Вирок
іменем України
"30" травня 2016 р. 145/521/16-к 1-кп/145/65/2016
Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів кримінальне провадження № 0000411 від 14.09.2015 року за фактом вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 , громадянином України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючим, раніше судимим 30.09.2004 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі терміном 2 роки 6 місяців на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 1 рік 6 місяців, 21.09.2007 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців, 15.11.2007 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 190 КК України, до позбавлення волі терміном 3 роки 6 місяців, 21.12.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України, до позбавлення волі терміном 3 роки 8 місяців, 10.03.2011 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі терміном 3 роки 9 місяців, 26.04.2012 року, Староміським районним судом за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі терміном 3 роки 11 місяців, 28.08.2013 року Вінницьким міським судом за ч. 2 ст. 190 КК України, до позбавлення волі терміном на 2 роки, в силу ч.4 ст. 70 КК України, приєднано 1 рік 11 місяців по вироку Староміського районного суду м. Вінниці від 26.04.2012 року і всього 3 роки 11 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.190 КК України,

встановив:
В середині квітня 2015 року, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, перебуваючи в смт. Тиврів, Вінницької області, в приміщенні продуктового магазину, що належить СПД «Дощин», та який розташований по вул. Леніна, 51, маючи намір на заволодіння чужим майном, розуміючи настання негативних наслідків, внаслідок своїх протиправних дій, повідомив ОСОБА_7 , що він має змогу реставрувати вироби з жовтого металу. Після того ОСОБА_4 , шляхом обману, з метою особистого збагачення, навмисно, повторно, отримав від ОСОБА_7 наручний браслет виготовлений із золота вагою 2 грами, вартістю 2000 грн., який пообіцяв реставрувати та повернути через тиждень, хоча наміру на повернення даного ланцюжка не мав. Отримавши від ОСОБА_7 вище описаний браслет ОСОБА_4 ним заволодів та розпорядився на власний розсуд та обіцяне майно не повернув.

Крім того в середині квітня 2015 року, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, в черговий раз перебуваючи в смт. Тиврів, Вінницької області, в приміщенні продуктового магазину, що належить СПД «Дощин», та який розташований по вул. Леніна, 51, маючи намір на заволодіння чужим майном, розуміючи настання негативних наслідків, внаслідок своїх протиправних дій, повідомив ОСОБА_6 , що він має змогу реставрувати вироби з жовтого металу. На наступний день ОСОБА_4 шляхом обману, з метою особистого збагачення, навмисно, повторно, отримав від ОСОБА_6 ланцюжок виготовлений із золота вагою 6 грам вартістю 6000 грн., який пообіцяв реставрувати та повернути через тиждень, хоча наміру на повернення даного ланцюжка не мав. Отримавши від ОСОБА_6 вище описаний браслет ОСОБА_4 ним заволодів та розпорядився на власний розсуд, обіцяне майно не повернув.

В судовому засіданні ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України визнав себе винуватим та пояснив, що займався реалізацією виробів з кольорового металу, таким чином познайомився з потерпілими та скоїв злочин, про що 30.05.2016 р. між ним та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 укладено угоду про примирення сторін, відповідно до якої сторони визначили узгоджене покарання, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши умови укладеної угоди на відповідність її вимогам чинного законодавства України, суд вважає, що умови угоди не суперечать чинному законодавству, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав і інтересів сторін та інших осіб. Угода укладена добровільно, а міра покарання узгоджена сторонами відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Наслідки укладення угоди про примирення судом ОСОБА_4 роз`яснено і йому зрозумілі.

Призначаючи покарання відповідно до угоди про примирення сторін від 30.05.2016 р. укладенної між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить те, що він вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдану шкоду, відсутність обтяжуючих обставин.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 392, 395,474,475 КПК України,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання, обумовлене угодою про примирення сторін від 30.05.2016 р., укладеною між ним та потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30-ти днів відповідно до ч.3 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_8