Справа № 206/6042/15-к
Провадження № 1-кп/206/24/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" квітня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000889 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Горького, РФ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, громадянина України, маючого на утриманні малолітню дитину 2006 року народження,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката - ОСОБА_9 ,

захисник адвоката - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 26.03.2015 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, знаходячись на площадці навпроти магазину «Росинка», який розташовано за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська, 30-А , вступив в словесну сварку з гр.-ном ОСОБА_8 , в ході якої на ґрунті особистих неприязних стосунків у нього виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, реалізуючи який , ОСОБА_6 , знаходячись у вищезазначеному місці (на площадці навпроти магазину «Росинка», який розташовано за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська, 30-А), 26.03.2015 року приблизно о 23 годині 02 хв. умисно наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в область лівого ока, від якого останній зігнувся , при цьому його верхня частина тулуба була розташована паралельно до землі та обличчям донизу. Обвинувачений ОСОБА_6 , скориставшись таким положенням тіла ОСОБА_8 , наніс йому ще один удар правою ногою, взутою в туфлю , в область лівого ока, в результаті умисних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: багатоуламкового перелому лівої виличної кістки зі зміщенням відламків, параорбітальної гематоми та субкон`юктивального крововиливу лівого ока, забійних ран верхньої повіки ліворуч та в виличній області ліворуч, гемофтальму вторинної офтальмогіпертензії, травматичного мідріазу, внаслідок контузії лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи №2665е від 10.06.2015 року за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров я, строком понад 3 тижні ( більш як 21 день).

В судовому засіданні ОСОБА_6 вину визнав частково та пояснив, що в той день він разом з братом пішов в кафе випити кави, пізніше він зустрівся з потерпілим ОСОБА_11 , якого знає з дитинства, останній став до нього чіплятись, хапав за шию, він відійшов від потерпілого, щоб уникнути скандалу, але той пройшов за ним на протилежну сторону від магазину, знову став чіплятись, він став закриватись від потерпілого, який почав наносити йому удари, при цьому розбивши губу, і в той момент, не побачивши, куди відмахується , рукою вдарив потерпілого, при цьому стверджує, що наніс потерпілому лише один удар, не заперечуючи, що саме від його удару настали наслідки у вигляді тілесних ушкоджень, зазначених в обвинувальному акті, так як бачив, що зразу ж око потерпілого запливло ,було в крові. Вважає, що цивільний позов потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди є неспівмірним та не обгрунтовано завищеним з отриманими тілесними ушкодженнями та тими душевними переживаннями потерпілого, які він зазнав, щодо відшкодування матеріальних збитків позовні вимоги визнав повністю, так як вони підтверджені документально.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, винуватість останнього повністю підтверджується безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме.
Показами в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 , який суду пояснив, що він з дитинства товаришував з обвинуваченим ОСОБА_6 , періодично між ними виникали словесні сварки . 26.03.2015 року приблизно о 23 год. 20 хв. він знаходився разом з друзями : ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та його братом ОСОБА_14 біля кафе «Південне», всі присутні перебували в стані алкогольного сп`яніння, В ході спілкування у нього виник конфлікт з ОСОБА_13 . При цьому ОСОБА_15 відвів у сторону обвинуваченого, щоб той заспокоївся. В цей час біля нього, потерпілого, залишився стояти поруч брат ОСОБА_6 ОСОБА_16 . Коли конфлікт було вичерпано, брат ОСОБА_6 та ОСОБА_17 пішли за цигарками у магазин, а він стояв біля паркану та палив цигарку, в цей момент до нього підбіг обвинувачений та двічі вдарив по голові: спочатку наніс удар в голову рукою, а , коли він від удару зігнувся - ногою у голову. Побачивши бійку, ОСОБА_17 обійняв його та відвів у сторону, щоб припинити нанесення ударів. Після нанесених травм брат обвинуваченого, його дружина ОСОБА_18 та ОСОБА_17 відвезли його до лікарні. При цьому повідомив, що заявлений ним цивільний позов в сумі 5363 грн. на рахунок відшкодування матеріальної шкоди не відображає істинного стану речей, так як фіскальні документи ( чеки) є лише мізерним розміром затрат. Після пошкодження ока він переніс вже дві операції, давав лікарям та іншим медпрацівникам гроші в якості винагороди, які нічим не підтверджені, але за його підрахунками він витратив на лікування 46000 грн., тому і просить стягнути на рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн., щоб компенсувати свої затрати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав суду, що він є братом ОСОБА_8 , очевидцем конфлікту між братом та обвинуваченим не був , але 26.03.2015 року пізно ввечері йому зателефонував брат з лікарні та повідомив, що ОСОБА_20 , з яким він разом відпочивав у кафе, почав провокувати його на скандал, а потім двічі вдарив в голову, і із-за цього він попав у лікарню.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повністю підтвердив покази потерпілого ОСОБА_8 про обставини виникнення конфлікту між потерпілим та обвинуваченим та зазначив, що саме два удари один рукою, а потім зігнутому навпіл потерпілому ногою наніс ОСОБА_21 , від яких у останнього на місці запливло око та стало синього кольору, у зв*язку з чим вони відвезли потерпілого до лікарні.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав суду, що того дня пізно ввечері десь о 22 год. 22 год.30 хв. він разом із своїм рідним братом підішли до кафе, де відпочивали їх спільні знайомі ОСОБА_17 та ОСОБА_8 , всі вчотирьох вони перейшли дорогу від кафе, де ОСОБА_8 почав провокувати його брата ОСОБА_23 на скандал , хапати за шию , і той у відповідь наніс ОСОБА_8 удар. після чого у ОСОБА_8 запливло око і його доставили в мед заклад..
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показала суду, що вона є дружиною ОСОБА_22 , свідком подій того дня вона не була, а підійшла лише тоді, коли у ОСОБА_8 вже було розбито обличчя, зі слів чоловіка їй стало відомо, що брат її чоловіка ОСОБА_6 наніс тому один удар в обличчя.
Крім вищезазначених показів свідків та потерпілого, винуватість ОСОБА_6 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, належність і допустимість яких ніким не оспорена та не спростована , а саме:

