Справа № 645/1975/16-к
Провадження № 1-кп/645/280/16
УХВАЛА
Іменем України
26 вересня 2016 року судова колегія Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
секретар судового засідання - ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харковаобвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.

Ухвалою судової колегії від 03 серпня 2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 01 жовтня 2016 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк тримання під вартою, посилаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, обвинувачені, перебуваючи на волі, зможуть вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків, експертів в цьому кримінальному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_5 зазначала, що обвинувачені не повинні триматися під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_10 зазначала, що сторона обвинувачення не вказала на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому посилання прокурора є необґрунтованим.

Обвинувачений ОСОБА_7 у вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою покладався на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 просив змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що доводи прокурора є безпідставними, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, останнім не доведено.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Судова колегія, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

За положеннями ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судова колегія враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Продовжуючи обвинуваченим строк тримання під вартою, судова колегія виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинувачених переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, також приймає до уваги особливу тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на теперішній час не зникли. Виходячи з положень ст.ст. 178, 183, 194 КПК України, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим, в задоволенні клопотань захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_6 слід відмовити.

Разом з тим, виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, продовжуючи обвинуваченим запобіжний захід, судова колегія вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці, переглядати питання доцільності продовження тримання їх під вартою.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Судова колегія, вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які покладалися на розсуд суду у вирішенні питання про продовження строку домашнього арешту щодо продовження вищевказаного запобіжного заходу, вважає за необхідне продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 372 КПК України, судова колегія -

п о с т а н о в и л а:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.

Клопотання прокурора - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати двох місяців, тобто до 24 листопада 2016 року.

ОСОБА_8 продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 24 листопада 2016 року.

Копію ухвали направити до Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) - для відома, Немишлянському відділенню Індустріального ВП ГУНП України в Харківській області - для виконання.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя - ОСОБА_1
Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3