АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3550/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/338/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст. 296 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5 ;

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

захисників-адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

при секретарі ОСОБА_10 ,

із застосуванням технічного комплексу Оберіг,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 червня 2016 року, яким визнано винним та призначено покарання:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Байківці, Тернопільського району, українцю, громадянину України, із середньою освітою, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому та жителю АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

- за ч.2 ст.296 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі,

- на підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Львів, українцю, громадянину України, із середньою освітою, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому та жителю АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

- за ч.2 ст.296 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі,

- на підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Жовнівка, Бережанського району, Тернопільської області, українцю, громадянину України, із неповною вищою освітою, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому АДРЕСА_3 , проживаючому АДРЕСА_4 , раніше не судимому,

-за ч.2 ст.296 ККУкраїни у виді 2 (двох) років обмеження волі,

-на підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю с. Іванівка, Теребовлянського району, Тернопільської області, українцю, громадянину України, із неповною вищою освітою, одруженому, на утриманні малолітня дитина - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованому та проживаючому в АДРЕСА_5 , раніше не судимому,

-за ч.2 ст.296 ККУкраїни у виді 2 (двох) років обмеження волі,

-на підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцю м. Тернополя, українцю, громадянину України, студенту 1 курсу ТНПУ ім. 1. Полюя, не одруженому, зареєстрованому та проживаючому АДРЕСА_6 , раніше не судимому,

-за ч.2 ст.296 ККУкраїни у виді 2 (двох) років обмеження волі,

-на підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_14 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку,

Згідно вироку суду, 06 лютого 2016 року, близько 07 год., перебуваючи у громадському місці - у кафе Цибулька, що по вул. Б.Хмельницького, 10Б в м. Тернополі, ОСОБА_14 , разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, з метою самоутвердитись в очах сторонніх осіб, що на той момент перебували поблизу, безпричинно розпочав конфлікт із ОСОБА_15 та Наканйала ОСОБА_16 , в ході якого, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, почав наносити удари кулаками по тілу Наканйала ОСОБА_16 .

В подальшому, до злочинних дій ОСОБА_14 приєднались ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які почали наносити численні удари кулаками та ногами по тілу Наканйала ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , якого кинули на землю, де ОСОБА_14 спільно із ОСОБА_6 продовжували наносити йому удари ногами в область голови та інших ділянок тіла.

У наступному, до Наканйала ОСОБА_16 , який намагався втекти, підійшов ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , які продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані одним злочинним умислом, почали наносити йому неодноразові удари кулаками та ногами в область голови та інших ділянок тіла.

Після того, як ОСОБА_15 вийшов на вулицю із приміщення кафе "Цибулька", до нього підбіг ОСОБА_14 , який продовжив наносити йому удари кулаками в різні ділянки тіла. В ході цього, до злочинних дій останнього приєднались ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які спільно наносили удари кулаками та ногами в різні ділянки тіла ОСОБА_15 .

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 . Та ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_15 спричинено тілесні ушкодження: синець верхньої повіки і крововиливи у білкову оболонку лівого ока та забій лівої щоки, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, а потерпілому Наканйала ОСОБА_16 спричинено садна кайми і слизової оболонки лівої половини нижньої губи, синець в ділянці лівого променево-зап`ясткового суглоба та забій м`яких тканин правої гомілки, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілих ОСОБА_15 та Наканйала ОСОБА_16 , наданих їм Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність, а також зірвано роботу закладу громадського харчування - кафе "Цибулька" тривалістю 1 година ЗО хвилин, з 06 год. 50 хв. до 08 год. 20 хв. 06.02.2016 року.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вищенаведений вирок та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Вважає, що судовий розгляд проведено неповно, з порушенням норм процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і така невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула на вирішення питання про кваліфікацію дій обвинуваченого.

Показання потерпілих, на яких фактично повністю грунтуються висновки суду викладені у вироку, носять прямолінійний сумнівний характер і за своїм змістом не конкретизовані і не дали можливості суду встановити де знаходився ОСОБА_7 під час бійки, скільки ударів і в які частини тіла потерпілих ним за версією обвинувачення та висновками суду наносились удари. Зокрема судом у винесеному вироку не описано кому, коли, в які саме частини тіла, ОСОБА_7 наносив удари.

Як вбачається з обвинувального акта та вироку суду першої інстанції, ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 при вчиненні хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи демонстративну зневагу до встановлених в суспільстві норм та правил поведінки, з особливою зухвалістю безпричинно умисно завдавали Накайнйала Сакеус та ОСОБА_19 численні удари руками і ногами по різних частинах тіла.

Тобто, дії обвинувачених під час вчинення ними хуліганських дій та завданні легких тілесних ушкоджень органом слідства не розмежовані і не конкретизовані. В суді першої інстанції обвинувачені конкретно не зазначали хто і кому наносив тілесні ушкодження.

При формулюванні обвинувачення прокурор допустився помилки, а у викладі фактичних обставин кримінального провадження, не конкретизував дії обвинувачених при вчиненні ними хуліганства та нанесення тілесних ушкоджень.

Не врахувавши вищенаведені обставини, вважає, що судом першої інстанції допущено помилку в оцінці доказів та обставин, які б могли підтвердити чи заперечити наявність обставин викладених у обвинувальному акті.

