УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №287/409/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2016 року м. Житомир
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7
підозрюваного: ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 09 листопада 2016 року застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 17 години 07 листопада 2016 року.
Строк дії ухвали до 17 години 06 січня 2017 року.
Як вбачається з матеріалів провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що за невстановлених слідством обставин, дати та часу, разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , діючи умисно, за попереднім злочинним умислом, з метою викрадення особи, прибули до невстановленого місця, де застосовуючи насильство, долаючи таким чином волю потерпілого до опору, заштовхали ОСОБА_17 до вантажного відділення автомобіля «FORD TRANSIT CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_1 та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.
Близько 09 години 07 листопада 2016 року вищевказані особи разом з потерпілим ОСОБА_17 , якого всупереч його волі весь час утримували у вантажній частині транспортного засобу прибули на невстановленому автомобілі та автомобілі «FORD TRANSIT CONNECT» реєстраційний номер НОМЕР_1 на 245 км. автодороги «Київ-Ковель». При цьому, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 спричинили ОСОБА_17 тілесні ушкодження. Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зникли з місця скоєння злочину у невідомому напрямку на автомобілі невстановленої марки.
У результаті вказаних дій потерпілому ОСОБА_17 було заподіяно тяжкі наслідки, а саме тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення в ділянці тазу, які потягли за собою значну втрату крові, необхідність в госпіталізації та в оперативному хірургічному втручанні, що призвело до його стабільного тяжкого фізичного стану.
Крім цього, у невстановлений слідством день, час та місці, у невстановлений спосіб ОСОБА_19 та ОСОБА_8 придбали мисливську напівавтоматичну нарізну вогнепальну зброю - мисливський нарізний самозарядний карабін з прикладом, що складається убік, моделі «МКМ-072 СБ», (номер видалено), калібру 7,62мм, призначеним для стрільби 7,62x39мм мисливськими патронам, який згідно висновку експерта № 1/3680 від 08 листопада 2016 року є вогнепальною зброєю та який виготовлений промисловим способом у 2014 році на ПАТ завод «Маяк», м. Київ, Україна, на базі бойового автомата моделі «АКМС», серії ТИ № 938, калібру 7,62 мм.
Зазначений мисливський нарізний самозарядний карабін ОСОБА_19 та ОСОБА_8 перенесли та зберігали без передбаченого законом дозволу за адресою: АДРЕСА_1 , які 07 листопада 2016 року були вилучені, в ході проведення обшуку.
08 листопада 2016 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146, ч.1 ст. 263 КК України.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу. Відмовити у застосуванні відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу. Посилається на те, що ухвала постановлена з порушенням норм кримінального процесуального закону, має місце неповнота судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Клопотання слідчого не відповідає вимогам п.5,6 ч.1 ст. 184 КПК України.
Слідчим не було доведено наявність ризиків і не було надано доказів на підтвердження обставин зазначених у клопотанні. До клопотання не було додано висновку судово-медичної експертизи про тяжкість завданих потерпілому тілесних ушкоджень або інший документ медичного характеру, який підтвердив би настання тяжких наслідків. Не було додано висновку судово-балістичної експертизи, на яку посилається як слідчий так і слідчий суддя. З матеріалів кримінального провадження невідомо кому саме належить предмет схожий на зброю. До клопотання не було додано копії протоколів свідків, окрім двох свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які є працівниками поліції і приймали участь у затримання невідомих їм осіб в межах данного кримінального провадження, серед яких ОСОБА_8 не було. Слідчим суддею не прийнято до уваги, що повідомлення про підозру є необґрунтованим. В діях ОСОБА_8 відсутній склад інкримінуємих йому злочинів. Не надано належної оцінки доказам, що характеризують особу підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, про залишення рішення суду без зміни, перевіривши судове рішення відповідно до вимог ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги, колегія судді приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Предметом дослідження суду першої інстанції були саме ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу та при прийнятті рішення виходив з мети та підстав застосування запобіжних заходів.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.1 ст. 263 КК України, які згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. ОСОБА_8 одружений, має на утриманні дружину, яка потребує оперативного лікування, малолітню дитину, є приватним підприємцем, має постійне місця проживання в м. Біла Церква.
Наведені обставини, на які в своєму рішенні послався слідчий суддя, свідчать про наявність ризиків передбачених частиною 1 ст. 177 КПК України і давали підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії передбачені цією нормою.
Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Доводи захисника ОСОБА_7 про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, слідчим не доведено наявність ризиків і небуло надано доказів на підтвердженн обставин зазначених у клопотанні, є безпідставними. У клопотання міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , правова кваліфікація кримінального правопорушення, виклад обставин, що дають підстави підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, посилання на ризики передбачені статтею 177 КПК України, виклад обставин на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність ризиків зазначених у клопотанні, обгрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування бвльш м?яких запобіжних заходів. У клопотанні, слідчий на підтвердження обставин зазначених у клопотанні послався на докази, показання потерпілого ОСОБА_17 , протоколи впізнання, огляду місця події, обшуку, висновок судово-балістичної експертизи, покази свідків, ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_27 .
Безпідставними є і доводи, що до клопотання не було додано висновку судово-медичної експертизи про тяжкість завданих потерпілому тілесних ушкоджень або інший документ медичного характеру, який підтвердив би настання тяжких наслідків, висновку судово-балістичної експертизи, копій протоколів свідків, окрім двох свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які є працівниками поліції, що з матеріалів кримінального провадження невідомо кому саме належить предмет схожий на зброю, про відсутність в діях ОСОБА_8 складу інкримінованих йому злочинів. На стадії розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, відповідно ч.1 ст. 194 КПК України зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обгрунтовної підози у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, про наявність достатніх підстав, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України на які вказує слідчий та недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризикам передбаченим у клопотанні. Закон не зобов?язує слідчого суддю на даній стадії давати оцінку зібраним і наданим суду доказам з точки зору їх достатності для доведеності вини підозрюваного.
Безпідставними є доводи захисника ОСОБА_7 , що слідчим суддею не було надано належної оцінки доказам, що характеризують особу підозрюваного. Як вбачається з ухвали слідчого судді, при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, враховано, що він одружений, має на утриманні дружину, яка потребує оперативного лікування, малолітню дитину, є приватним підприємцем, має постійне місця проживання в м. Біла Церква. Інших доказів, що характеризують особу підозрюваного сторонни кримінального провадження слідчому судді ненадавали.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам статей 177, 178, 183 КПК України, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 09 листопада 2016 року - без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: