Номер провадження 1-кп/741/40/16
Єдиний унікальний номер 741/494/16
ВИРОК
іменем України
14 квітня 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області кримінальне провадження №0000015 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, має повну загальну середню освіту, не працює, раніше судимого:

10.03.2009 року Козелецьким районним судом за ч. 3 ст. 185, ст. 304, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі (судимість не знята і не погашена);

05.06.2013 року Носівським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі (судимість не знята і не погашена);

ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.07.2014 року на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» невідбуту частину покарання скорочено на половину;

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 9 жовтня 2015 року ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік із застосуванням таких обмежень:

1) заборона виходу з будинку з 22 год. до 06 год. наступної доби;

2) заборона перебування у місцях, де здійснюється продаж спиртних напоїв на розлив;

3) заборона виїзду в особистих справах за межі населеного пункту, у якому проживає, без дозволу територіального органу внутрішніх справа;

4) реєстрація в міліції 3 (три) рази на місяць.

ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про накладені на нього обмеження. 23 жовтня 2016 року ОСОБА_4 прибув до вибраного місця проживання у АДРЕСА_1 , та, порушуючи правила адміністративного нагляду, не став на облік до Носівського РВ УМВС України в Чернігівській області та умисно з метою ухилення від адміністративного нагляду з 24 жовтня 2015 року залишив місце свого проживання та виїхав до с. Новоселиця Катеринопільського району Черкаської області без повідомлення територіального органу внутрішніх справ. У с. Новоселиця Катеринопільського району Черкаської області ОСОБА_4 фактично проживав до 22 березня 2016 року.

Допитаний у судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, визнав повністю та дав показання, що 23 жовтня 2015 року він звільнився з місць позбавлення волі та прибув у с. Козари Носівського району до будинку своєї матері. Наступного дня, 24 жовтня 2015 року, він виїхав до с. Новоселиця Катеринопільського району Черкаської області на заробітки. У березні 2016 року працівники Носівського відділення поліції конвоювали його до м. Носівка Чернігівської області.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 дала показання, що вона є співмешканкою ОСОБА_6 . 23 жовтня 2015 року вона та обвинувачений, який тільки-но звільнився з місць позбавлення волі, прибули до будинку матері обвинуваченого в с. Козари Носівського району. Там вони провели тільки одну ніч. Наступного дня ОСОБА_7 сказав їй, що їде на заробітки. Після того вона тривалий час його не бачила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дала показання, що 23 жовтня 2015 року її син ОСОБА_9 звільнився з виправної колонії та приїхав додому в с. Козари Носівського району. 24 жовтня 2015 року він повідомив матір, що їде на заробітки в Черкаську область.

Показання обвинуваченого та свідків, дані ними під час судового розгляду, суд уважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними, а сукупність зібраних доказів у їх взаємозв`язку є достатньою для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вислухавши показання обвинуваченого та свідків, проаналізувавши зібрані та досліджені у судовому провадженні докази в їх сукупності, суд робить висновок, що ОСОБА_4 своїми діями, які виразилися в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, учинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, є повністю доведеною і він підлягає покаранню по вказаній статті КК України.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у скоєному злочині.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_4 , суд також бере до уваги характеризуючі дані обвинуваченого та робить висновок, що ОСОБА_4 згідно з санкцією ст. 395 КК України повинна бути призначена міра покарання у виді арешту, яку він повинен відбувати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368-370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк один місяць п`ятнадцять днів.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни особисте зобов`язання.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1