Справа № 308/119/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(про повернення апеляційної скарги)
14.03.2016 м. Ужгород
Суддя апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В :
вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 січня 2016 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. В. Студений Міжгірського району Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , українець, гр. України, із середньою освітою, одружений, працюючий вартівником у ТДВ «Виробничо-торгове підприємство», раніше не судимий,

визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 4500 гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Ухвалено стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 1035,96 гривень.

Речові докази, а саме, автомобіль марки «Дейво Ланос», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні в ОСОБА_2 залишено останньому.

Згідно вироку ОСОБА_2 визнаний винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_2 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК України, вказує на те, що судом першої інстанції неправильно та однобічно застосовано кримінальне та кримінально-процесуальне законодавство. Посилається на те, що під час розгляду кримінального провадження судом було проігноровано заявлене його захисником клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, таке не було невідкладно розглянуто. Крім того, посилається на те, що кримінальне правопорушення ним вчинено вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав повністю, підтвердивши встановлені судом фактичні обставини справи, щиро розкаявся, активно допомагав слідчому в збиранні та досліджені доказів, визначену представником потерпілої суму збитків не оспорював та добровільно відшкодував у розмірі 40 тисяч гривень. У зв`язку з добровільним відшкодуванням завданих збитків представником потерпілої було відкликано цивільний позов. При дослідженні даних про його особу суд з`ясував його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, його минуле (відсутність судимостей та адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні хворої жінки - пенсіонерки), його матеріальний стан, визнав його щире каяття та добровільне відшкодування всіх збитків. Судом не враховано, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України є обов`язковим. Просить вирок скасувати, ухвалити (постановити) постанову, якою звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 45 КК України в зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження закрити.

Ухвалою судді апеляційного суду Закарпатської області від 26 лютого 2016 року апеляційна скарга, яку подав обвинувачений ОСОБА_2 залишена без руху. В ухвалі вказується на те, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ч. ч. 2, 3 ст. 396 КПК України. В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_2 не вказує на те у чому саме полягає неправильність та однобічність при застосуванні кримінально-процесуального законодавства. Посилаючись на те, що кримінальне правопорушення ним вчинено вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав повністю, підтвердивши встановлені судом фактичні обставини справи, щиро розкаявся, активно допомагав слідчому в збиранні та досліджені доказів, визначену представником потерпілої суму збитків не оспорював та добровільно відшкодував у розмірі 40 тисяч гривень, обвинувачений ОСОБА_2 не подав клопотання ( не зазначив в апеляційній скарзі) про дослідження апеляційним судом доказів (документів), що підтверджують вказані ним вище твердження, - не вказав які саме дані про його особу судом були досліджені не у повному обсязі, або не були досліджені взагалі. Посилаючись в апеляційній скарзі на те, що при дослідженні даних про його особу суд з`ясував його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи та його матеріальний стан, апелянт не вказав, які саме відомості були з`ясовані судом щодо віку, стану здоров`я, поведінки до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи та матеріального стану обвинуваченого, якими доказами (документами) ці відомості підтверджені. У прохальній частині апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_2 не вказує на передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України статті, на підставі яких апеляційний суд зобов`язаний скасувати вирок місцевого суду, ухвалити (постановити) постанову, якою звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. Крім того, в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_2 не вказує чи бажає приймати участь в апеляційному розгляді справи.

Апелянту надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги 10 (десять) днів із дня отримання копії даної ухвали, а також роз`яснено, що в разі не усунення вказаних в ухвалі недоліків апеляційну скаргу йому буде повернуто.

09 березня 2016 року від обвинуваченого ОСОБА_2 до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга за результатами виконання ухвали апеляційного суду від 26.02.2016 року.

Перевіривши апеляційні скарги, у тому числі апеляційну скаргу, яка подана за результатами виконання вказівок, даних в ухвалі апеляційного суду від 26.02.2016 року, на відповідність їх вимогам ст. 396 КПК України, суд приходить до висновку про те, що подана 09.03.2016 року апеляційна скарга ОСОБА_2 також не відповідає вимогам ч. ч. 2, 3 цієї статті, що апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, на які вказується в ухвалі від 22.02.2016 року.

Так, апелянт повторно не вказав у чому полягає неправильність та однобічність при застосуванні кримінального процесуального законодавства, а тільки продублював норми, що містяться в Кримінальному та Кримінальному процесуальному кодексах України.

Посилаючись на те, що кримінальне правопорушення ним вчинено вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав повністю, підтвердивши встановлені судом фактичні обставини справи, щиро розкаявся, активно допомагав слідчому в збиранні та досліджені доказів, визначену представником потерпілої суму збитків не оспорював та добровільно відшкодував у розмірі 40 тисяч гривень, є пенсіонером, за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно, що підтверджується долученими до справи характеристиками, обвинувачений ОСОБА_2 повторно не подав клопотання (не зазначив в апеляційній скарзі) про дослідження апеляційним судом доказів (документів), що підтверджують вказані ним вище твердження, - не вказав які саме дані про його особу судом були досліджені не у повному обсязі, або не були досліджені взагалі.

Також апелянт повторно не вказав, які саме відомості були з`ясовані судом щодо віку, стану здоров`я, поведінки до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи та матеріального стану обвинуваченого, якими доказами (документами) ці відомості підтверджені.

Крім того, апелянт повторно не вказав у прохальній частині на передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України статті, на підставі яких апеляційний суд зобов`язаний скасувати вирок місцевого суду та ухвалити (постановити) саме постанову, а не інше процесуальне рішення, якою звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. При цьому апелянтом також не враховано, що згідно чинного Кримінального процесуального кодексу України апеляційний суд не наділений повноваженнями ухвалювати (постановляти) постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, установивши, що особа в установлений строк не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, повертає її апелянту.

У зв`язку з вищевикладеним, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

При прийнятті рішення про повернення ОСОБА_2 апеляційної скарги враховується те, що останньому було надано достатньо часу для усунення зазначених в ухвалі від 26.02.2016 року недоліків апеляційної скарги, що апеляційним судом не вчинялись жодні перепони для усунення ним зазначених недоліків, однак такі ним усунуто не було.

Керуючись ст. ст. 396, 399, 418 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_2 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 січня 2016 року, у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України ОСОБА_2 , повернути апелянту разом з усіма доданими до неї матеріалами та надіслати йому копію даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення й на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців із дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_4 Стан