Дата документу 23.11.2016 Справа № 1622/3828/2012
У Х В А Л А
23 листопада 2016 року місто Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

представника заявника - ОСОБА_3 ,

представника медичної установи - ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання ПАТ «Полтава-банк» про скасування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

04.10.2016 року до суду надійшло клопотання ПАТ «Полтава-банку» про скасування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги до одужання та відновлення провадження у справі.

В обґрунтування свого клопотання послався на те, що ОСОБА_5 була неодноразово помічена працівниками банку як така, що безперешкодно пересувається вулицями міста за кермом автомобіля, що свідчить про її видужання, а також те, що вона має здатність своїми діями набувати для себе цивільні права і самостійно їх здійснювати. Вважає, що наявні ознаки того, що вона не становить небезпеки для суспільства.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 своє клопотання підтримав з підстав у ньому зазначених.

Представник Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_4 заперечив проти клопотання, мотивуючи, що у ОСОБА_5 до цього часу діагностується рекурентний депресивний розлад, тому вона до цього часу лікується, в тому числі стаціонарно, є інвалідом 2 групи з приводу психічного захворювання, наразі не одужала, у зв`язку з чим до цього часу потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Із письмової заяви захисника ОСОБА_6 також убачається, що ОСОБА_5 продовжує лікування.

Інші учасники процесу, будучи належним чином повідомлені про дату і час слухання справи, в судове засідання не з`явились.

Суд, заслухавши клопотання, думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 27.06.2012 року до ОСОБА_5 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. 26.12.2012 року постановою цього суду змінено вид примусових заходів медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги до одужання, яка продовжує застосовуватись до цього часу на підставі рішень суду, останнє від 23.09.2016 року.

У відповідності до ч.1 ст. 5 чинного КПК України 2012 року, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Враховуючи викладене, а також те, що «Перехідними» та «Прикінцевими» положеннями КПК України 2012 року не передбачено можливості розгляду в порядку КПК України 1960 року клопотань про припинення примусових заходів медичного характеру, застосованих в порядку цього кодексу, при вирішенні даної справи підлягають застосування положення КПК України 2012 року.
Частина 3 ст.514 КПК України 2012 року передбачає, що розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється виключно за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до частин 7,8 ст.12 ЗУ «Про психіатричну допомогу», надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров`я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Клопотання про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може направлятися до суду особою, якій надається ця допомога, або її законним представником через 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про надання або продовження надання особі такої допомоги.
За відсутності такої заяви представника медичного закладу з відповідним висновком комісії лікарів-психіатрів, або клопотання особи, якій надається психіатрична допомога чи її законного представника, поданої у відповідні строки, клопотання ПАТ «Полтава-банку» заявлене не уповноваженою особою.
Крім того, клопотання ПАТ «Полтава-банку» не підтверджено жодними належними і допустимими доказами та спростовується довідками Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру № 01-40/3931/03 від 01.11.2016 року, № 01-40/3958/03 від 02.11.2016 року про те, що ОСОБА_5 є інвалідом 2 групи, з діагнозом: «Рекурентний депресивний розлад, помірний депресивний епізод, без соматичних симптомів, стан інтермісії. Тривожно-іпохондричний тип ВКХ, конфліктна пристосувальна поведінка при низькому рівні АРО», на даний час в стані її здоров`я домінують прояви депресії, тривоги, розладів мислення, загальмованості.
За таких обставин вказане клопотання підлягає залишенню без задоволення, у зв`язку з чим провадження у справі наразі відновлене бути не може.

Керуючись ст.ст. 514, 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ПАТ «Полтава-банк» про скасування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1