Справа № 558/271/16-к
номер провадження 1-кп/558/21/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2016 року смт. Демидівка
Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000079, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Берестечко, Демидівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження: державний обвинувач ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представники потерпілих адвокат ОСОБА_8 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:
3 травня 2016 року приблизно о 20-й годині 30 хвилин ОСОБА_3 , прийшовши у господарство ОСОБА_10 , що розташоване в АДРЕСА_1 , під час суперечки з рідною сестрою ОСОБА_6 , на ґрунті постійно триваючих особистих неприязних відносин, відчуваючи фізичну перевагу, умисно взяв ОСОБА_6 за верхній одяг та з силою кинув об землю, в результаті чого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді припухлості м`яких тканин в тім`яній ділянці зліва, яке згідно висновку експерта № 93 від 24 травня 2016 року має ознаки легкого тілесного ушкодження.

Крім того, 4 травня 2016 року приблизно о 19-й годині 20 хилин ОСОБА_3 , прийшовши у господарство ОСОБА_10 , що розташоване в АДРЕСА_1 , під час суперечки з ОСОБА_7 , умисно наніс ОСОБА_7 два удари кулаком правої руки в обличчя, в результаті чого спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на рівні зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги, садна на слизовій оболонці нижньої губи, які згідно висновку експерта № 95 від 24 травня 2016 року мають ознаки легкого тілесного ушкодження.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає вірною.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винність у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав та дав показання про те, що 3 травня 2016 року, він пішов до господарства ОСОБА_10 , що розташоване у с. Боремель, Демидівського району Рівненської області, для того, щоб поговорити з своєю сестрою ОСОБА_6 , яка проживає у ОСОБА_10 . Хотів сказати сестрі щоб вона йшла жити додому та не говорила по селі про те, що він її б`є та виганяє з будинку. Коли прийшов до господарства ОСОБА_10 , то сестра ОСОБА_6 була на подвір`ї. В ході розмови між ними виникла суперечка. Суперечка відбувалася біля будинку ОСОБА_10 , де знаходиться металева драбина. Він легко штовхнув сестру в плече та розвернувся і пішов додому. Чи падала сестра він не бачив.

На другий день, 4 травня 2016 року він знову пішов до господарства ОСОБА_10 щоб поговорити з його сином ОСОБА_7 про те, що він не хоче віддавати йому земельний пай у користування. Коли зайшов на подвір`я, то ОСОБА_7 стояв біля хліва і він сказав ОСОБА_7 , щоб до нього не заходив і не чіплявся за землю, бо земельний пай у користування йому не віддасть. ОСОБА_7 тримав у руках вила та наставив їх на нього. Він забрав вила у ОСОБА_7 . Тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не наносив. Можливо коли забирав у ОСОБА_7 вила, то вдарив його, заподіявши тілесні ушкодження. Коли розмовляв з ОСОБА_7 , то їх бачив батько ОСОБА_7 ОСОБА_10 . Там також був ОСОБА_11 .

Тілесні ушкодження сестрі ОСОБА_6 не наносив. Знає, що сестра хвора, є інвалідом. З сестрою постійно конфліктує через те, що вона оформила документи на хату та землю, хоче, щоб він віддав земельний пай покійної матері ОСОБА_7 , але він цього не хоче.

Розкаюється у тому, що можливо, коли забирав вила у ОСОБА_7 його випадково вдарив.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні інкримінованих йому злочинів, його винуватість у їх вчиненні підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання про те, що з рідним братом ОСОБА_3 у неї постійно виникають конфлікти, брат б`є її, виганяє з будинку, постійно вчиняє сварки. Її брат, ОСОБА_3 в грудні 2015 року побив її, вона не має, де подітися, де проживати.

Через це вона проживає у будинку ОСОБА_10 3 травня 2016 року ввечері вона була на подвір`ї господарства ОСОБА_10 та побачила, що до неї підходить брат ОСОБА_3 . Вона стояла біля драбини, що є на будинку. ОСОБА_3 почав кричати, підійшов до неї, схопив за одяг та кинув об землю. Вона впала та вдарилася об землю, а брат вдарив її ногою в живіт.

