Справа № 415/1233/16-к
Провадження № 11-сс/782/108/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«01» квітня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі : ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

захисника : ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Апеляційного суду Луганської області матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 24 березня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанська Луганської області, українця, громадянина України, не маючого освіту, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 09 червня 2009 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст.ст.185 ч.3, 186 ч.2 та 70,75 КК України до 5 років позбавлення волі, з випробуванням на 2 роки;

- 29 березня 2010 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст.128, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 17 липня 2014 року за ухвалою Краснолучського міського суду Луганської області від 9 липня 2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію», -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КК України,-

в с т а н о в и л а:
24 березня 2016 року до Лисичанського міського суду звернувся слідчий СВ Лисичанського ВП ГУНП України в Луганській області ОСОБА_8 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , в якому зазначено наступне.

19 березня 2016 року, приблизно о 14 годині 15 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в лісопосадці, розташованій за стадіоном, в районі вулиць Мічуріна і Некрасова міста Новодружеська, побачив неповнолітню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і, діючи під раптово виниклим умислом на вчинення розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, підбіг до неї, обхвативши за шию, привів вглиб лісопосадки, де вчинив потерпілою розпусні дії, застосовуючи насилля для пригнічення опору.
19 березня 2016 року до ЄРДР внесені відомості щодо скоєного кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.156 КК України та розпочато кримінальне провадження за № 0000707.
24 березня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КК України.

Ухвалою слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 24 березня 2016 року клопотання слідчого було задоволено. Обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з моменту його фактичного затримання з 24 березня 2016 року по 22 травня 2016 року, включно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисником ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою. В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник посилається на те, що прокурором не доведено наявність зазначених у поданні ризиків та суд під час обрання запобіжного заходу не взяв до уваги і не врахував, що після вчиненні злочину ОСОБА_7 визнав себе винним, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, наміру ухилятись від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність не мав.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника, яка підтримала доводи поданої нею апеляційної скарги, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до положень ст.ст.177,178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Судова колегія вважає, що обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КК України, підтверджується наведеними в клопотанні слідчого та викладеними в ухвалі слідчого судді доказами, наявність та обґрунтованість яких не оспорює захисник в своїй апеляційній скарзі.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При розгляді клопотання слідчий суддя дійшов висновків, які колегія судів вважає обґрунтованими. Так, задовольняючи клопотання слідчого, суд, з дотриманням вимог ст.ст.177,178,183 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, передбачені процесуальним законом, що враховуються при обрані запобіжного заходу. Зокрема суд врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у скоєнні злочину, у вчиненні якого він підозрюється, яке згідно ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років, стан здоров`я підозрюваного, а також те, що він раніше неодноразово судимий, ніде не працює, не одружений та не має на своєму утриманні дітей.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що існують передбачені пп.1,5 ч.1 ст.177 КПК України реальні ризики спроб підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, та що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для визначення можливого розміру застави згідно зі ст.183 КПК України у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив злочин із застосуванням насилля до потерпілої.
З урахуванням вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 є законним, обґрунтованим, мотивованим та єдино можливим запобіжним заходом щодо даного конкретного випадку, застосування інших запобіжних заходів є недоцільним. Тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 та 422 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 24 березня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком на 60 днів - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

________________ _______________ _____________
/ ОСОБА_2 / / ОСОБА_3 / / ОСОБА_1 /