УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/953/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 72 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2016 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі матеріали провадження № 274/953/16-к за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 липня 2016 року, -
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою зарахувати засудженому ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення згідно ч.5 ст. 72 КК України з 28.01.2005 року по 22.10.2009 року. Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що в ч.5 ст. 72 КК України не встановлено обмежень щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з причин відбування засудженим покарання у виді довічного позбавлення волі.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення згідно ч.5 ст. 72 КК України з 28.01.2005 року по 22.10.2009 року. Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що в ч.5 ст. 72 КК України не встановлено обмежень щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з причин відбування засудженим покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 липня 2016 року на підставі ст.ст. 537, 539 КПК України відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_9 та клопотання захисника ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому ОСОБА_8 за вироком апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2007 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 , засуджений 13 грудня 2007 року апеляційним судом Київської області за ст.ст. 187 ч. 1, 115 ч.2 п.п. 1, 9, 12, 70 ч.1 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. Ухвалою Верховного Суду України від 22.10.2009 року вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_8 залишено без змін. Початок строку відбування покарання: 28 січня 2005 року.
Відмовляючи в задоволенні вказаної заяви та клопотання, місцевий суд зазначив, що правила, закріплені у ст. 72 КК, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься і тому застосування ст. 72 КК України, в тому числі і частини п`ятої цієї статті до особи, засудженої до довічного позбавлення волі, є неможливим (зокрема, правовий висновок Верховного Суду України щодо незастосування кількісних критеріїв до статей (частин статей) Особливої частини КК, санкції яких передбачають покарання у виді довічного позбавлення волі, оскільки таке покарання не має строкового виміру (постанова від 12 вересня 2011 року, справа №5-16кс11).
Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційних скарг, думку прокурора в заперечення апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження № 274/953/16-к, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений 13 грудня 2007 року вироком апеляційного суду Київської області за ст.ст. 187 ч.1, 115 ч.2 п.п. 1, 9, 12; 70 ч.1 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. Ухвалою Верховного Суду України від 22.10.2009 року вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_8 залишено без змін. Початок строку відбування покарання: 28 січня 2005 року. Вирок набрав законної сили 22 жовтня 2009 року.
Відповідно до вимог, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення відбувається у разі засудження особи до позбавлення волі на певний строк.
Стаття 51 КК України містить перелік видів покарань, які можуть бути застосовані до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину. Згідно до положень даної статті, позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі є різними видами покарання.
Правила, закріплені у ст. 72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься. Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд не вбачає порушень кримінального закону місцевим судом при винесенні оскаржуваної ухвали.
Доводи апеляційних скарг захисника та засудженого про відсутність обмежень щодо застосування ч.5 ст.72 КК України відносно осіб засуджених до довічного позбавлення волі безпідставні, оскільки не ґрунтуються на законі.
На підставі викладеного, ухвалу суду щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав для її зміни чи скасування не має.
Керуючись ст..ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 липня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_9 та клопотання захисника ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому ОСОБА_8 , - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: