дата документу :
Справа № 359/3813/16-к
Провадження № 1-КП/359/241/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 28.04.2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полонне, Хмельницької області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, -

встановив:
ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що вчинив злочин, який сторона обвинувачення кваліфікує за ч. 1 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй службового становища.
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження 28 квітня 2016 року

прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України капітан юстиції ОСОБА_2 , та підозрюваний ОСОБА_3 , уклали угоду про визнання винуватості, за якою:
ОСОБА_3 висунута підозра у тому, що він будучи службовою особою одержав неправомірну вигоду для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй службового становища.
Так, 18.07.2014 року наказом начальника Окремого контрольно - пропускного пункту (далі - ОКПП) "Київ" №90-ос капітан ОСОБА_3 призначений на посаду першого заступника начальника відділу прикордонної служби "Жуляни" ОКПП "Київ".

Згідно зі ст. 19 Конституції України, ст. ст. 19, 25 Закону України "Про Державну прикордонну службу України", ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99 р., № 548-ХІV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99 р. № 551 -XIV та посадової інструкції першого заступника начальника відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", затверджений наказом начальника ОКПП "Київ" від 12.11.2015 р. ОСОБА_3 зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; особисто брати участь у здійсненні прикордонного контролю; організовувати заходи з виявлення спроб незаконного перетинання державного кордону; організовувати контроль за службою прикордонних нарядів; у разі відсутності начальника відділу виконувати його обов`язки.

У зв`язку з цим, ОСОБА_3 у період з 18.07.2014 р. по 11.02.2016 р. був наділений організаційно - розпорядчими і адміністративно - господарськими функціями, та повноваженнями перевірки прикордонних нарядів в пункті пропуску "Жулян", допущений до здійснення процедури прикордонного контролю в даному пункті пропуску, де міг виконувати функції, як старшого зміни прикордонних нарядів, так і інспектора прикордонного контролю, а також йому присвоєний відповідний кодом доступу до офіційної бази даних Державної прикордонної служби України "Гарт - 1П", і видано дата - штамп для поставлення у документах відповідних відміток, та згідно пункту 1 примітки до ст. 364 КК України (в редакції Закону №3207-VI від 07.04.2011 р.; із змінами, внесеними згідно із Законами № 746-УІІ від 21.02.2014, № 1261-VII від 13.05.2014) являвся службовою особою.

Згідно ст. 6 Закону України "Про Державну прикордонну службу України "Державна прикордонна служба України" є правоохоронним органом спеціального призначення і є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, тобто ОСОБА_3 являється співробітником правоохоронного органу спеціального призначення.

Будучи наділений указаними повноваженнями ОСОБА_3 вирішив скористатись ними для особистого незаконного збагачення.

28.12.2015 р. приблизно о 00.30 год., ОСОБА_3 на прохання ОСОБА_6 зустрівся із останнім на автомобільній стоянці поблизу будинку АДРЕСА_3 . Перебуваючи на передньому пасажирському сидінні у автомобілі марки "ВМW" д. р. н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , останній не повідомляючи про необхідність проставлення відміток у паспорті громадянина Азербайджану ОСОБА_7 та внесення даної інформації до бази даних "Гарт - 1П", звернувся до ОСОБА_3 із прохання здійснити дані дії. При цьому, ОСОБА_3 розуміючи, що поставлення дата - штампів у паспортних документах громадянина Азербайджану ОСОБА_7 про перетинання ним державного кордону України у напрямках "виліт" та "приліт" із внесенням даної інформації у офіційну інформаційну базу даних Державної прикордонної служби України "Гарт - 1П" входить до його компетенції, як першого заступника начальника відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ОКПП "Київ", прийняв дану пропозицію в одержанні неправомірної вигоди від ОСОБА_6 не уточнюючи мети вищевказаних дій. У цей же час, ОСОБА_3 , діючи умисно, та з корисливим мотивом, маючи на меті незаконно збагатитись за рахунок ОСОБА_6 , одержав від останнього неправомірну вигоду - грошові кошти в розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн. за вчинення вищевказаних дії.

Одночасно з цим, разом із неправомірною вигодою ОСОБА_8 передав ОСОБА_3 паспорт громадянина Азербайджану ОСОБА_7 (серія НОМЕР_2 ).

Після указаної зустрічі, ОСОБА_3 достовірно розуміючи, що відповідно до нормативно - правових документів регламентуючих його діяльність за посадою він, як службова особа може особисто здійснювати прикордонний контроль у пункті пропуску "Жуляни", діючи умисно, з метою приховання своєї злочинної діяльності направленої на незаконне збагачення за рахунок ОСОБА_6 , використовуючи службове становище, надав вказівку начальнику групи інтерв`ювання першого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (далі - впс Бориспіль -1) капітану ОСОБА_9 поставити дата - штампи у паспортні документи громадянина Азербайджану ОСОБА_7 про перетинання даним іноземцем державного кордону України 01.01.2016 р. у напрямку "виліт" до Об`єднаних Арабських Еміратів у м. Шарджа, та 05.01.2016 р. "приліт" із м. Мілан Італія, а також внести дану інформацію у офіційну базу даних Державної прикордонної служби України "Гарт - 1П". При цьому, паспортний документ указаного іноземця йому, ОСОБА_9 , передадуть в кінці грудня 2015 року або на початку січня 2016 року.

