Справа № 209/2809/16-к
Провадження № 1-кп/209/298/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , 20.05.2016 року, близько 16.00 години, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_5 виникла словесна сварка, яка переросла у бійку, під час якої у ОСОБА_6 , виник умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Далі, реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_6 , 20.05.2016 року, близько 16.05 години, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , в спальній кімнаті вищевказаної квартири, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс гр. ОСОБА_5 , декілька ударів долонями лівої та правою рукою по голові, а також декілька раз штовхав у бік шафи, в результаті чого гр. ОСОБА_5 похитнулась та вдарилась правою стороною голови об шафу, яка знаходилась у вищевказаній кімнаті, таким чином гр. ОСОБА_4 навмисно спричинив ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 773-Е від 15.06.2006 року пошкодження у вигляді саден на правому вусі, які відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скоро минувші наслідки (п.п.2.3.5. Наказ №6, МОЗ України від 17.01.1995 року).
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.1 ст.125 КК України.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, цивільний позов підтримала в повному обсязі.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі і надав пояснення про те, що дійсно 20.05.2016 року, близько 16.00 години, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , між ним та ОСОБА_5 , виникла словесна сварка, яка переросла у бійку, під час якої він декілька разів вдарив її та штовхнув, в результаті чого ОСОБА_5 похитнулась та вдарилась головою об шафу, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесні пошкодження. У скоєному щиросердечно покаявся, просив суд суворо його не карати. Цивільний позов потерпілої визнав у повному обсязі.
Право на захист в ході досудового розслідування та судового розгляду йому роз`яснювалось, однак від допомоги захисника (адвоката) від відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю, а також те, що ним не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на вивченні інших доказів по справі, - у суду немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, обвинувачений ОСОБА_4 розуміє неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, що не заперечували проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним, і суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого і дослідженням даних, що характеризують його особу.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, те, що він не працює, не судимий (т.2 а.п.52), на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває (т.2 а.п.53).
Щире каяття та активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставин, які у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням обставин і тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 125 КК України.
Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 280,00 грн., завданої йому кримінальним правопорушенням, суд приходить до наступних висновків:
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Так як сума завданої майнової шкоди кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_4 визнана самим обвинуваченим та підтверджена матеріалами кримінального провадження, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 підлягає задоволенню в повному обсязі.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, віднесені за рахунок держави.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок погашення матеріальної шкоди 280,00 (двісті вісімдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1