ОСОБА_3 постійно конфліктує, бо хоче щоб ОСОБА_12 вигнали її з будинку. Він вночі приходить до будинку ОСОБА_12 , світить ліхтарем у вікна та кричить.

Потерпіла ОСОБА_6 дала показання про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити найсуворіше покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 дав показання про те, що ОСОБА_6 прийшла до них додому та просила надати їй можливість пожити у їх будинку через те, що її брат ОСОБА_3 вчиняє з нею конфлікти, б`є її, виганяє з будинку. Через це ОСОБА_6 проживає у їх будинку. Ввечері 3 травня 2016 року він вдома дивився телевізор і почув, що кричала ОСОБА_13 . Коли вийшов з будинку, то побачив, що ОСОБА_6 лежала на землі біля драбини, що є на будинку, а ОСОБА_3 її бив ногою у живіт, наніс один удар та кричав на ОСОБА_13 , казав, що її заб`є. Він також почав кричати до ОСОБА_3 , щоб не бив сестру. ОСОБА_6 качалася по землі, а коли він підійшов до неї, то вона була майже без свідомості. Він допоміг ОСОБА_6 встати із землі та завів у будинок. Його дружина надавала медичну допомогу ОСОБА_13 . ОСОБА_6 цілу ніч погано себе почувала, скаржилася, що її болить голова і живіт.

На другий день, 4 травня 2016 року приблизно о 19 годині 30 хвилин він порався по господарству, у руках тримав вила, бо давав худобі їсти. Побачив, що по вулиці йшов ОСОБА_3 , який почав кричати до нього. ОСОБА_3 підійшов до нього, казав чому він захищає Оксану. В той час він відгородився від ОСОБА_3 вилами, тримаючи їх в руках перед собою. ОСОБА_3 наніс йому кулаком правої руки два удари в обличчя один удар у ліву скроню, а інший у ліву щоку. Після нанесення ударів ОСОБА_3 вирвав з його рук вила. В той час із-за хліва вийшов його батько ОСОБА_10 . ОСОБА_3 кричав до них та пішов з їх господарства.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дав показання про те, що 4 травня 2016 року, це було надвечір, він порався по господарству і почув якийсь крик. Він вибіг на подвір`я і побачив, що біля хліва ОСОБА_3 бив його сина ОСОБА_7 . Він бачив як ОСОБА_3 вдарив два рази кулаком руки в обличчя його сина ОСОБА_7 . Він почав кричати до ОСОБА_3 , щоб той припинив бійку. Він переживав за сина, бо його син ОСОБА_7 раніше отримав травму, тривалий час лікувався, має інвалідність. Після конфлікту з ОСОБА_3 у його сина ОСОБА_7 стався приступ.

Свідок ОСОБА_14 дала показання про те, що в той день, 3 травня 2016 року, коли повернулася додому, то ОСОБА_6 , яка проживає у їхньому будинку, плакала та говорила про те, що її болить голова і живіт, бо її побив брат ОСОБА_3 . На другий день ввечері вона бачила у чоловіка почервоніння на обличчі та її чоловік ОСОБА_7 розповідав їй про те, що його побив ОСОБА_3 .

Їй відомо, що суперечки у ОСОБА_6 та ОСОБА_3 постійно виникають через те, що ОСОБА_6 хоче виділити собі половину батьківського будинку та половину земельного паю.

Свідок ОСОБА_15 дала показання про те, що їй відомо, що ОСОБА_6 у січні 2016 року впала та у неї на голові був ґудзь. Крім того, 5 травня 2016 року, коли вона йшла на роботу, то зустріла ОСОБА_7 і синців на його обличчі вона не бачила.

Свідок ОСОБА_16 дав показання про те, що йому відомо про конфлікти між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які постійно виникають через те, що ОСОБА_6 хоче виділити собі половину батьківської хати.