Поряд з цим, обґрунтовуючи свою вказівку ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_9 , що вона зумовлена розпорядженням вищестоящого керівництва ДПС України, організувати безперешкодний перетин державного кордону України офіційній посадовій особі Республіки Азербайджан, яка буде здійснювати перетин державного кордону України у пункті пропуску Бориспіль 1, через інше місце прикордонного контролю. Окрім цього, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_9 дати перетину державного кордону України указаної посадової особи та напрямки її руху, а саме 01.01.2016 виліт до Об`єднаних Арабських Еміратів у м. Шарджа, 05.01.2016 р. "приліт" із м. Мілан Італія. При цьому, ОСОБА_9 , не будучи обізнаним про злочинні дії ОСОБА_3 , направленні на отримання неправомірної вигоди, погодився виконати розпорядження вищестоящого керівництва ДПС України.

У вечері 29.12.2015р. у закладі громадського харчування "Містер Кет", який знаходиться за адресою м. Київ, вул. Срібнокільска, 3е, ОСОБА_3 зустрівся із старшим інспектором прикордонної служби 3-го відділення інспекторів прикордонної служби впс " ІНФОРМАЦІЯ_3 " молодшим лейтенантом ОСОБА_10 . Під час зустрічі, ОСОБА_3 попросив ОСОБА_10 . 30.12.2015 року передати ОСОБА_9 у впс "Бориспіль 1" конверт білого кольору, не повідомляючи останній, що в конверті знаходився паспорт громадянина Азербайджану ОСОБА_7 (серія НОМЕР_2 ), та для чого даний конверт необхідно передати ОСОБА_9 .

30.12.2015 ОСОБА_10 перебуваючи у впс "Бориспіль -1", який знаходиться за адресою Київська область, м. Бориспіль, ОКПП "Київ" передала конверт білого кольору, в якому знаходився паспорт указаного громадянина Азербайджану ОСОБА_9 .

У подальшому, ОСОБА_9 , який не був обізнаний про злочинні дії ОСОБА_3 , будучи упевненим у тому, що вчиняє спеціальне завдання керівництва ДПС України, а також у тому, що ОСОБА_11 01.01.2016 р. та 05.01.2016 р. дійсно перетинає державний кордон України, у пункті пропуску Бориспіль - 1, здійснив реєстрацію паспортного документа громадянина Азербайджану ОСОБА_7 у офіційній інформаційній базі даних Державної прикордонної служби України "Гарт - 1П" 01.01.2016 р. про його "виліт" із території аеропорту "Бориспіль" до Об`єднаних Арабських Еміратів у м. Шарджа та 05.01.2016 р. про "прилі" до аеропорту Бориспіль із м. Мілан Італія, а також поставив відповідні відмітки виданим йому, ОСОБА_9 , дата - штампом № НОМЕР_3 в паспортному документі ОСОБА_7 .

Дані обставини в повному обсязі підтверджуються зібраними доказами у кримінальному провадженні.

1. В угоді про визнання винуватості від 28 квітня 2015 року прокурор та обвинувачений, за участю захисника, виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 368 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

2. Під час досудового розслідування ОСОБА_3 визнав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та зобов`язався: співпрацювати зі стороною обвинувачення у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000082 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме сприяти розслідуванню обставин вчинення кримінального правопорушення. Приймати участь у слідчих (розшукових) діях на досудовому розслідуванні та під час судового слідства, а саме в допитах, слідчих експериментах та одночасних допитах між двома і більше особами. Підозрюваний ОСОБА_3 зобов`язується прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Сприяти з`ясуванню всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення, та під час підготовчого судового засідання повторно беззаперечно визнати винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

3. Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України капітан юстиції ОСОБА_2 , та обвинувачений ОСОБА_3 , узгодили покарання за вчинене кримінальне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України арешт строком на шість місяців з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на три роки.

4. Обвинувачений розуміє, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він обмежений у праві оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та не має прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

5. ОСОБА_3 , розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

6. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 , підтвердив те, що він визнає винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та зобов`язався виконувати покладенні на нього обов`язки, які визначенні в угоді про визнання винуватості. Він добровільно уклав угоду про визнання винуватості. Насильство, примус або погрози до нього не застосовувались. Також ОСОБА_3 , пояснив, що дійсно формулювання пред`явленого йому обвинувачення та фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідають дійсності.

Судом встановлено, що на момент розгляду даної угоди про визнання винуватості проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000082 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України (а.с. 39-41).

