обвинувачені мають відшкодувати йому всю суму одразу, а не частинами. Також, зазначив, що від частини пред`явлених ним до обвинувачених позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 гривень він відмовляється, наслідки відмови від позову в цій частині йому зрозумілі. Щодо міри покарання висловив позицію щодо можливості надання обвинуваченим шансу на виправлення без позбавлення волі.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених, потерпілого в частині обґрунтування ним пред`явлених до обвинувачених позовних вимог та вивченням характеризуючих даних на особи обвинувачених, визнавши недоцільним допит свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у скоєнні умисних дій, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, доведена.
Дії обвинувачених вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як умисні дії, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 3 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особи обвинувачених, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не засуджений, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_7 та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_8 раніше не засуджений, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_8 та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, даних про особи обвинувачених суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
Також суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які злочин вчинили вперше, характеризуються виключно з позитивного боку, в скоєному щиро розкаялися, вибачилися перед потерпілим, можливе без відбуття ними покарання, застосувавши до них ст. 75 КК України з покладенням на них обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід у відношенні обвинувачених ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 не обирався.
На досудовому розслідуванні потерпілим ОСОБА_5 було пред`явлено цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в якому він просить стягнути з обвинувачених солідарно на його користь в рахунок відшкодування завданого кримінальним правопорушенням матеріального збитку 9826,00 гривень та в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної (немайнової) шкоди 10000 гривень.
В обґрунтування своїх позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9826,00 гривень потерпілий ОСОБА_5 надав суду копії видаткової накладної № РН-0000004 від 20.05.2015 року на суму 6465,60 гривень, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 3360,40 гривень, квитанції до прибуткового касового ордеру № 20097 від 20.05.2015 року на загальну суму 9826,00 гривень. Позовні вимоги в частині відшкодування спричиненої йому моральної шкоди потерпілий обґрунтовує наявними в нього внаслідок кримінального правопорушення болем та душевними стражданнями, нервовими переживаннями, стресом, що призвело до вимушених змін у його звичному способі життя.
Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Розглядаючи позовні вимоги потерпілого, суд керується положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, згідно якої якщо процесуальні відносини, які виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
При цьому, суд керується положеннями абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 липня 2004 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», згідно якого не підлягають розгляду в кримінальний справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.
Отже, питання щодо відшкодування потерпілому витрат, пов`язаних із заміною пошкодженого вікна, не підлягає розгляду в даному кримінальному провадженні, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України виходить за межі висунутого відповідно до обвинувального акта обвинувачення, що не позбавляє потерпілого права звернення для вирішення цього питання в порядку цивільного судочинства.
Також, з урахуванням висловленої в судовому засіданні 15 лютого 2016 року потерпілим позиції щодо відмови від пред`явлених ним до обвинувачених позовних вимог в частині відшкодування спричиненої йому моральної шкоди в розмірі 10000 гривень та керуючись положеннями п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд приймає відмову потерпілого від позову в цій частині, роз`яснивши останньому про недопустимість повторного звернення до суду з цієї підстави.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність залишення без розгляду позовних вимог потерпілого ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9826,00 гривень та прийняття відмови потерпілого від позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 гривень.
Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на один рік, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 не обирався.
ОСОБА_15 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на один рік, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_8 не обирався.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9826,00 гривень залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_5 право звернення з зазначеними позовними вимогами до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в порядку цивільного судочинства після набрання даним судовим рішенням законної сили.

Прийняти відмову ОСОБА_5 від позовних вимог до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в частині відшкодування спричиненої йому моральної шкоди в розмірі 10000 гривень та провадження у справі в цій частині закрити.
Речові докази по справі, а саме: два ланцюжка з металу жовтого кольору, один з яких з кулоном та каблучку з металу жовтого кольору з камінням, які передані на відповідальне збереження ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд міста Кіровограда Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1