АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/890/16 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 628/3746/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.289, ч.2 ст.345 КК України
УХВАЛА
Іменем України
07 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Куп`нського міськрайонного суду Харківської області від 22.01.2016р. стосовно ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Моначинівка Куп`янського району Харківської області, українця, громадянина України,зі слів розлученого, з незакінченою вищою освітою, працюючого охоронником в Товаристві з обмеженою відповідальністю «АТБ- Маркет», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за: - ч.1 ст.289 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі;

-ч.2 ст.345 КК України до 4(чотирьох) років позбавлення волі.

За сукупністю злочинів, відповідно до ст.70 КК України, остаточно призначене покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири ) роки .

Відповідно до ст.75 КК України обвинуваченого від покарання звільнено з іспитовим строком 2(два) роки 6(шість) місяців та покладанням обов`язків передбачених п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Цим же вироком вирішені питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у порядку передбаченому ст.ст.100, 124 КПК України.

Згідно вироку, 21.09.2015р. о 23год. 00хв. в м. Куп`янську Харківської області, ОСОБА_9 , будучі в стані алкогольного сп`яніння, діючи з умислом направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись в районі б.№35 по вул. 1-го Травня, шляхом розбиття скла в дверцятах кабіни з боку водія вантажного автомобіля марки «Камаз 52212», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 117461грн 20коп., з причепом «ГКБ 8350», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 24071грн. 10коп., що належить ОСОБА_10 , проник до нього, де за допомогою ключа запалювання, який знаходився в замку запалювання, запустив двигун вищевказаного автомобілю та здійснив поїздку, тим самим з місця скоєння кримінального правопорушення злочину зник. На даному автомобілі з причепом ОСОБА_9 доїхав до території блокпосту с. Петропавлівка, Куп`янського району, де не справившись з керуванням допустив наїзд на перешкоду бетонні блоки.

Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_9 вищевказаний вантажний автомобіль та причеп отримали технічні пошкодження на загальну суму 56403грн. 47коп.

Крім того, 21.09.2015р. близько 01год. 00хв., співробітники Куп`янського МВ ГУМВС України в Харківській області: старший дільничний інспектор ОСОБА_11 , старший дільничний інспектор міліції ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , виконували службові обов`язки по охороні громадського порядку, знаходились у форменому одязі, споряджені спеціальними засобами та табельною вогнепальною зброєю, на території блокпосту в с. Петропавлівка Куп`янського району Харківської області. Від оперативного чергового Куп`янського MB ГУМВСУ в Харківській області вказаним працівникам міліції надійшло орієнтування про незаконне заволодіння автомобілем марки «Камаз 52212», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «ГКБ 8350», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в м. Куп`янськ. Після надходження орієнтування зі сторони м. Куп`янськ до території блокпосту с. Петропавлівка, наблизився вищевказаний автомобіль з причепом під керуванням ОСОБА_9 .. ОСОБА_11 подав сигнал жестом руки ОСОБА_9 зупинитись, але він не відреагував та продовжив рух в сторону с. Кислівка, Куп`янського району через територію блокпосту. З метою припинення незаконних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , на службовому автомобілі «ВАЗ-2112», реєстраційний номер НОМЕР_3 , організували переслідування вантажного автомобіля. В районі с. Кислівка, коли автомобіль з причепом, внаслідок технічних пошкоджень почав рухатись з невеликою швидкістю, ОСОБА_11 , підійшов до автомобіля, відкривши двері зі сторони водія, став вимагати від ОСОБА_9 зупинити автомобіль та вийти з нього.

Після чого, ОСОБА_9 , на ґрунті неповаги до співробітників міліції, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, став висловлюватись нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_11 , на законну вимогу працівника міліції щодо зупинки транспортного засобу не відреагував та в процесі присікання його протиправних дій, діючи з умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, наніс старшому дільничному інспектору міліції Куп`янського MB ГУМВСУ в Харківській області капітану міліції ОСОБА_11 , не менше 3 ударів металевим предметом, заподіявши тим самим потерпілому легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі прокурор не оскаржуючи висновків суду щодо доведеності вини обвинуваченого в інкримінованому злочину за встановленими фактичними обставинами вважає, що призначене покарання з випробуванням не відповідає особі обвинуваченого, а тому застосування ст.75 КК України є неправильним. В зв`язку з викладеним апелянт просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 за ч.1 ст.289 та ч.2 ст.345 КК України теж саме покарання, що йому призначив суд першої інстанції але без застосування ст.75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку своєї апеляції, представника потерпілого, який підтримав апеляцію прокурора з посиланням на те, що обвинувачений не компенсував завдану шкоду потерпілому ОСОБА_10 , обвинуваченого та захисника, які просили залишити призначене районним судом покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається, з вироку обвинувачений повністю визнав свою вину, пояснивши, що вчинив ці дії із-за того, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, при цьому вказані фактичні обставини вчинення злочину встановлені судом першої інстанції у загальному порядку на підставі досліджених у суді доказах.

Встановленим обставинам суд дав правильну кваліфікацію за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом та за ч.2 ст.345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Звідси, апеляційна інстанція перевіряє вирок суду лише в частині призначеного обвинуваченому покарання.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст.75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_9 , суд першої інстанції встановив, що той за місцем мешкання характеризується позитивно, зі слів розлучений, з 2010р. по вересень 2015р. проходив військову службу, має неповну вищу освітою, прийнятий на постійну роботу з 06.11.2015р. у підрозділ маг. Продукти 486 ТОВ «АТБ-Маркет» на посаду охоронника, на обліку у лікаря-психіатра і нарколога не перебуває, вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують покарання за висновком суду першої інстанції є визнання провини, щире розкаяння у вчиненому, прийняття потерпілим ОСОБА_11 вибачень від обвинуваченого, а вчинення злочину обвинуваченим в стані алкогольного сп`яніння обставиною, що обтяжує покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому районний суд, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, обставини їх вчинення, характер діянь, форму й ступінь вини обвинуваченого, також мотивацію вчинених ним кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, позицію потерпілого, і прийшов до висновку про можливе призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій відповідних статей Особливої частини КК України і за сукупністю злочинів, остаточно призначити покарання, відповідно до ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, враховуючи думку прокурора в суді першої інстанції, який вважав за справедливе застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, а також молодий вік ОСОБА_9 , його сімейний та матеріальний стан, те що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, ряд обставин, які пом`якшують його покарання, а саме визнання провини та щире розкаяння у вчиненому, прийняття потерпілим співробітником міліції вибачення і підтримання позиції щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання, суд першої інстанції обґрунтовано, на думку колегії суддів, прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства тобто про застосування до нього положень ст.75 КК України.

Отже, призначивши покарання із застосуванням ст.75 КК України, суд першої інстанції достатньо повно врахував: ступень тяжкості скоєного злочину; дані про особу обвинуваченого; обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання; а також думку учасників судового провадження щодо призначеного покарання, при цьому, за переконанням колегії суддів повністю дотримався вимог п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

На підставі наведеного та приймаючи до уваги, що обвинувачений виховувався у неповній сім`ї, має стійки позитивні соціальні зв`язки, навчається, працює, а тому відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_10 є більш ймовірною, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про можливість застосувати до ОСОБА_9 положення ст.75КК України.

Крім того, такий висновок повністю відповідає правовій позиції викладеній у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» щодо призначення покарання особам, які вперше вчинили злочин.

Тому доводи прокурора, колегія суддів визнає, необґрунтованими та безпідставними.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Куп`нського міськрайонного суду Харківської області від 22.01.2016р. стосовно ОСОБА_9 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді