Справа № 397/1403/16-к
н/п : 1-кп/397/170/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.12.2016 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел.Олександрівка кримінальне провадження №0000076 ( судова справа № 397/1403/16-к) по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освітасередня, не одруженого, працюючого механіком-водієм 3 відділення 3 взводу 8 роти 3 батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.408 КК України,

за участю:прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , будучи призваним на військову службу під час мобілізації військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 , та проходячи військову службу на посаді механіка - водія 3 відділення 3 взводу 8 роти 3 батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551 -XIV, ст.ст. 1, ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за наступних обставин.

Так , відповідно до ч. З ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 607/2014 від 27 липня 2014 року громадянина ОСОБА_3 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період, 22 серпня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_3 зараховано на всі види забезпечення та призначено на посаду механіка - водія 3 відділення 3 взводу 8 роти 3 батальйону зазначеної військової частини.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_3 відповідно до ст. ст. 9, 11, 16, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551 -XIV (далі Статутів), ст. ст. 1, ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців. Разом з тим, солдат ОСОБА_3 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді дезертирства, тобто нез`явлення на службу з відпустки в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою ухилитися від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, 6 квітня 2015 року вирішив вчинити дезертирство, тобто не з`явитися на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення дезертирства, тобто нез`явлення на службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 з метою зовсім ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, солдат ОСОБА_3 6 квітня 2015 року не з`явився на службу з відпустки до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 , та продовжував ухилятися від проходження військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до 28 жовтня 2016 року, проводячи службовий час на власний розсуд за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , та в інших місцях.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.3 ст.408 КК України, дезертирство - нез`явлення на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

28.10.2016 року між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному проваджені N 0000076 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст.408 КК України, добровільно укладено угоду про визнання винуватості .

Відповідно до зазначеної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 3 ст.408 КК України, щодо виду покарання та його розміру, а також зазначили наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено, визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.408 КК України у повному обсязі. Крім того, обвинувачений заявив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та погоджується із застосуванням узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив затвердити угоду та призначити узгоджене покарання.

Адвокат підтримав позицію обвинуваченого.

Прокурор зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості сторонами дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене між сторонами покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Відповідно до ст.ст.468,469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у провадженні може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, яке ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів .

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості , відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного , адвоката , прокурора про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого йому обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду .

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому відсутні.

В угоді про визнання винуватості сторони узгодили про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років ; згідно до ст.75 КК України ,звільненням засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням,встановивши іспитовий строк один рік . Згідно ст.76 ч.1 п.2,3,4 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції ,повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання,роботи, та періодично з"являтися до кримінально виконавчої інспекції для реєстрації.

Суд вважає за необхідне уточнити , що у зв`язку з внесенням змін до ст.ст.75-76 КК України , змінилася назва кримінально-виконавчої інспекції на уповноважений орган з питань пробації , та нумерація обов`язків, які необхідно покласти на засудженого - на ч.1 п.1,2, ч.2 п.1 ст.76 КК України .

Суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

Речові докази та судові витрати по провадженню відсутні .

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 жовтня 2016 року, укладену між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному проваджені N 0000076 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст.408 КК України.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст.408 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч.3 ст. 408 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Згідно ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням,встановивши іспитовий строк один рік .

Згідно ст.76 ч.1 п.1,2, ч.2 п.1 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбуття міри покарання рахувати з моменту проголошення вироку .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У випадку подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя: (підпис)

З оригіналом вірно.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1