АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1634/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.125 КК України

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 липня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 та прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001667, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 квітня 2014 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 КК України, - повернутий прокурору, який склав обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку, вказаних в ухвалі суду, недоліків.

Як зазначено в обвинувальному акті, приблизно о 12 годині 30 хвилин 14 квітня 2014 року ОСОБА_7 знаходився на ТЦ «Барабашова» у м. Харкові, де біля магазину В-005-21-02-09 в ході конфлікту з ОСОБА_11 , умисно наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока, один удар кулаком правої руки в область носа та декілька ударів кулаками рук в область голови.

Своїми діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_11 , згідно висновку судово-медичної експертизи №3099-ая/14 від 30 жовтня 2014 року, наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забія головного мозку легкого ступеня, закритий перелом спинки носа без зміщення, забійні рани, садна і крововилив на голові, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Органом досудового розслідування, дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд мотивував своє рішення тим, що в обвинувальному акті відсутні повні дані щодо прізвища, ім`я, по батькові та займаної посади слідчого, який склав обвинувальний акт; дата складання обвинувального акту на першій та другій сторінці обвинувального акту відрізняються; анкетні дані обвинуваченого не є точними, а саме: адреса реєстрації згідно паспорту: АДРЕСА_1 , а в обвинувальному акті вказано: АДРЕСА_2 ; анкетні дані щодо сімейного стану та наявності дітей не відповідають дійсності.
Окрім цього, в обвинувальному акті не визначено конкретне місце вчинення кримінального правопорушення, що перешкоджає суду перевірити відповідність вимог ч.1 ст. 32 КПК України щодо розгляду справи в Київському районному суді м. Харкова, у межах територіальної юрисдикції.
Також захисником обвинуваченого було подано клопотання до слідчого під час досудового розслідування щодо закриття кримінального провадження, однак з цього приводу відсутнє будь-яке процесуальне рішення слідчого.
Відсутні дані про надання доступу до матеріалів досудового розслідування саме захиснику обвинуваченого та представнику потерпілого. До обвинувального акту та в реєстрі надані лише дані про ознайомлення з матеріалами обвинуваченого та потерпілого.
В реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені всі процесуальні та слідчі дії, проведенні в ході досудового розслідування, зокрема, не міститься процесуальних рішень про роз`яснення прав підозрюваному під час досудового розслідування; відомості про час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
В апеляційних скаргах:
- представник потерпілого адвокат ОСОБА_10 посилається на те, що зазначені судом підстави для повернення кримінального провадження є необґрунтованими і суперечать вимогам КПК України.
Зокрема, в обвинувальному акті зазначено прізвище, посада слідчого, який склав обвинувальний акт, наведено дату складання та затвердження цього документу, однозначно встановлено та викладено анкетні дані обвинуваченого та місце скоєння злочину.
Стосовно вирішення клопотання захисника, заявленого під час досудового слідства, матеріали провадження, за доводами апелянта не містять інформації про таке клопотання.
Відповідно до вимог КПК України органом досудового слідства обвинуваченому та його захиснику, а також потерпілому та його представнику було надано доступ до матеріалів провадження та вони були ознайомлені з матеріалами досудового слідства, тому зазначене посилання суду, за доводами представника потерпілого є необґрунтованим.
З наведених підстав представник потерпілого просить оскаржувану ухвалу скасувати, а матеріали провадження повернути до суду першої інстанції.
- прокурор у кримінальному провадженні також просить скасувати ухвалу та призначити розгляд провадження у суді першої інстанції.
На обґрунтування цього, апелянт посилається на доводи, аналогічні наведеним доводам апеляційної скарги представника потерпілого.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора, потерпілого, та представника потерпілого, які підтримали доводи апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника, які вважали ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступного.

Судове рішення відповідно до ч.1 ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційних скарг про безпідставне повернення прокурору обвинувального акту і відповідність цього процесуального документі вимогам ст.291 КПК України.

Так, критерії прийнятності обвинувального акту, викладені у ст.291 КПК України.

Разом з тим, підстави для повернення обвинувального акту, зазначені в ухвалі суду, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, на що правильно посилаються апелянти.

Згідно з ч. 2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити відомості, які передбачені п.п.1-9 цієї частини, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на відповідний закон і частини статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення; анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Як вбачається з обвинувального акту, всупереч висновкам суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України, зазначений акт містить як виклад фактичних обставин злочину, в яких обвинувачується ОСОБА_7 так і формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію з посиланням на відповідну статтю (частину статті) закону про кримінальну відповідальність, а також анкетні дані обвинуваченого, тобто він за формою та змістом відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд в ухвалі послався на неправильне встановлення органом досудового слідства сімейного стану і наявності у обвинуваченого дітей, однак в тексті обвинувального акту (т.1 а.п.1) зазначено, що ОСОБА_7 не одружений.

Відповідно, питання про наявність чи відсутність дітей у неодруженої особи є риторичним, тому вищезазначені судом доводи не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

В обвинувальному акті однозначно вказано прізвище, ім`я та по батькові, число місяць та рік народження обвинуваченого, що також спростовує доводи суду про неналежне встановлення особи обвинуваченого.

Згідно реквізитів того ж таки обвинувального акту, він складений 27 листопада 2014 року слідчим СВ Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_12 , та затверджений 28 листопада 2014 року.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що обвинувальний акт і в цій частині узгоджується з вимогами КПК України, а висновки суду щодо неправильного встановлення особи слідчого є необґрунтованими.

Не ґрунтується на вимогах КПК України та матеріалах провадження повернення обвинувального акту у зв`язку з тим, що, згідно ухвали суду, орган досудового слідства не надав захиснику та представнику потерпілого доступ до матеріалів провадження та вони не були ознайомлені з матеріалами досудового слідства.
Так, згідно протоколів про надання доступу до матеріалів досудового слідства та про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування ( т.1 а.п.7-8) , слідчий виконав зазначені вимоги КПК України 27 листопада 2014 року з ОСОБА_7 та його захисником.
Аналогічні протоколи (т.1 а.п.10-11) від 28 листопада 2014 року підтверджують виконання зазначених вимог КПК України з потерпілим та його представником, тому зазначене посилання суду є необґрунтованим.
Вказівка суду про невиконання вимог КПК України в частині вирішення заявленого під час досудового слідства клопотання захисника сама по собі не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, окрім того, матеріали провадження не містять інформації про таке клопотання.
Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає наведені у апеляційних скаргах доводи переконливими, які свідчать про відсутність у суду першої інстанції законних підстав для повернення обвинувального акту прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та представника потерпілого - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 травня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, повернутий прокурору - скасувати, і призначити новий розгляд провадження у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді