АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/1109/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 04 березня 2016 р.,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 29.04.2016 року включно, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Пирятин Полтавської області, громадянки України, українки, не заміжньої, яка працює продавцем в магазині «Кошик», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвала суду мотивована тим, що з урахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, характеризуючих даних про особу підозрюваної, характеру вчиненого злочину, а також з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати об`єктивному розслідуванню справи, незаконно впливати на близьких родичів потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваної подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду від 5.03.2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 - у межах шістдесяти діб, - скасувати. Обрати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра проживає в АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та покласти на неї обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду або до іншого органу державної влади визначеного слідчим, слідчим суддею або судом.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, захисник підозрюваної зазначає про те, що ухвала слідчого судді незаконна, обґрунтована на підставі неправдивих даних, наданих органами досудового слідства, котрі ввели в оману слідчого суддю.

Також, апелянт вказує, що працівники поліції за допомогою жорстокої поведінки, методів насильства, погроз та залякування, використавши безпорадний стан підозрюваної, котра втратила надзвичайно близьку людину, отримали зізнання у вчиненні злочину.

Крім того, захисник звертає увагу суду, що підозра повідомлена ОСОБА_8 органом досудового розслідування надумана, та обґрунтована на припущеннях, вважає, що в діях підозрюваної не вбачається склад злочину передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.

Зазначає, що в порушення ст. 177 КПК України, при відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, слідчий та прокурор без наявності належних підстав, ініціювали застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 , у вигляді взяття під варту.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002892 від 02.03.2016 р.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного вбивства, а саме в тому, що 02.03.2016 р., приблизно 02 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 в ході конфлікту з ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, та свідомо допускаючи наслідки у вигляді спричинення смерті ОСОБА_11 , з метою вчинення вбивства останнього, взявши зі столу ніж, нанесла ним один цілеспрямований удар в область серця ОСОБА_11 , тобто у життєво важливий орган, в результаті чого останній помер на місці події, до приїзду швидкої медичної допомоги, а ОСОБА_8 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, за вчинення умисного вбивства, ніж, яким спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_11 , викинула з вікна на вулицю.
02.03.2016 р. ОСОБА_8 була затримана в порядку ст. 208 КПК України, того ж дня останній було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
04.03.2016 р. старший слідчий Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із першим заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_10 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_8 , посилаючись на те, що остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років позбавлення волі, а також беручи до уваги, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на близьких родичів потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про не можливість запобігання вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
04.03.2016 р. ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 строком на шістдесят днів до 29.04.2016 року включно, без визначення розміру застави.
09.03.2016 р. ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва було виправлено описку у вступній частині повного тексту ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2016 р. про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в частині дати її постановлення та замість 05 березня 2016 року вважати вірним 04.03.2016 р.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була допитана підозрювана ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею також враховано вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_8 , тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється та характеризуючі данні про особу підозрюваної, в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Так, слідчий суддя правильно врахував те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, взяв до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з нею, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане правопорушення.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, зважаючи на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній в разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_8 , виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких суд задовольнив клопотання слідчого, є достатньо обґрунтованими, оскільки вони вказують на те, що слідчий у клопотанні, прокурор в суді першої інстанції в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу, слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, в яких захисник просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

При цьому судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки вказане кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , спричинило загибель людини.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин та тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , характеризуючих даних про особу підозрюваної в їх сукупності, обрав запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського Управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів, до 29.04.2016 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

__________ ______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4