-висновком експерта № 2665е від 10.06.2015 року, відповідно до якого на тілі ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: багатоуламкового перелому лівої виличної кістки зі зміщенням відламків, параорбітальної гематоми та субкон`юктивального крововиливу лівого ока, забійних ран верхньої повіки ліворуч та в виличній області ліворуч, гемофтальму вторинної офтальмогіпертензії, травматичного мідріазу, внаслідок контузії лівого ока.

Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмую чого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету.

Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до звернення за медичною допомогою у приймальне відділення 6 МКЛ, тобто можливо і в термін на який вказує обстежений.

На момент огляду виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я , строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.

Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що йому було спричинено не менш як від 1-ї механічної дії тупого предмету.

Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, а також відсутність останніх на інших виступаючих частинах тіла, можливо вказати, що вони є не характерними для спричинення їх при падінні з висоти власного зросту (т. 1 а.п. 29-30);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 09.06.2015 року з фототаблицею, з якого вбачається, що потерпілий на місці послідовно розказав та показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень (т. 1 а.п. 36-39) і ці його покази співвідносяться з його показами в судовому засіданні ;

-висновком експерта № 2693е від 12.06.2015 року, відповідно до якого, виявлені у потерпілого тілесні ушкодження у вигляді: багатоуламкового перелому лівої виличної кістки зі зміщенням відламків, параорбітальної гематоми та субкон`юктивального крововиливу лівого ока, забійних ран верхньої повіки ліворуч та в виличній області ліворуч, гемофтальму вторинної офтальмогіпертензії, травматичного мідріазу, внаслідок контузії лівого ока, локалізація та характер яких не суперечать механізму їх утворення, на який вказує гр. ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту (т. 1 а.п. 44-45);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.09.2015 року з фото таблицею, відповідно до якого свідок ОСОБА_17 за участі статиста, вказав місце та механізм спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 (т. 1 а.п. 68-73) та висновком судово- медичного експерта № 4468е від 23.09.2015 року про те, що вказані тілесні ушкодження в області обличчя потерпілого ОСОБА_8 могли утворитись при обставинах, на які вказує свідок в ході слідчого експерименту (т. 1 а.п. 80-81).

Всі вищенаведені докази свідчать про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого в тій частині, що він наніс лише один удар потерпілому у голову, оскільки дані покази спростовуються показами свідка ОСОБА_17 , а також протоколом проведення слідчого експерименту від 16.09.2015 року за його участі, що узгоджується з висновком експерта № 4468е від 23.09.2015 року, а також показами потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні та в ході слідчого експерименту.

Також суд критично ставиться і до показів свідка ОСОБА_22 - рідного брата обвинуваченого про обставини скоєння ОСОБА_6 злочину, так як останній є близьким родичем обвинуваченого і намагається своїми показами створити алібі останньому та зменшити ступінь його вини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, як вчинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і непотягло за собою наслідків , передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обставин, що пом`якшують та обияхують покарання обвинуваченого ОСОБА_25 згідно ст. ст.66 67 КК України судом не встановлені.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти життя та здоров`я особи, особу обвинуваченого, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, одружений, має на утримані малолітню дитину 2006 року народження, посередньо характеризується за місцем проживання, та враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, приходить до висновку, про виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, і вважає, що покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, з подальшим звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення нових злочинів.
Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5363 грн., а також щодо відшкодування моральної шкоди - в розмірі 50000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов визнав частково, а саме, визнаючи цивільно-правові вимоги потерпілого щодо розміру матеріальної шкоди, заперечував щодо розміру моральної шкоди, зазначаючи, що готовий відшкодувати останньому таку шкоду лише в розмірі 5000 грн.
Вирішуючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_8 щодо стягнення з обвинуваченого на його користь 50000 грн. на рахунок відшкодування моральної шкоди, суд вважає їх надміру завищеними та такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України може проявлятися у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та чи близьких родичів. Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Фізична особа, дією або бездіяльністю якої порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язана вчинити необхідні дії для його негайного поновлення (ч. 1 ст. 276 ЦК України). Якщо дії, необхідні для негайного відновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення про відновлення порушеного права, а також про відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням (ч. 2 ст. 276, ст. 280 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла, за наявності її вини.

Суд приходить до висновку про наявність у потерпілого ОСОБА_8 моральних переживань, нервових потрясінь, оскільки останній отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, з приводу яких довго проходив курс лікування та реабілітації, зовнішній вигляд його обличчя дотепер повністю не відновлено, у зв*язку з травмою ока, переламом виличної кістки в нього розвилась асиметрія обличчя , що зразу впадає в око стороннім.

У зв`язку з характером і глибиною душевних, емоційних, моральних страждань, які переніс потерпілий, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що заявлена ??сума у 50000 гривень, як компенсація моральної шкоди , підлягає частковому задоволенню, і суд вважає, що з обвинуваченого на користь потерпілого підлягає стягненню сума в розмірі 20000 грн., і ця сума на думку суду буде адекватною сатисфакцією його моральних страждань. Обгрунтування потерпілим в судовому засіданні саме 50000 грн. суми позову тим, що він під час лікування передавав медпрацівникам неправомірну винагороду ( хабар) не може слугувати підставою для задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи, що в судовому засіданні знайшов своє обґрунтоване документальне підтвердження розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_8 в сумі 5363 грн., і вона визнається обвинуваченим, дана сума підлягає стягненню в повому обсязі.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання: у вигляді 2 ( двох ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном на 2 (два ) роки , поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтись для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію..

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 на рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5363 грн. 00 коп. та 20000 грн. на рахунок відшкодування моральної шкоди.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1