Ухвала
іменем України 14 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 8 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 10 травня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000419,
встановила :
Вироком Полонського районного суду Хмельницької області від 8 лютого 2016 року
ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Адамівка Полонського району

Хмельницької області, проживаючого за

адресою:

АДРЕСА_1

засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в сумі 510 грн.
Стягнуто із засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 200 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 10 травня 2016 року вирок залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_4 визнаний винним у тому, що він 20 вересня 2014 року приблизно о 15 годині, знаходячись на городній ділянці по АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних відносин, збив її з ніг і наніс удари ногами в праву ногу, спричинивши потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, засуджений вважає судові рішення щодо нього незаконними та необґрунтованими, просить їх скасувати і закрити кримінальне провадження за відсутністю в його діях складу інкримінованого злочину. Вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неналежну, на його думку, оцінку доказів, суперечливі висновки експертиз. Наголошує, що судові рішення ґрунтуються на показаннях потерпілої та її матері, які його оговорюють.

Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неналежна оцінка, на думку засудженого, доказів у провадженні, не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Натомість, зазначені обставини, на які, зокрема, посилається у касаційній скарзі засуджений, були предметом перевірки судів першої та апеляційної інстанцій, які зазначили про відсутність порушень вимог КПК України при проведенні досудового розслідування і розгляді справи в суді. Тому, при розгляді доводів касаційної скарги колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судом.
Судові рішення свідчать, що суди першої і апеляційної інстанції ретельно перевіряли доводи, аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі. Зазначені в судових рішеннях мотиви про визнання цих доводів безпідставними, колегія суддів знаходить обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.

Як убачається з вироку, свої висновки про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за викладених у вироку обставин, доведено об`єктивними доказами, які зібрані у передбаченому законом порядку, є допустимими.

Зокрема, свої висновки про винуватість ОСОБА_4 за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував дослідивши показання засудженого, який вину не визнав, однак не заперечував наявність конфлікту між ним та потерпілою.

Взято до уваги судом показання потерпілої ОСОБА_5 , яка зазначила, що між нею та засудженим виникла сварка під час якої останній збив її з ніг та наніс удари.

Досліджено судом і показання свідків: ОСОБА_6 , яка повідомила, що бачила, як засуджений збив її дочку з ніг, схопив рукою за обличчя, бив руками по боках тулуба і по шиї, нахиляв за шию, щоб остання не мала можливості піднятися з землі; ОСОБА_7 , яка вказала, що надавала медичну допомогу потерпілій, оскільки у неї був підвищений артеріальний тиск, крім того ОСОБА_5 скаржилась на біль в лівій нозі, оскільки її побив ОСОБА_4 ; ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які бачили у потерпілої тілесні ушкодження одразу після конфлікту з засудженим, вона повідомила їм про обставини виникнення таких ушкоджень; ОСОБА_12 , який зазначив, що бачив з вікна, як ОСОБА_4 і ОСОБА_5 виривали одне в одного рядно на городі і що між ними існує давній конфлікт за землю.

Проаналізовано судом також письмові докази у провадженні: протокол проведення слідчого експерименту від 23 березня 2015 року, в якому зазначені обставини нанесення ударів ОСОБА_5 ; протокол проведення слідчого експерименту від 7 жовтня 2015 року з якого убачається, що свідок ОСОБА_12 міг бути очевидцем сварки між обвинуваченим та потерпілою; висновки судово-медичної, додаткової судово-медичної та повторної судово-медичної експертиз щодо наявності та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої;
У вироку суд проаналізував і дав належну оцінку зібраним у справі та дослідженим у судовому засіданні доказам у їх сукупності, критичну оцінку окремих доказів належним чином вмотивував.
Сукупність наведених у вироку доказів, переконливо свідчить про те, що ОСОБА_4 умисно спричинив легке тілесне ушкодження ОСОБА_5 . Дії засудженого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Правильно, з урахуванням вимог ст. 65 КК України, ОСОБА_4 призначено покарання, яке є необхіднім і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових правопорушень.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Усі доводи засудженого, у тому числі і щодо недопустимості доказів, суперечностей у висновках експертиз, неправдивих показань потерпілої та свідка, належним чином перевірені апеляційним судом, на них надані вмотивовані відповіді. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Враховуючи викладене касаційні вимоги засудженого безпідставні.
Інших доводів, ніж ті, які були предметом перевірки апеляційного суду та які були б підставами для зміни чи скасування судових рішень, у касаційній скарзі не наведено.
Із урахуванням зазначеного, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги засудженого і вважає, що у відкритті провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 8 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 10 травня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3