Справа № 640/6681/16-к
н/п 1-кс/640/3681/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" квітня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
Слідчий 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_4 27.04.2016звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на вилучені під час проведення огляду добровільно виданих ОСОБА_6 предметів, а саме: флеш носій марки «Data Traveller» моделі «Elite 3.0», об`ємом 32 Gb.; банківську картку № НОМЕР_1 записана на № НОМЕР_2 , дійсна до 12.2018 року, видана «UniCredit Bank»; банківську картку № НОМЕР_3 , дійсна до 06.2018 року, видана банком «ПУМБ»; банківська картку № НОМЕР_4 , дійсна до 11.2017 року, видана банком «ПУМБ»; банківську картку № НОМЕР_5 , дійсна до 06.2018 року, видана банком «Приват Банк»; банківську картку № НОМЕР_6 , видана на ім`я « ОСОБА_7 », дійсна до 12.2018 року, видана банком «ПУМБ».
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ГВ КЗЕ Управління отримано інформацію щодо передумов до завдання шкоди національній безпеці держави окремими особами внаслідок сприяння діяльності терористичних груп на тимчасово окупованій території.
Так, в теперішній час невстановленими особами із числа мешканців тимчасово окупованої території Луганської області в м. Харкові здійснюються фінансові операції у вигляді конвертації із безготівкової форми в готівку коштів, які надходять на банківські картки, оформлені на невстановлених фізичних осіб від підприємств, що знаходяться на окупованій території Луганської області та частково використовуються для забезпечення діяльності незаконних збройних формувань т.зв. «ЛНР».
В подальшому, після обміну вказаними особами готівки в українській гривні на російські рублі, здійснюється переміщення іноземної валюти через офіційні пункти пропуску України до Російської Федерації для доставки на тимчасово окуповану територію Луганської та Донецької областей через неконтрольовані Україною ділянки кордону.
За наявними даними, грошові кошти, отримані у зазначений спосіб, передаються в т.ч. представникам терористичних організацій та використовуються для забезпечення діяльності окремих осіб та груп терористичної організації «ЛНР», що мають на меті зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
24.04.2016 року слідчим було проведено огляд місця події на ділянці руху транспортних засобів в МАПП «Гоптівка», за результатами якого було встановлено, що в ході проведення митного контролю пасажирів автобусу марки «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_7 сполученням «Харків-Звєрєво» громадянином ОСОБА_6 було добровільно видано 27 банківських карток, оформлених не на його ім`я, що знаходились у спідній білизні останнього, а також грошові кошти наступних номіналів: грошові кошти у вигляді 272 купюр номіналом 1000 рублів РФ, грошові кошти у вигляді 30-ти купюр номіналом 5000 рублів РФ, грошові кошти у вигляді 256-ти купюр номіналом 500 рублів РФ, грошові кошти у вигляді 10-ти купюр номіналом 500 українських гривень.
З пояснень гр. ОСОБА_6 вказані грошові кошти було знято ним з карток, які належать пенсіонерам жителям с. Краснодон Луганської області.
25.04.2016 слідчим проведено огляд вилучених банківських карток, про що було складено відповідний протокол огляду.
25.04.2016 слідчим допитано гр. ОСОБА_6 , про що було складено відповідний протокол, згідно якого останній пояснив, що усвідомлював, що частина грошових коштів, отримана в результаті діяльності останнього, пов`язаної з конвертуванням грошових коштів з безготівкової форми в готівкову з подальшим їх транспортуванням на територію т.зв. «ЛНР» сприяє забезпеченню діяльності вказаної організації. Крім того, останній пояснив, що 23.04.2016 року він також привіз банківські картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 з метою зняття грошових коштів, подальшої конвертації вказаних коштів з гривні в російські рублі і транспортуванню на територію т.зв. «ЛНР».
26.04.2016 слідчим складено протокол огляду предметів, згідно якого гр. ОСОБА_6 добровільно видав органу досудового розслідування наступні предмети, зазначені в клопотанні.
Орган досудового розслідування ззначає, на час досудового розслідування та судового провадження на перелічені вище предмети та документи необхідно накласти арешт з метою недопущення незаконного відчуження вказаного майна та знищення. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема відчуження, знищення майна.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
На виконання вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчим суддею здійснено виклик осіб - власників тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 , на яке слідчий просить в зазначеному клопотанні накласти арешт.
В судове засіданні власник ОСОБА_6 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
Власник майна ОСОБА_6 через слідчого надав заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, у заяві зазначив, що проти задоволення клопотання слідчого не заперечує.
Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказі.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом вчинення злочину та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказані грошові кошти та банківські картки підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, саме шляхом заборони його користування та розпорядження, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його пошкодження чи знищення.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на вилучені під час проведення огляду добровільно виданих ОСОБА_6 предметів, а саме: флеш носій марки «Data Traveller» моделі «Elite 3.0», об`ємом 32 Gb.; банківську картку № НОМЕР_1 записана на № НОМЕР_2 , дійсна до 12.2018 року, видана «UniCredit Bank»; банківську картку № НОМЕР_3 , дійсна до 06.2018 року, видана банком «ПУМБ»; банківська картку № НОМЕР_4 , дійсна до 11.2017 року, видана банком «ПУМБ»; банківську картку № НОМЕР_5 , дійсна до 06.2018 року, видана банком «Приват Банк»; банківську картку № НОМЕР_6 , видана на ім`я « ОСОБА_7 », дійсна до 12.2018 року, видана банком «ПУМБ» до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити Управління СБУ в Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1