Справа № 466/2102/16-к
УХВАЛА
іменем України
26 лютого 2015 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 за участю прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_2 , слідчої СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 при секретарі ОСОБА_6 , розглянув клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 погоджене прокурором прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, раніше судимого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000675 від 20.02.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_2 , пояснення слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в :

26 лютого 2016 року слідча СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням погодженим прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, а саме: 08.06.2015 Шевченківським районним судом м. Львова за ч.ч.І, 2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі та звільнений від відбуття покарання з випробуванням, терміном на 1 рік, та обвинувальні акти щодо якого, про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, 08.10.2015 та 15.01.2016 скеровано до Шевченківського районного суду м. Львова для розгляду по суті, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно скоїв умисні корисливі кримінальні правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів з метою протиправного збагачення, 24.01.2016 о 11.00 год., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де він проживає, діючи таємно, за відсутності уваги сторонніх осіб, повторно, шляхом вільного доступу, викрав із шухляди срібну каблучку, вартістю 241 грн. 01 коп.. яка належала його батькові ОСОБА_8 , тим самим спричинивши останньому матеріальну шкоду на зазначену суму.

Таким чином, встановлено достатню сукупність доказів для підозри ОСОБА_4 , у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого манна (крадіжку), з корисливих мотивів з метою протиправного збагачення. 15.02.2016 о 15.00 год., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де він проживає, діючи таємно, за відсутності уваги сторонніх осіб, повторно, шляхом вільного доступу, викрав із шафи набір кухонних приборів марки «ВегНоff SENA» вартістю 500 грн., який належав його батькові ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, встановлено достатню сукупність доказів для підозри ОСОБА_4 , у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Також, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів з метою протиправного збагачення, 17.02.2016 о 15.00 год., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де він проживає, діючи таємно, за відсутності уваги сторонніх осіб, повторно, шляхом вільного доступу, викрав із шухляди комп`ютерного столу золотий хрестик вагою 1 грам вартістю 800 грн., який належав його батькові ОСОБА_8 , тим самим спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколами оглядів речових доказів, договорами фінансових кредитів, укладеними ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор та слідча підтримали клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, однак заперечив проти обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, разом із захисником просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали, що подані слідчим, заслухавши думку прокурора ОСОБА_2 в підтримку клопотання, пояснення слідчої ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 захисника ОСОБА_7 , за результатами розгляду клопотання в судовому засіданні слід дійти висновку про наступне.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Однак стороною кримінального провадження, слідчому судді не надано жодних вагомих доказів, які засвідчують факти того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення, чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється.

Одного лише припущення в клопотанні про те, що ОСОБА_4 знаходячись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності у вчинених правопорушеннях, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати займатись злочинною діяльністю, недостатньо. Зазначене повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, яких слідчому судді, стороною кримінального провадження, не надано.

Однак, в ході розгляду клопотання стороною кримінального провадження не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне кримінальне правопорушення та запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення подібних кримінальних правопорушень та є менш суворим ніж тримання під вартою, передбаченого у КПК України запобіжного заходу. Крім того, як вбачається з доданих до клопотання про обрання запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 та думку прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_2 у підтримку клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , думку захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 , який просив застосувати більш мягкий запобіжний захід, а також враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, вважаю що слід обрати підозрюваному ОСОБА_4 більш мякий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України,ст.ст.131,132, 176-178, 182-184,193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, раніше судимого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 за першою вимогою;

- цілодобово не залишати місця постійного проживання: : АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з дня постановлення ухвали.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_2 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1