Єдиний унікальний № 510/2107/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.12.2014 року

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Рені клопотання начальника СВ Ренійського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ренійського району Одеської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

В С Т А Н О В И В :
Начальник СВ Ренійського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Ренійського району Одеської області ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в його провадженні знаходяться матеріали досудових розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000632 від 07.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.187 ч.2 КК України.

В клопотанні зазначено, що 07.12.2014 р., приблизно о 20.00 год., ОСОБА_6 за попередньою змовою і спільно з неповнолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заволодіння чужим майном, озброївшись металевою трубою, приховуючи свої обличчя, наділи на голову маски з прорізами для очей, після чого шляхом вільного доступу, через двері, проникли в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , і належить приватному підприємцю ОСОБА_10 , де вчинили напад на продавця (реалізатора) вищевказаного магазину ОСОБА_11 , поєднане з психічним насильством, що виразилося з боку ОСОБА_6 в загрозі фізичної розправи і вбивством, із застосуванням металевої труби, яку ОСОБА_11 сприйняла, як реальну. Надалі, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_9 застрибнув на прилавок, звідки з «каси» магазину відкрито викрав грошові кошти. Заволодівши грошима в сумі 370 грн., що належать приватному підприємцю - потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_6 спільно з неповнолітнім ОСОБА_9 з місця події зникли.

У діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

07.12.2014 року о 23 год. 35 хв. ОСОБА_6 затриманий у порядку ст.208 КПК України.

08.12.2014 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 винним себе у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, визнав, від пояснень відмовився.

У судовому засіданні, слідчий, прокурор підтримали дане клопотання та просили його задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати домашній арешт, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 є інвалід ІІІ групи, з діагнозом цукровий діабет, чотири рази на день потребує ін`єкції інсуліну.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПУ України, суд у даному випадку не визначає розмір застави.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 є інвалід ІІІ групи, про що свідчить довідка Ізмаїльської МСЕК №571030, те, що підозрюваний потребує постійного нагляду та лікування у вигляді ін`єкцій інсуліну, слідчий суддя прийшов до висновку що у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити. Однак, беручі до уваги те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення яке відноситься до категорії тяжких, та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, слідчий суддя прийшов до висновку про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-178, 183-184, 186-187, 193-194, 196-197, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання начальника СВ Ренійського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ренійського району Одеської області, ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На підозрюваного ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:

1) Не залишати цілодобово місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

2) Прибувати до місця здійснення кримінального провадження за першою вимогою слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження, якщо в цьому виникне необхідність, пов`язана із здійсненням кримінального провадження.

3) Повідомляти слідчого, прокурора, суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) Утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 , свідком ОСОБА_12 , потерпілою ОСОБА_11 ..

Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1