АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 р. м.Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_6

представник СВК ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.03.2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

На вказану ухвалу суду першої інстанції засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.03.2016 року щодо нього скасувати, замінивши йому невідбуту частину покарання більш м`яким у виді обмеження волі. Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що ніяких порушень під час перебування в СІЗО він не скоював. Від праці в місцях позбавлення волі він відмовляється, оскільки запропонована йому робота не може виконуватися ним за станом здоров`я.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, думку засудженого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора та представника СВК №67, які заперечували проти поданої апеляції, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з ч.3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
З матеріалів провадження вбачається, що останній засуджений вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02.10.2013 року за ст. ст. 186 ч. 2, 71 КК України на 5 років позбавлення волі, за вчинення умисного тяжкого злочину. Крім того, ОСОБА_6 засуджений за сукупністю вироків, вчинив новий злочин під час передбаченого ст.75 КК України іспитового строку, призначеного йому за попереднім вироком.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.02.2016 року зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення. На даний час засуджений відбув більше 2/3 строку призначеного покарання.

Провадження №11-кп/794/130/16 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ст.82 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Із наданих адміністрацією СВК №67, а також матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 встановлено наступне.

Під час перебування в слідчому ізоляторі м. Кіровоград за порушення вимог режиму відбування покарання засуджений в одному випадку притягувався до дисциплінарної відповідальності оголошено попередження. (арк. о.с.10)

В Сокирянську виправну колонію ОСОБА_6 прибув 10.12.2013 року. В листопаді 2014 року у зв`язку з погіршенням станом здоров`я був етапований до спеціалізованого лікувального закладу при Стрижівській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області №81. 26.02.2015 року повторно прибув для подальшого відбування покарання до Сокирянської виправної колонії №67. За весь період перебування в установі бажання залучатися до будь-яких оплачуваних робіт не виявляє у зв`язку із стійким небажанням працювати. Роботи із самообслуговування та з благоустрою установи виконання покарань виконує неохоче та виключно під контролем. За час перебування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Раніше накладене стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не має. Участі у програмі диференційованого виховного впливу не приймає.

Як вбачається із атестаційного листа засудженого ОСОБА_6 станом на 18.01.2016 року, останній не став на шлях виправлення.

З довідки №150 від 25.02.2016 року, виданої відділом організації та нормування праці СВК видно, що ОСОБА_6 з січня 2014 року по січень 2016 року включно на виробництві установи не працював, жодних норм виробітку не виконував.

З наявної в особовій справі засудженого заяви (а.с.29) встановлено, що ОСОБА_6 не бажає брати участь в трудовій діяльності під час відбування покарання.

Витягом з протоколу №3/2016 року засідання комісії СВК №67 від 12.02.2016 року вирішено відмовити в клопотанні перед судом про заміну ОСОБА_6 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням (ст.82 ККУ) як особі, яка не довела що стала на шлях виправлення.

Більше того, як вбачається із довідки №59 від 23.02.2016р. виданою медичною частиною СВК№67 засуджений ОСОБА_6 хоч і має ряд захворювань, однак являється працездатним з раціональним працевлаштуванням, в теперішній час стан його здоров`я задовільний. (а.п. 10)

Жодних інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту належної поведінки засудженого, яка б свідчила про те, що він став на шлях виправлення, учасниками розгляду подання до суду не подано.

Що стосується прохання апелянта про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, то на думку колегії суддів, воно є безпідставним виходячи з наступного.

Згідно ч.1ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально - виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Тобто, даний вид більш м`якого покарання, у виді обмеження волі, пов`язаний із виконанням засудженим певних робіт, тобто із його працею.

В той же час, відбуваючи покарання в СВК №67, ОСОБА_6 бажання працювати не проявляв та не працював на виробництві установи, а в судовому засіданні пояснив, що за станом здоров`я та похилим віком працювати не може.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для.

Таким чином, передбачених законом підстав для задоволення апеляційних вимог засудженого ОСОБА_6 , про заміну засудженому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.03.2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який відбуває покарання в Сокирянській виправній колонії в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3