У підготовчому судовому засідання захисник ОСОБА_4 підтвердив те, що він був присутній на досудовому слідстві під час укладення угоди про визнання винуватості від 28.04.2016 р. між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України капітаном юстиції ОСОБА_2 , та обвинуваченим ОСОБА_3 . Підтвердив, те, що укладення угоди було добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Вважав, за доцільне затвердити дану угоду про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, оскільки санкція ч. 1 ст. 368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк не більше чотирьох років позбавлення волі, шкода завдана злочином суспільним інтересам, потерпілі по справі відсутні, що дає можливість в порядку ч. 4 ст. 469 КПК України для підписання даної угоди. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_3 при проведенні досудового розслідування не встановлено. Обвинувачений має позитивну характеристику з міста проживання (а. с. 49).

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, та визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, даних про його особу та обставин, що пом`якшують покарання.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України капітаном юстиції ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Під час розгляду угоди про визнання винуватості захисник звернувся з клопотанням про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований ОСОБА_3 Послався на необґрунтованість ризиків стосовно свого підзахисного в порядку ст. 177 КПК України, крім того послався на Закон України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" № 838- VIII від 26 листопада 2015 року, та зазначив якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення відбутий особою , перевищуватиме співвідношення, визначене абз. 1 ч. 5 ст.72 КК України, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений особливою частиною КК України , для злочину в якому підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена з під варти за ініціативою суду або за іницативою особи, яка звільняється, або її захисника чи прокурора. Обвинувачений підтримав свого захисника, а прокурор поклався на розсуд суду.

Суд критично ставиться до доводів які наведенні в обґрунтування заявленого письмово клопотання захистом, та вирішує дане питання за власною ініціативою виходячи з наступного.

Відповідно ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 , виходячи з аналізу ст. 72 КК України та ЗУ "Про попереднє ув`язнення", складає період з моменту застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою по день ухвалення даного вироку, тобто з 12.02.2016 р. по 30.05.2016 р., що складає 3 місяці 18 днів.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 72 КК України, передбачено, що у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку: 1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини; 2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті.

Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до арешту в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту, оскільки при переведенні строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим п. а) ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Згідно з абзацом 4 ч. 5 ст. 72 КК України, суд має звільнити обвинуваченого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Враховуючи те, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 становить 3 місяці 18 днів, то суд виходячи із вищенаведених норм закону, приходить до висновку, що обвинуваченого слід звільнити від відбування основного покарання, оскільки строк попереднього ув`язнення відбутий обвинуваченим у межах кримінального провадження перевищує фактично призначене покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - скасувати та негайно звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання, у зв`язку з фактичним відбуттям ним основного покарання, призначеного цим вироком суду.

Також, захисником було подано клопотання в рамках даного кримінального провадження № 0000037 від 28.04.2016 року , про скасування заходу забезпечення яке було накладено у вигляді арешту грошових коштів ОСОБА_12 30.01. 2016 року. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.02. 2016 р. по кримінальному провадженню №0000082 від 22.07.2015 р. ( а.с. 70-71). Обвинувачений підтримав свого захисника. Прокурор вважав за можливе звернутися до органу прокуратури який підтримує державне обвинувачення в рамках кримінального провадження № №0000082 від 22.07.2015 р. для вирішення даного питання, після постановлення рішення по даному кримінальному провадженню № 0000037 від 28.04.2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Разом з цим, з ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2016 р. (а. с. 70-71) вбачається, що відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України було накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_3 з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову в рамках кримінального провадження, зареєстрованого за № 0000082 за ознаками кримінальних правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. По вказаному кримінальному провадженню суд в даному випадку не ухвалює судового рішення та не закінчує розгляд.
Разом з цим, судом розглядається інше провадження за №0000037 від 28.04.2016 року за яким ОСОБА_3 обвинувачується за ч. 1 ст. 368 КК України та по якому була подано угоду укладену між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості від 28.04. 2016 р.

Отже, питання про скасування накладеного арешту на яке посилається захисник в даному кримінальному провадженні вирішити не можливо. Отже заявлене захистом клопотання не підлягає розгляду в рамках даного кримінального провадження.
Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази грошові кошти номіналом 500 грн. у кількості 3(три) штуки серії та номер: ЗБ4301660, ЗБ4301663, ЗБ4301661 належить повернути Головному управлінню по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБ України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 1 ст. 369, 373, 374, 375, ч. 1 ст. 369, ст. 370, ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 374, ст. 375, п. 2 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 472-474 КПК України, ч. 1 ст. 368 КК України, суд

ухвалив:
Угоду про визнання винуватості, укладену 28 квітня 2016 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України капітаном юстиції ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на шість місяців з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на три роки.

Початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з дня затримання, а саме з 12 лютого 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання за цим вироком, строк його попереднього ув`язнення з 12.02.2016 року по 30.05.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

Вважати ОСОБА_3 , таким, що повністю відбув призначене за цим вироком, основне покарання у вигляді 6 місяців арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - скасувати та негайно звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання, у зв`язку з фактичним відбуттям ним основного покарання, призначеного цим вироком суду.

Речові докази грошові кошти номіналом 500 грн. у кількості 3(три) штуки серії та номер: ЗБ4301660, ЗБ4301663, ЗБ4301661 - повернути Головному управлінню по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБ України.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1