АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №636/395/16-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа №11кп/790/1583/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.190 КК України
Ухвала
Іменем України
12 липня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 06.04.2016р. відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чугуїв, Харківської області, громадянин України, освіта неповна загальна середня, непрацюючий, неодружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 02.07.2007р. Чугуївським міським судом Харківської області за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 05.02.2015р. Чугуївським міським судом Харківської області за ч.2 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі відповідно до ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

засуджено за ч.1 ст.190 КК України до 2(двох) років обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 05.02.2015р., враховуючи положення п.«б» ч.1 ст.72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, що складає один рік позбавлення волі і остаточно призначено 5(п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Крім того, вказаним рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат в порядку ст.ст.100, 124 КПК України.

Згідно вироку, 11.12.2015р. о 23год. 00хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на автостоянці, яка розташована біля супермаркету «Дарсік», що находиться за адресою: вул. Жадановського, в м. Чугуєві, Харківської обл., діючи із корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживанням довірою, звернувся до раніше знайомого чоловіка ОСОБА_8 з проханням скористатися його мобільним телефоном «НТС Desire CPL01100», вартість якого становить 843грн. 33коп., для того, щоб зателефонувати знайомому, при цьому повідомив господарю завідомо неправдиві відомості про те, що після здійснення дзвінка поверне його мобільний телефон. ОСОБА_8 , не підозрюючи протиправних дій ОСОБА_7 , добровільно передав йому вказаний мобільний телефон, після чого ОСОБА_7 , зловживаючи довірою ОСОБА_8 , із корисливих спонукань, діючи умисно, заволодів його мобільним телефоном. Після чого, відійшовши з мобільним телефоном від потерпілого за кафе «Парк», що розташоване по вищевказаній вулиці, та переконавшись, що потерпілий втратив його з поля зору, обернув на свою користь майно, з місця вчинення злочину втік, не віддавши потерпілому ОСОБА_8 мобільний телефон «НТС Desire CPL01100», після чого злочин було закінчено.
Своїми діями ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 843грн. 33коп.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вищезазначений вирок скасувати у зв`язку з суворістю призначеного покарання вважаючи його не справедливим. Крім того, суд не врахував його важки обставини, а також стан здоров`я. На підставі викладеного апелянт просить призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції або пом`якшити призначене покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, з`ясувавши позицію прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

З вироку суду (т.1 а.с.38-40) вбачається, що обвинувачений свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, дав пояснення з приводу фактичних обставин так як це викладено в обвинувальному акті, в зв`яжу з чим суд скористався положенням ч.3 ст.349 КПК України, що позбавляє учасників судового провадження оскаржувати ці обставини.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, вчинив злочин у період іспитового строку; такі обставини як каяття, визнання вини та відшкодування матеріальних збитків на стадії судового розгляду визнані в якості обставин, які пом`якшують покарання, а рецидив злочинів та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння як такі, що обтяжують, тож на підставі наведеного прийшов до правильного висновку про необхідність призначення найбільш суворого виду покарання передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Звідси, колегія суддів вважає, що призначене покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді 2(двох) років обмеження волі є справедливим у розумінні ст.414 КПК України.

З приводу тих обставин на які посилається обвинувачений слід зазначити, що вони не підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а тому не можуть бути враховані при призначенні йому покарання.

Оскільки, ОСОБА_7 вчинив злочин в період іспитового строку то суд першої інстанції у відповідності до ч.3 ст.78 КК України призначив йому остаточне покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71, 72 КК України не допустивши жодних порушень.

Тож, апеляційні доводи в частині призначення покарання колегія суддів визнає не обґрунтованими, а тому апеляція задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 06.04.2016р. відносно ОСОБА_7 без змін.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.04.2016р. по день набрання вироком законної сили тобто по 12.07.2016р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, - в той самий строк з дня вручення йому копії.

Головуючий

Судді