Справа № 643/3604/16-к
Номер провадження 1-кс/643/552/16
УХВАЛА

Слідчий СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить: 1) Надати слідчому СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області, прокурору Харківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 тимчасовий доступ до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 20.06.2014 (зареєстровано в реєстрі за №1132) та документів стосовно заповіту на квартиру АДРЕСА_1 , від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 ,та надати можливість вилучити оригінали зазначених документів. 2) Надати слідчому СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області, прокурору Харківської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 тимчасовй доступ до запису під №1132 від 12.06.2014 р. який знаходиться у журналі реєстрації реєстру нотаріальних дій, а також до журналу обліку виклику нотаріусу що знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 та надати можливість вилучити оригінали зазначених документів.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 22.08.2014 року, о 14.00 год., до ЧЧ Московського РВ надійшов рапорт від о/у СКР ОСОБА_8 про те, що в ході розгляду матеріала було встановлено, що в діях ОСОБА_7 , вбачаються склад злочину ст. 190 КК України, за фактом заволодіння квартири АДРЕСА_3 .
За даним фактом 23.08.2014 року, було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Допитаний у якості потерпілого ОСОБА_9 пояснив, що у 1991 р його мати ОСОБА_10 , батько ОСОБА_11 , брат ОСОБА_12 і він виїхали на ПМЖ до Ізраїлю. Понад 16 років його сім`я проживає в Америці. У 2000 році він повернувся в Україну через хворобу його рідної тітки ОСОБА_6 , 1947 р.н. і проживав з нею спільно за адресою: АДРЕСА_4 .
У 2001 р. він одружився з ОСОБА_13 . У них в шлюбі двоє дітей: ОСОБА_14 , 2002 р.н. і ОСОБА_15 , 2005 р.н. Він зі своєю родиною проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Гроші на квартиру дали його батьки і мама попросила, щоб квартира розташовувалася поблизу проживання її сестри ОСОБА_6 . Їх квартири розташовані в одному районі. Він і його дружина постійно спілкувалися і допомагали тітці. Тітка була інвалідом 2 групи по цукровому діабету. У 1998 р. тітка залишила заповіт на його маму на її квартиру. Заповіт тітка становила за її ініціативою. З 2000 року він постійно спілкувався з тіткою, також з нею спілкувалися і допомагали його дружина і вже подорослішали діти.
Він купував їй продукти, займався прибиранням в квартирі, виробляв ремонт, постійно ходив з нею в лікарні і поліклініки. Вигулював і годував її собак. Його мама сестрі перераховувала гроші в торбі кожного разу 500 доларів США, як допомога в оплаті комунальних платежів і при особистих зустрічах, також допомагала їй матеріально.
Наприкінці травня цього року його тітці стало погано, запалилася стопа через діабет, він викликав швидку і супроводжував тітку в 18 лікарню, тітку поклали у відділення гнійної хірургії та справили операцію на нозі. Всі ліки та медичні послуги оплатила його мати. В середині червня він забрав тітку з лікарні. Стан її був задовільний. Вона могла самостійно пересуватися. Він постійно носив їй їсти, купував продукти і ліки. Після виписки її провідувала медсестра з районної поліклініки і робила перев`язки. Нікого зі сторонніх, раніше йому не знайомих громадян, він у тітки не бачив. Заходили її подруги й сусіди по будинку. Він хотів вирішити питання з доглядальницею для тітки, так як по його стану, було не зручно постійно з нею знаходитися і у нього тяжко захворів молодший син. Він обговорив дану ситуацію з подругою її тітки ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 НОМЕР_1 ) і вона сказала, що допоможе знайти доглядальницю. Сказала, що це її подруга, віруюча людина і служниця церкви, в яку ходить і вона. Він і тітка погодилися. Цю жінку він не бачив, з оплати ОСОБА_18 сказала, що доглядальниця бере 50 грн. на годину. Його і тітку це влаштувало. Він хотів, щоб доглядальниця приходила ввечері, годувала тітку і прибирала. Ця розмова відбувалася в 20 числах червня.