Заслухавши суддю-доповідача, в дебатах: міркування прокурора, який згідний із вироком, захисника ОСОБА_20 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які вважають що вирок слід залишити без змін, захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які вважають, що вирок суду першої інстанції слід скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, дослідивши матеріали та доводи апеляції, колегія вважає наступне.

Так, у відповідності до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод Право на справедливий судовий розгляд, рішення Європейського суду у справі Н. і Й. проти України від 21 квітня 2011р. - рішення національних суддів мають бути аргументованими, а також кожен при вирішенні питання про встановлення обгрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як встановлено, висновок суду про винність обвинувачененого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України за вказаних у вироку обставин, відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, належно аргументований, вмотивований і ніким не оспорюється, тобто відповідає вимогам вищенаведених міжнародних нормативних актів та нормам чинного законодавства.

При цьому, судом враховано і правові позиції висловлені Верховним судом України в постанові Пленуму Верховного суду України № 10 від 22 грудня 2006 року Про судову практику у справах про хуліганство та в постанові Верховного суду України від 04 жовтня 2012 року № 5-17кс12 - , згідно з якими хуліганство є суспільно небезпечною дією, що грубо порушує громадський порядок.

Твердження апелянта про те, що дії обвинувачених не розмежовані, суперечить фабулі обвинувачення, викладеної у вироку, з якої слідує, що ОСОБА_7 приймав активну участь в побитті потерпілих на всіх стадіях скоєння хуліганства.

При цьому, у судовому засіданні ОСОБА_7 визнав свою вину в інкримінованому злочині в повному обсязі та повідомив, що 06 лютого 2016 року, близько 07 год., перебуваючи у громадському місці - у кафе "Цибулька", що по вул. Б. Хмельницького, 10Б в м. Тернополі разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 нанесли Наканйала Сакеус та ОСОБА_15 тілесні ушкодження. Про скоєне шкодує, повідомляє, що шкода потерпілим відшкодована повністю, з ними вони примирилися. Просить суд суворо його не карати, оскільки зрозумів помилковість свого вчинку.

Його винність підтверджується поясненнями інших обвинувачених, потерпілих, свідків, протоколами пред`явлення осіб для впізнання. Так, допитані в судовому засіданні :

- обвинувачені : ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 - повідомили, що спільно із ОСОБА_7 наносили тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_15 та Наканйала ОСОБА_16 .

- потерпілий ОСОБА_15 повідомив, що 06 лютого 2016 року, близько 07 год., у громадському місці - у кафе "Цибулька", що по вул. Б.Хмельницького, 10Б в м. Тернополі він зі своїм товаришем Наканйала ОСОБА_16 прийшли поїсти. Тоді, ОСОБА_14 безпричинно розпочав конфлікт із ними, під час якого почав наносити удари Наканйала ОСОБА_16 . В подальшому, до нього приєднались ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які почали наносити їм численні удари кулаками. Коли він намагався втекти, підійшов ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , та продовжили наносити йому неодноразові удари кулаками та ногами в область голови та інших ділянок тіла.

- потерпілий Наканйала ОСОБА_16 повідомив, що 06 лютого 2016 року, близько 07 год., у громадському місці - у кафе "Цибулька", що по вул. Б.Хмельницького, 10Б в М.Тернополі він був зі своїм товаришем ОСОБА_15 . Обвинувачені розпочали конфлікт із ними. Так ОСОБА_14 почав наносити удари кулаками по тілу Наканйала ОСОБА_16 . В подальшому, до нього приєднались ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які почали наносити численні удари кулаками йому та його другу. У наступному, коли він намагався втекти, підійшов ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , які почали наносити йому неодноразові удари кулаками та ногами в область голови та інших ділянок тіла.

Таким чином, як потерпілі, так і інші обвинувачені, в тому числі і ОСОБА_7 підтвердили факт активної участі ОСОБА_7 у скоєні інкримінованих правопорушень, а саме у побитті потерпілих ОСОБА_15 та Наканйала ОСОБА_16 .

При цьому, апелянтом не оспорюється достовірність вказаних доказів.

Твердження апелянта про те, що судом невірно взято до уваги відеозапис подій, який вилучений з допущенням порушень норм КПК, і що це є істотним порушенням норм кримінально процесуального законодавства і однією із підстав направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд, суперечить вимогам ст. 412 КПК України, згідно якої істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо:

1) за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито;

2) судове рішення ухвалено незаконним складом суду;

3) судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою;

4) судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою;

5) судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання;

6) порушено правила підсудності;

7) у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Жодних із вказаних обставин, захисником не наведено та їх немає.

Твердження апелянта про те, що оскільки питання про відповідність обвинувального акта, який направляється до судового розгляду вимогам закону, вирішується на стадії підготовчого судового засідання, аргументованою вважає необхідність скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання" є безпідставним, таким, що не грунтується на вимогах ст. 412, 415 КПК України. Як встановлено, обвинувачення відповідає вимогам закону.

Посилання на необхідність застосування ст. 411 КПК України є неконкретним, оскільки вона має дві частини і чотири пункти. Що саме необхідно враховувати не зрозуміло.

Таким чином, істотних порушень вимог КПК України судом першої інстанції не допущено і їх не наведено в апеляційній скарзі.

Крім того, в порядку ст. 404 КПК України, ніхто не ставить питання про дослідження нових доказів, чим позбавляє колегію можливості це зробити з власної інціативи.

Таким чином, вирок суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 07 червня 2016 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 без змін.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2