Справа № 442/1164/16-к
Провадження № 1-в/442/426/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

адвоката засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у режимі відео конференції з Дрогобицькою виправною колонією №40 клопотання ОСОБА_4 про скасування ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.12.2014 року, об`єднання вироків, застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»,

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.12.2014 року, об`єднання вироків, застосування Закону України «Про амністію».

В обгрунтування клопотання посилається на те, що він був засуджений вироком Шевченківського суду м. Львова від 09.11.2012 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. Вироком Галицького районного суду м. Львова від 16.08.2013 року його було засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, однак до нього не застосовано ч. 4 ст. 70 КК України. 15.12.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом було задоволено клопотання адміністрації Дрогобицької ДВК № 40 про об`єднання вироків Галицького та Шевченківського районних судів м. Львова. Вважає дану ухвалу незаконною, а тому звернувся до суду з даним клопотанням.

Під час розгляду даного клопотання засуджений ОСОБА_4 підтримав його, просив суд постановити рішення про задоволення клопотання.

Адвокат засудженого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подане клопотання вказав, що судами було порушено норми процесуального права, він відбув покарання і його підзахисний повинен бути звільнений від покарання.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти поданого клопотання, вважає його безпідставним та просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Шевченківського суду м. Львова від 09.11.2012 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі.

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 16.08.2013 року його було засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.06.2014 року було задоволено подання адміністрації Дрогобицької ДВК № 40 та спостережної комісії при Дрогобицькому міськвиконкомі про застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України про амністію у 2014 році.

Відповідно до вказаної ухвали, скорочено засудженому ОСОБА_4 невідбутий термін покарання 3 роки 1 місяць 29 днів на половину та зазначено, що вважати не відбутий термін засудження 1 рік 6 місяців та 29 днів.

15.12.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом було задоволено клопотання адміністрації Дрогобицької ДВК № 40 про об`єднання вироків Галицького та Шевченківського районних судів м. Львова.

Відповідно до вказаної ухвали суду ОСОБА_4 слід вважати засудженим 16.08.2013 року Галицьким районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» ухвалою Дрогобицького міськрайсуду Львівської області невідбуту частину покарання скорочено на 1/2, вважати загальним терміном покарання 2 роки 5 місяців позбавлення волі. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання покарання за вироком від 09.11.2012 року Шевченківського районного суду м. Львова призначено остаточну міру покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Зазначені процесуальні рішення судів ніким не скасовано , вони набрали законної сили та чинні на даний час.

Із представленого листа Дрогобицької ДВК № 40 вбачається, що ОСОБА_4 ознайомлений із вироком Шевченківського суду м. Львова від 09.11.2012 року яким його засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. 31.10.2014 року на адресу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із Дрогобицької ДВК № 40 було направлено клопотання про об`єднання вироків згідно ст. 539 КПК України, та ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.12.2014 року його було задоволено, з чим засуджений був ознайомлений під підпис, оскільки така ухвала набрала законної сили 23.12.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
У частині 2 ст. 459 КПК України визначений вичерпний перелік обставин, що визнаються нововиявленими.
Відповідно до ст. 462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повинні зазначатися обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, а також обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Згідно з вимогами ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Зазначене клопотання про перегляд за нововиявленими обставинами надійшло на адресу суду 04.02.2016 року, тобто після закінчення строку її подання і засуджений ОСОБА_4 не порушив питання про його поновлення.
У клопотанні про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_4 не вказав жодної зазначеної у ч. 2 ст. 459 КПК України підстави для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами, що могли вплинути на судові рішення і не були відомі суду на час судового розгляду, відсутнє обґрунтування на підтвердження наявності нововиявлених обставин.
Твердження засудженого ОСОБА_4 про те, що йому не було відомо про ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.12.2014 року спростовуються листом Дрогобицької ДВК № 40, який був наданий на вимогу суду, з якого вбачається, що ОСОБА_4 був ознайомлений із вироком Шевченківського суду м. Львова від 09.11.2012 року яким його засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі та 31.10.2014 року на адресу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із Дрогобицької ДВК № 40 було направлено клопотання про об`єднання вироків згідно ст. 539 КПК України, та ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.12.2014 року його було задоволено, з чим засуджений був ознайомлений під підпис, оскільки така ухвала набрала законної сили 23.12.2014 року.

Як вбачаються з клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році», останнім не наведено доводів, у зв`язку із чим він підлягає звільненню від покарання за вказаним Законом і такого не випливає з матеріалів, які додані його захисником та відповідних доказів не здобуто в судовому засіданні.
Судом встановлено і учасниками процесу не заперечувався той факт, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.06.2014 року до засудженого ОСОБА_4 був застосований Закон України «Про амністію у 2014 році».
Зважаючи на перераховані обставини, суд вважає, що необхідно відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні поданого ним клопотання.
Керуючись ст. ст. 1,6,8,9,459,460,461,462,467,537,539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про скасування ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.12.2014 року, об`єднання вироків, застосування Закону України «Про амністію у 2014 році».

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду Львівської області.

Суддя ОСОБА_6