16 листопада 2016 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії,
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП у м.Києві ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 420 141 000 000 005 58.
Скарга обґрунтована тим, що під час обшуку у робочому кабінеті ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , вилучені грошові кошти у сумі 255 234 грн. та три мобільні телефони, які є власністю останнього.
Вважаючи зазнане майно тимчасово вилученим, заявник просив зобов`язати слідчого повернути перелічене вище майно його власнику
У судовому засіданні представник власника майна наполягав на задоволенні скарги з підстав, які у ній наведені.
Слідчий СУ ГУНП у м.Києві до суду не прибув, направивши до суду заяву, якою просив долучити низку документів у даному провадженні, зокрема, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.08.2016 про накладення арешту.
Слідчий суддя, заслухавши представника власника майна, дослідивши скаргу, долучені слідчим документи, дійшов висновку про таке.
У силу ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст. 168 КПК фактичне позбавлення особи, у володінні якої перебуває певне майно, здійснюється, зокрема під час проведення обшуку.
Вказана норма кореспондується з ч. 7 ст. 236 КПК, яка передбачає, що вилучені під час обшуку речі та документи, що не відносяться до переліку предметів, на вилучення яких наданий дозвіл ухвалою слідчого судді та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 169 КПК встановлено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої було вилучене, якщо ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання про арешт такого майна.
Водночас, з наданих слідчим документів вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.08.2016 на вилучені під час обшуку грошові кошти у сумі 255 234 грн., мобільні телефони «Iphone 6» IMEI НОМЕР_1 , «Iphone 6» IMEI НОМЕР_2 , «HTC» IMEI НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_3 , накладений арешт.
Зазначена обставина свідчить, що майно, на поверненні якого наполягає заявник, не має статут тимчасово вилученого, оскільки на нього накладений арешт, що виключає його повернення до скасування застосованого заходу забезпечення кримінального провадження.
Приймаючи до уваги наведене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 168, 169, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні скарги представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність СУ ГУНП у м.Києві ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 420 141 000 000 005 58 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1