17 липня 2014 близько 14 год. Подзвонила сусідка його тітки ОСОБА_19 і сказала, що тітка померла 2:00 назад, через 30 хв. він і його дружина під`їхали до квартири тітки і в квартирі побачили двох сусідок і не знайому раніше жінку. Труп тітки знаходився в квартирі. Також там знаходився агент ритуальних послуг. Жінка з агентом вирішували, де поховати тітку. Агент сказав, що поховають на 18 новому кладовищі і вартість послуг 5400 грн. Жінка, як він дізнався потім, ОСОБА_20 , оплатила агенту суму, і він пішов. Він і дружина перебували в шоковому стані, не розуміли, що відбувається, ОСОБА_21 відповіла, що це її квартира, і вона нібито підписала і оформила договір довічного утримання з тіткою. Вони попросили показати її документи, вона дістала заповіт, а в руки його не давала, він не побачив дату і після чого подзвонила адвокату, який їй сказав, щоб вона їм нічого не показувала. Бичкова сказала, що вони програли і вигнала з квартири. 18 липня, близько 11 год. ми прийшли на похорон, однак квартира перебувала під замком, і сусіди сказали, що її вже відвезли. Близько 10 днів тому зателефонувала сусідка тітки ОСОБА_22 (тел. НОМЕР_2 ) і сказала, що ОСОБА_7 перед похоронами тітки ходила по будинку і збирала у сусідів гроші на похорон. Особисто ОСОБА_23 дала 500 грн. Вона попросила у ОСОБА_24 повернути гроші, коли побачила, що ОСОБА_24 міняє двері в квартирі тітки. ОСОБА_24 відмовилася і сказала, що витратила її гроші на вінки. Зі слів сусідів ОСОБА_24 для констатації смерті викликала приватного лікаря, розтину не було, і у нього сумніви в природної смерті тітки.
В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 виписувала заповіт на випадок її смерті, що все майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, що буде належати їй на день смерті, в тому числі належну їй квартиру АДРЕСА_1 , заповідає громадянці ОСОБА_10 .
Також в ході досудового слідства було встановлено, що заповіт на квартиру АДРЕСА_1 , від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено 12.06.2014 року, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_4 , в якому вказано, що його складено у двох примірниках, один з яких залишається у справах нотаріуса.
Крім того, встановлено, що на цей час приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 не здійснює професійну діяльність та її справи передані в ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Виходячи з вище вказаного у слідства є підстави вважати, що в ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , знаходитьсязаповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 20.06.2014 (зареєстровано в реєстрі за №1132) та документи стосовно заповітуна квартиру АДРЕСА_1 , від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості в котрих можуть бути використані як доказ, та в разіїх вилучення, вони будуть мати значення для встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні та необхідні для проведення судово-почеркознавчої експертизи.
Відповідно до повідомлення судового експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №316 від 28.08.2015, експерту необхідно надати оригінал документу, який підлягає дослідженню.
Враховуючи той факт, що інформація в записі №1132 від 12.06.2014 р. який знаходиться у журналі реєстрації реєстру нотаріальних дій, що знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , може використана як доказ, в том числі при проведенні судово-почеркознавчої експертизи, та іншим шляхом перевірити обставини вчинення кримінального правопорушення не виявляється можливим, слідчий звернувся до суду з дійсним клопотанням.
Дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 КПК України, в ухвалі слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів.
Проте в клопотанні зазначено про надання тимчасового доступу слідчому ІНФОРМАЦІЯ_5 , та не вказано конкретну особу, із зазначенням її прізвища, імені та по батькові, якій має бути наданий такий доступ.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів зазначається правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Всупереч вказаних вимог, слідчим не зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а лише вказано статтю закону України про кримінальну відповідальність.
Крім того, матеріали клопотання, зокрема витяг з ЄРДР, не містять даних відносно того, що прокурор, який погодив клопотання, уповноважений на процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні.
За таких обставин суд позбавлений можливості постановити ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, яка б відповідала вимогам КПК України.
Враховуючи наведене, підстави для задоволення клопотання відсутні.
Керуючись ст. 131, 132, 107, 160, 163, 164, 166, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1