печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4485/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2016 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

та підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривиій Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 153, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 120, ч. 2 ст. 127, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146 КК України.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000044 від 10.01.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 120, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 342, ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що наприкінці грудня 2014 року, перебуваючи у розпорядженні начальника ГУМВС України у Луганській області, особовий склад роти патрульної служби міліції особливого призначення "Торнадо" (далі РПСМОП "Торнадо"), дислокувався у приміщенні школи № 32, розташованої по вул. Донецькій, 122а у м. Привілля Луганської області.

Приблизно 30.12.2014, ОСОБА_8 , знаходячись за місцем дислокації РПСМОП "Торнадо", отримав від командира роти ОСОБА_9 вказівку помістити до підвального приміщення школи ОСОБА_10 , яка проходячи службу у розташуванні роти без офіційного оформлення, відбула у звільнення і своєчасно на службу не повернулась.

Діючи узгоджено, за попередньо схваленим усіма учасниками злочинної організації планом щодо вчинення протиправних дій у відношенні осіб, які не входили до складу злочинної організації, ОСОБА_8 , виконуючи незаконну вказівку ОСОБА_9 , провів ОСОБА_10 у вказане місце, де проявляючи свою зверхність, усвідомлюючи характер своїх дій та їх наслідки, наказав їй роздягнутись до нижньої білизни. Отримавши відмову, ОСОБА_8 схопив ОСОБА_10 однією рукою за волосся, а іншою за шию і почав її душити, змушуючи виконати свою вказівку.

Перебуваючи у підвальному закритому приміщенні, розуміючи, що своїми діями ОСОБА_8 може спричинити їй шкоду, а тому маючи реальні підстави побоюватись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_10 проти власної волі зняла з себе весь одяг, крім нижньої білизни. В цей час до підвального приміщення зайшли ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 , які стали очевидцями дій ОСОБА_8 .

Маючи намір залякати і принизити ОСОБА_10 , а також з метою задоволення своїх бажань сексуального характеру ОСОБА_9 , як керівник злочинної організації, у грубій формі наказав ОСОБА_10 у присутності усіх чоловіків зняти з себе нижню білизну. При цьому він дав вказівку ОСОБА_8 приспустити свої брюки та нижню білизну, а ОСОБА_10 наказав задовольнити статеву пристрасть останнього шляхом мастурбації його статевого органу, погрожуючи заподіянням тілесних ушкоджень та вбивством, а також зґвалтуванням усіма присутніми у підвальному приміщенні учасниками злочинної організації.

Будучи учасником злочинної організації, та виконуючи покладені на нього функції учасника злочинної організації, діючи з єдиним з ОСОБА_9 наміром принизити та залякати ОСОБА_10 і задовольнити свої сексуальні бажання, усвідомлюючи, що адресовані їй погрози і присутність озброєних пістолетами, ножами та гумовими кийками учасників злочинної організації ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , створює психічний тиск на потерпілу, ОСОБА_8 на виконання вказівки ОСОБА_9 підійшов до потерпілої і приспустив свої брюки і нижню білизну.

Перебуваючи у закритому підвальному приміщенні в оточенні агресивно налаштованих чоловіків, реально сприймаючи погрози застосування до неї фізичного насильства та вбивства, розуміючи, що у випадку відмови виконати вказівку ОСОБА_9 до неї будь-ким із присутніх може бути застосоване насильство з використанням зброї, ножів або гумових кийків, або її можуть зґвалтувати, ОСОБА_10 почала рукою подразнювати статевий орган ОСОБА_8 з метою викликати у нього статеве збудження, при цьому останній, задовольняючи свою статеву пристрасть неприроднім способом із застосуванням погрози фізичного насильства, всупереч волі потерпілої, торкався руками до її грудей та зовнішніх статевих органів.

У свою чергу ОСОБА_9 , з метою подолання і попередження опору ОСОБА_10 , діючи узгоджено з ОСОБА_15 і ОСОБА_13 , усвідомлюючи, що вчинюючи на потерпілу психічний тиск, сприяє їм задовольнити статеву пристрасть неприроднім способом, пригрозив їй зґвалтуванням, запропонувавши вголос, щоб вона чула, усім присутнім одночасно вступити у статевий акт з ОСОБА_10 , повідомивши, що при цьому необхідно використовувати гумовий кийок.

У зв`язку з тим, що у ОСОБА_8 не відбувалося ерекції статевого органу, ОСОБА_9 наказав іншим співвиконавцям припинити злочинні дії у відношенні до потерпілої, а останню примусив мастурбувати собі самій у його та інших осіб присутності. Під тиском погроз ОСОБА_9 , потерпіла змушена була робити те, що від неї вимагалось, що тривало до 5 хвилин.

Оскільки ОСОБА_10 наступного дня мала прибути в ГУМВС України у Луганській області, ОСОБА_9 з метою недопущення утворення на її тілі слідів, які б могли викрити вчинення з потерпілою насильницького задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, дав вказівку ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 і ОСОБА_13 припинити подальші дії у відношенні ОСОБА_10 .

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 17.12.2014 о другій половині дня працівниками РПСМОП «Торнадо» ОСОБА_6 та ОСОБА_16 до місця розташування роти у приміщенні Лисичанської ЗОШ № 32 по вул. Донецькій, 122а у м. Привілля Луганської області незаконно, проти його волі доставлено ОСОБА_17 , який у період з червня до вересня 2014 року проходив службу у батальйоні патрульної служби міліції особливого призначення «Шахтарськ» ГУМВС України в Дніпропетровській області та в подальшому звільнився зі служби.

Після того, як ОСОБА_17 було доставлено до Лисичанської ЗОШ № 32, ОСОБА_6 та ОСОБА_16 , без законних на те підстав, незаконно позбавивши волі потерпілого, помістили його до закритого підвального приміщення вказаної будівлі для здійснення над ним в подальшому, згідно наказу керівника злочинної організації ОСОБА_9 , фізичної розправи за зраду інтересів батальйону «Шахтарськ», яка виразилась у звільненні зі служби в органах внутрішніх справ та небажанні вступити до складу роти «Торнадо».

В цей же день, після декількох годин незаконного утримання ОСОБА_17 у підвальному приміщенні Лисичанської ЗОШ № 32, учасники злочинної організації, серед яких були присутніми ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , а також інші невстановлені слідством особи, виконуючи накази керівника злочинної організації ОСОБА_21 , разом з останнім спустились до підвального приміщення, де перебував потерпілий, з метою покарати його за зраду інтересів батальйону «Шахтарськ» шляхом застосування заходів фізичного впливу.

Діючи узгоджено, за попередньо схваленим усіма учасниками злочинної організації планом та наказом ОСОБА_9 , вказані вище учасники злочинної організації з метою вчинення катування зірвали з ОСОБА_17 увесь одяг, в тому числі нижню білизну, та повалили на підлогу спиною донизу. При цьому ОСОБА_14 , утримуючи ОСОБА_17 за ліву ногу, ОСОБА_6 і ОСОБА_16 - за руки, при сприянні інших невстановлених слідством учасників злочинної організації, які надавали допомогу в утриманні ОСОБА_17 , розвели кінцівки останнього в різні сторони, не даючи змоги чинити активних дій та опору.

За сприяння учасників злочинної організації ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та інших невстановлених осіб, які утримували ОСОБА_17 , а також інших присутніх учасників злочинної організації, які готові були виконати будь-яку його вказівку щодо фізичної розправи над потерпілим, використовуючи безпомічний стан останнього для виконання свого задуму здійснити покарання, ОСОБА_9 , будучи керівником злочинної організації, явно виходячи за межі наданих йому службових прав та повноважень працівника правоохоронного органу, взяв до рук лижну палицю, якою почав наносити удари по зовнішніх статевих органах, ногах і руках ОСОБА_17 , умисно заподіюючи йому сильного фізичного болю та страждань.

Спричинивши понад 30 ударів, ОСОБА_9 передав лижну палку ОСОБА_14 , який, будучи учасником злочинної організації, діючи спільно з іншими учасниками вказаної організації та виконуючи наказ керівника злочинної організації, явно виходячи за межі наданих йому службових прав та повноважень працівника правоохоронного органу, наніс лижною палкою понад 30 ударів по зовнішніх статевих органах, ногах і руках ОСОБА_17 , умисно заподіюючи йому сильного фізичного болю та страждань, внаслідок чого потерпілий втрачав свідомість.

Після цього присутні учасники та керівник злочинної організації ОСОБА_9 заставили ОСОБА_17 вдягнутись і обмежуючи його свободу та особисту недоторканість, з метою унеможливити самовільне залишення незаконно затриманим місця розташування особового складу роти, помістили його до підсобного приміщення без освітлення, розташованого під сходами біля входу в підвал, яке використовувалось у підрозділі в якості карцеру та носило назву «стакан».

Під час перебування наодинці у зазначеному не освітлюваному підсобному приміщенні невизначений час, тривалість якого становила не менше 10 годин, відчуваючи гострий фізичний біль внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_17 , будучи незаконно позбавленим волі, не мав змоги отримати будь-якої допомоги, у зв`язку з чим зазнавав фізичних та психічних страждань.

Не маючи сил переносити фізичний біль, не отримуючи відповідної медичної допомоги, будучи позбавленим можливості прийняти медичні препарати, завдяки яким можливо полегшити фізичні страждання, ОСОБА_17 внаслідок жорстокого з ним поводження керівника злочинної організації ОСОБА_9 , а також інших учасників вказаної організації, з яких встановлено особи ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , свідомо вирішив позбавити себе життя, для чого відламав від конструкції у приміщенні шматок металу, гострим краєм якого зробив порізи на зап`ястку лівої руки, перерізавши собі вени та спричинивши кровотечу.

Разом з тим, смерть ОСОБА_17 не настала, оскільки через невстановлений проміжок часу, коли він почав втрачати свідомість, до приміщення, де перебував ОСОБА_17 , зайшов ОСОБА_9 , який, виявивши спробу потерпілого позбавити себе життя, викликав медичного працівника роти, разом з якою надав йому необхідну медичну допомогу, зупинивши кровотечу.

Відразу ж після цього ОСОБА_9 , явно виходячи за межі наданих йому службових прав та повноважень працівника правоохоронного органу, умисно надав вказівку підлеглим йому працівникам прив`язати ОСОБА_17 мотузками за руки і ноги до ліжка, яке знаходилось у підвальному приміщенні, щоб унеможливити вчинення останнім нових спроб позбавити себе життя під час примусового незаконного утримання у приміщенні, яке не є спеціальною установою для утримання осіб. Будучи прив`язаним мотузками за руки і ноги до ліжка, ОСОБА_17 проти своєї волі пробув у такому стані в сирому та погано опалюваному підвальному приміщенні Лисичанської ЗОШ № 32 упродовж тривалого часу, а саме, до 15.01.2015, не маючи змоги вільно рухатись та пересуватись, що спричиняло йому фізичних та моральних страждань, а ОСОБА_6 , будучи учасником злочинної організації, з метою унеможливити самовільне залишення незаконно затриманим ОСОБА_17 місця розташування особового складу роти, за вказівкою керівника злочинної організації ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_8 та іншими членами злочинної організації, здійснював перевірку стану охорони та примусового утримання затриманого, систематично спускаючись до підвального приміщення школи.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у тому, що з 17.12.2014 по червень 2015 року, будучи учасником злочинної організації та приймаючи участь у злочинах, вчинюваних цією організацією, за вищевикладених обставин вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 153, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 120, ч. 2 ст. 127, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджуються протоколами допитів потерпілих, протоколами впізнань, слідчими експериментами, протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

10.03.2016 ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

Таким чином, орган досудового розслідування, повідомивши ОСОБА_6 про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, знищення або спотворення будь-яких із речей, документів, електронних носіїв інформації, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою не уникнення кримінальної відповідальності, вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наявність вказаних ризиків підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Том є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 буде переховуватись від органів досудового розслідування, продовжувати кримінальні правопорушення, знищувати, приховувати або спотворювати будь-які з речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до увагу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_6 , перебування його тривалий час у розшуку, слід прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків, з боку підозрюваного ОСОБА_6 , а тому відповідно до ст. 183 КПК України щодо нього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень.

Крім того, при обранні запобіжного заходу слід врахувати, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства та погрозами його застосування.

31.08.2015 та в подальшому 04.02.2016 підрозділу внутрішніх справ доручено вручити повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні вказаних злочинів, однак вжитими заходами вказане не надалось можливим.

Згідно повідомлення підрозділу міліції від 31.08.2015, місце перебування підозрюваного ОСОБА_6 на даний час невідоме, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування.

Враховуючи зазначене, Головною військовою прокуратурою 03.09.2015 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні.

03.02.2016 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва за результатами розгляду клопотання сторони обвинувачення про дозвіл на затримання з метою приводу його задоволено та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6

10.03.2016 в 11.10 год. на підставі зазначеної ухвали слідчого судді ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 191 КПК України

В судовому засіданні прокурори клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання категорично заперечували, посилаючись на необґрунтованість пред`явленої підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання про застосування запобіжного заходу, та матеріали, надані стороною захисту в судовому засіданні, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (див рішення «Чеботарь проти Молдови»), яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку не погоджується з доводами сторони захисту, та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалах клопотання даних, що містяться в: протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 51-53), заяві ОСОБА_10 (а.с. 54), протоколі допиту потерпілої ОСОБА_10 (а.с. 55-61), протоколі допиту свідка ОСОБА_22 (а.с. 62-71), протоколі пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_10 (а.с. 72-73), протоколі слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_10 (а.с. 74-78), протоколі допиту свідка ОСОБА_23 (а.с. 79-85), протоколі допиту потерпілого ОСОБА_17 (а.с. 125-131), протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_17 (а.с. 132-138), протоколі пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_17 (а.с. 139-140), висновку експерта (а.с. 141-145), інших матеріалах в їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Санкція ч. 1 ст. 255 КПК України, яка поміж інших інкримінується ОСОБА_6 , визначає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, що відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як особливо тяжкий злочин.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування підозрюваним від органів досудового розслідування, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного; можливість впливу на інших учасників кримінального провадження, враховуючи інкримінування вчинення злочинів за співучастю з невстановленими слідством особами у складі злочинної організації, а відтак вважає неможливим забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного в умовах, які не пов`язані з триманням під вартою та відповідно запобігання вказаних в ухвалі ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання сторони обвинувачення, в тому числі й при врахування соціальних зв`язків підозрюваного, про що описано в мотивувальній частині ухвали слідчого судді вище.

Згідно з ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованого підозрюваному діяння та наслідки їх вчинення, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави підозрюваному при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 184, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання.

Ухвала про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою оголошена підозрюваному.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді, а саме до 09.05.2016 року до 11.10 год.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде проголошено 16.03.2016 року о 17.35 год.
Слідчий суддя ОСОБА_1