Справа № 397/833/16-к
н/п : 1-кп/397/115/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.07.2016 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в сел. Олександрівка Кіровоградської області в залі судового засідання Олександрівського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження про обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Верхнє, Турківського району,Львівської області, українця, громадянина України, на утриманні має 4-х неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , старший кухар їдальні військової частини- польова пошта НОМЕР_1 , старший солдат, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст 407 КК України,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, вчинене військовослужбовцем військової служби за контрактом за наступних обставин.

Відповідно до наказу командира військової частини № НОМЕР_2 від 01 жовтня 2015 року старшого солдата ОСОБА_3 , призначено на посаду старшого кухаря їдальні військової частини- польова пошта НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_3 , діючи всупереч інтересам служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді нез`явлення вчасно на службу без поважних причин умовах особливого періоду, будучи придатним для проходження військової служби, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 3 вересня 2015 року усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, будучи придатним для проходження військової служби, 18 грудня 2015 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до зазначеної частини, та продовжував не з`являтись на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до 10 червня 2016 року, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що на досудовому розслідуванні між обвинуваченим ОСОБА_3 , та прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_6 , 14 06.2016 року було укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнає свою вину у вчиненні раніше зазначеного злочину, зобовязується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. При цьому, обвинуваченим ОСОБА_3 , та прокурором ОСОБА_6 узгоджено покарання за вчинений злочин, з застосуванням ст. 66 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Заслухавши думку прокурора, який вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України, обвинуваченого ОСОБА_3 , та його захисника, які наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та ч. 4 ст. 474 КПК України, їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, ОСОБА_3 , повністю визнав вину у вчиненні злочину, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом без будь-яких застережень, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 468, ч.ч. 2, 4, 5 ст. 469, ст. 472, ч.ч. 4, 6 ст. 474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст. 474 КПК України у суді не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем військової служби за контрактом;

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

Міра покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, відповідає вимогам ст.ст. 60, 65, 66 КК України, оскільки враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який характеризується посередньо та, раніше не судимий, враховує наявність кількох обставин, які помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, до яких відноситься щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення обвинуваченого , яке можливе без відбування ним покарання.

Згідно ст.75 КК України сторони, погоджуються звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Підстави до застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14.06.2016 року між ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_6 у місті Кіровограді у кримінальному провадженні № 0000043.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, призначивши узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 14.06.2016 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію. Контроль за поведінкою ОСОБА_3 під час проходження військової служби покласти на командира військової частини, а в інший час на кримінально виконавчу інспекцію.

Вирок суду може бути оскарженим на протязі 30 днів після його проголошення в апеляційний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя: (підпис):
Копія вірна:
Голова Олександрівського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_7