Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/642/16-к
Провадження № 1-кп/499/55/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.11.2016 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої - ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Іванівка Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 23.01.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ольгинове, Великомихайлівського району Одеської області, українки, громадянки України, навчається в професійно-технічному училищі, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої і фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2016 року, приблизно о 14.30 годині, точний час судом не встановлено, ОСОБА_4 прийшла в гості до своєї подруги ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де протягом приблизно 30 хвилин знаходилась в її компанії та спілкувалась з нею.

Цього ж дня, в період часу приблизно з 15.00 години до 15.20 години, в той час коли ОСОБА_7 вийшла з кімнати по справах, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні кімнати по місцю мешкання ОСОБА_7 , знаючи, що у ОСОБА_7 в гаманці є банківська картка «ПриватБанк» для соціальних виплат, на яку остання отримує грошові кошти у вигляді соціальної допомоги на дитину та достовірно знаючи, що на ній є грошові кошти, у ОСОБА_4 винник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме банківської картки «ПриваБанк» ОСОБА_7 , з якої ОСОБА_4 мала намір зняти грошові кошти.

В цей же час ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб в приміщенні кімнати з корисливих мотивів таємно шляхом вільного доступу до гаманцю, який був розташований в шухляді, здійснила крадіжку банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та папірцю з пін-кодом від неї, які належали ОСОБА_7 .

Після чого, приблизно о 16.00 годині, ОСОБА_4 пішла з будинку ОСОБА_7 та направилась в с. Червонознам`янка Іванівського району Одеської області, де збиралась зняти грошові кошти з викраденої у ОСОБА_7 банківської картки.

22 січня 2016 року о 17.37 годині, ОСОБА_4 , прибувши до магазину «Черемшина», розташованого за адресою: вул. Генерала Плієва 34, с. Червонознам`янка, Іванівський район, Одеська область з метою скористатись банківською карткою «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_7 , здійснила купівлю товару, а саме вологих серветок на суму 6 гривень, розрахувавшись викраденою банківською карткою «ПриватБанк» № НОМЕР_2 .

Цього ж вечора, о 17.40 годині, ОСОБА_4 , умисно з метою зняття грошових коштів, скористалася банківською карткою «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_7 , та зняла з банкомату «ПриватБанк», який розташований за адресою: Одеська область, Іванівський район, с. Червонознам`янка, вул. Генерала Плієва 32, з рахунку № НОМЕР_1 готівку з картки для соціальних виплат та здійснила крадіжку грошових коштів в розмірі 4000 грн., які належать ОСОБА_7 , скориставшись викраденими коштами на свій розсуд, а саме віддала їх своїй двоюрідній сестрі, яка проживає в м. Тернопіль.

Своїми діями ОСОБА_4 загалом завдала матеріальної шкоди ОСОБА_7 на суму 4006 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засідання обвинувачена ОСОБА_4 , надала суду покази, відповідно до яких винну у скоєному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаюється у заподіяному, дала суду покази відповідно до яких, події описані вище відповідають дійсності, додатково зазначила, що знала де потерпіла зберігає банківську картку, оскільки за два-три дні до скоєння злочину, вона перебувала в гостях у потерпілої ОСОБА_7 , в цей час приїхав батько ОСОБА_7 та віддав останній банківську картку, при цьому ОСОБА_7 попросила ОСОБА_4 поставити її у гаманець у шухляду, з якої в подальшому обвинувачена 22 січня 2016 року, після дзвінка її двоюрідної сестри, яка повідомила, що їй необхідні терміново кошти на лікування дитини вона вчинила крадіжку з ціллю надання матеріальної допомоги двоюрідній сестрі, яка проживає в м. Тернопіль. Також ОСОБА_4 розповіла суду, що зняла кошти з викраденої картки в сумі 4000 гривень та здійснила розрахунок викраденною карткою на суму 6 гривень, після чого викинула картку, при цьому на ній ще залишалися кошти. Також пояснила, що на даний момент матеріальні збитки, завданні потерпілій ОСОБА_7 не відшкодовано, оскільки вона не працює та не має коштів.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, просила суд призначити обвинуваченій найсуворішу міру покарання.

Суд, заслухавши законного представника обвинуваченої, захисника обвинуваченої, прокурора, оскільки обвинувачена визнала свою вину у скоєні кримінального правопорушення, підтвердивши наведенні обставини в обвинувальному акті, враховуючи той факт, що фактичні обставини скоєння злочину ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначені покарання неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочинів - відповідно до ст.12 КК України скоєний злочин є середньої тяжкості; особу обвинуваченої - неповнолітня, на момент скоєння злочину обвинуваченій було 15 років, не працює, не одружена, навчається, по місцю навчання та проживання характеризується позитивно, раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, а також ту обставину, що з моменту скоєння злочину на час винесення вироку судом, шкоду, завдану потерпілій не відшкодувала, думку потерпілої, яка з обвинуваченою не примирилася та наполягала на призначенні обвинуваченій найсуворішої міри покарання.

При призначенні покарання суд також враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, до обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить вчинення злочину неповнолітнім та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставину, яка на думку прокурора та сторони захисту, а саме щире каяття ОСОБА_4 , суд не може взяти до уваги, як обставину, що пом`якшує покарання, оскільки обвинувачена матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням не відшкодувала.

Обставини, які обтяжують покарання судом не встановленні.

У відповідності до ст. 485 КПК України, судом також з`ясовано та встановлено, що ОСОБА_4 є неповнолітньою особою, на момент вчинення злочину обвинуваченій було 15 років 10 місяців, має задовільний стан здоров`я та відповідний своєму віку рівень розвитку, до скоєного злочину ставиться негативно, зобов`язується не продовжувати протиправну поведінку в майбутньому; має задовільні умови життя: проживає разом з батьками та неповнолітніми братами, має задовільні умови виховання; злочин вчинено одноособово, без підбурювання з боку повнолітніх осіб.

Згідно висновку судово-психіатричних експертів №250 від 08.06.2016, ОСОБА_4 будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждала та не страждає. ОСОБА_4 в період, який відноситься до вчинення інкримінованих їй дій, ознак будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляла, була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи наведене, а також наявність в діях обвинуваченої двох пом`якшуючих обставин, суд, керуючись положеннями статті 104 КК України, вважає за достатнє та необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши засуджену від його відбування з випробуванням з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Речові докази по справі відсутні, цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати по справі відсутні.

Підстав для застосування стосовно обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 484 - 497 КПК України, суд, ст.55-73, 97-108 КК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Звільнити засуджену від відбування призначеного покарання на підставі ст.104 КК України з випробувальним терміном на 2 (два) роки.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76, ст.104 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції);

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов по справі не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні, речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 на час розгляду справи не обирався.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1