Свідок ОСОБА_11 дав показання про те, що в той день, точної дати не пам`ятає, він приїхав до господарства ОСОБА_10 та чув якийсь крик. Бачив, що ОСОБА_7 тримався за ліву щоку. У господарстві ОСОБА_10 бачив ОСОБА_3 , який сварився з власниками господарства. Не бачив хто і кому наносив удари.

Незважаючи на невизнання винуватості у вчиненні злочинів обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні злочинів підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими доказами дослідженими судом.

Згідно висновку експерта № 93 від 24 травня 2016 року (а.п. 141) у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді припухлості м`яких тканин в тім`яній ділянці зліва. Вказане ушкодження є результатом дії тупого предмета, могло утворитися від одноразової травматичної дії (удару рукою) 3 травня 2016 року і згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» має ознаки легкого. Для самовільного падіння на тверду поверхню ушкодження не характерне.

Згідно висновку експерта № 95 від 24 травня 2016 року (а.п. 188) у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у виді крововиливу на рівні зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги, садна на слизовій оболонці нижньої губи. Такі тілесні ушкодження є результатом дії тупих предметів, могли утворитися від ударів рукою 4 травня 2016 року і згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки легких. Для падіння на тверду поверхню ушкодження не характерні. Із обличчям потерпілого ОСОБА_7 контактували не менше 2-х разів контактуючі предмети.

Показання потерпілої ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 щодо часу, місця та обставин нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується протоколом огляду місця події від 18 червня 2016 року (а.п. 171-176), протоколами проведення слідчого експерименту від 10 травня 2016 року (а.п. 146-151) та 15 травня 2016 року (а.п. 152-155, 194-197).

Згідно висновку експерта № 136 від 23 червня 2016 року (а.п. 157-158) не виключено виникнення тілесного ушкодження у ОСОБА_6 за обставин на які вона вказала в ході проведення слідчого експерименту.

Згідно висновку експерта № 134 від 23 червня 2016 року (а.п. 199-200) виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли бути завдані за обставин, на які вказали потерпілий та свідок ОСОБА_10 в ході проведення з ними слідчих експериментів 10 травня 2016 року.

Суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 125 КК України, доведена дослідженими доказами у кримінальному провадженні.

Так, факт заподіяння обвинуваченим ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні доведено сукупністю доказів - показаннями потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , протоколом огляду місця події від 18 червня 2016 року, проколами проведення слідчих експериментів від 10 травня та 15 травня 2016 року.

Разом з тим, та обставина, що діяння обвинуваченим ОСОБА_3 були спрямовані відносно осіб щодо яких він мав фізичну перевагу (оскільки потерпіла ОСОБА_6 є інвалідом І групи, а потерпілий ОСОБА_7 є інвалідом ІІ групи), вказують на умисний характер його протиправних дій.

Невизнання винуватості у вчиненні злочинів обвинуваченим ОСОБА_3 , суд оцінює, як спосіб використання ним наданого права на захист.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер, тяжкість (згідно статті 12 КК України злочин є невеликої тяжкості), ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів; відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання; те, що ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 89 КК України, раніше не судимий (а.п. 203); дані про особу винного, який по місцю проживання характеризується з негативної сторони (а.п. 208), на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має; думку потерпілих щодо виду та міри покарання; те, що злочини вчинені відносно осіб, які мають інвалідність І та ІІ групи (а.п. 130, 131, 178, 179); стан здоров`я обвинуваченого та приходить до висновку про призначення покарання необхідного, достатнього для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів у межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, що буде відповідати тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, речові докази відсутні.

Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, підстав для його застосування на час до набрання вироком законної сили немає.

Відповідно до викладеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 12, 125 КК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 200 (Двісті) годин.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Демидівський районний суд Рівненської області до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається з дотриманням вимог ст. 396 КПК України щодо її змісту.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .