УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
в с т а н о в и в:
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що Департаментом земельних ресурсів КМДА в межах наданих повноважень по здійсненню самоврядного контролю за використанням та моніторингу земель в м. Києві, на виконання рішення Київської міської ради від 02.04.2015 року № 317/1182 «Про забезпечення недопущення самовільного будівництва та самовільного зайняття земельних ділянок», на території Дніпровського району міста Києва виявлено 22 автомобільні газозаправні станції (АГЗП) встановлені на самовільно зайнятих земельних ділянках без належної дозвільної документації.
Відповідно до Закон України «Про об`єкти підвищеної небезпеки», який визначає правові, економічні, соціальні та організаційні основи діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки, і спрямований на захист життя і здоров`я людей та довкілля від шкідливого впливу аварій на цих об`єктах шляхом запобігання їх виникненню, обмеження (локалізації) розвитку і ліквідації наслідків, об`єктами підвищеної небезпеки, до яких відносяться АГЗП (АГЗС), являються об`єкти, на яких використовуються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об`єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.
Також, згідно чинного законодавства, а саме п. 9.1 Норм визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою, затверджених наказом МНС від 03.12.2007 № 833, зовнішні установки в яких знаходяться горючі гази (резервуари для зберігання горючого газу на АГЗП) відносяться до вибухопожежонебезпечної категорії та створюють реальну загрозу життю людей.
У судовому засіданні прокурор та слідчий заявлене клопотання підтримали, просили задовольнити та надати дозвіл на проведення позапланої виїзної ревізії з окремих питань фінансово-господарської діяльності, враховуючи, що отримана інформація дасть змогу встановити обставини кримінального правопорушення регламентовані ст. 91 КПК України.
В свою чергу, ухвалою суду, постановленою у порядку ч. 4 ст. 371 та ч. 2 ст. 372 КПК України, на підставі положень ст.ст. 22, 26 КПК України, визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі інших учасників процесу.
Тож, слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, які подані до суду як письмове обґрунтування підстав такої ревізії, заслухавши думку учасників процесу, у якості органу та особи, що ініціює проведення позапланової виїзної ревізії, приходить до наступного.
З положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України убачається, що до компетенції слідчого судді віднесено судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному проводженні.
Сам порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Так, у відповідності до інших законів України, зокрема п.п. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
Згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
З пунктом 78.1.11 ПК України слідує, що документальна позапланова перевірка проводиться у разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки.
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 № 408 Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами (надалі Постанова) встановлено, що перевірки підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців можуть проводитись за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених КПК України.
Статтею 91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні, крім іншого, підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому кримінально процесуальним Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів зокрема шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, висновків ревізій та актів перевірок.
За таких обставин, слідчий суддя дослідивши матеріали, які подані до суду як письмове обґрунтування підстав такої перевірки, долучені до них документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) вказують на наявність підстав та передумов визначених законодавством для проведення такої перевірки.
Також, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 1 ст. 534 КПК України, яка передбачає, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні, з урахуванням положень Постанови, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі Закону) визначити спосіб, строки і порядок виконання цієї ухвали шляхом доручення проведення перевірки беручи до уваги перелік державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надаватиметься дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб підприємців, безпосередньо Держпраці, у строк протягом 10 днів згідно положень діючого законодавства на час її проведення.
Підстав для надання доручення проведення перевірки у місячний строк ГУ Держпраці у Кихвської області, як проте вказано у клопотанні заявника, слідчий суддя не убачає в силу того, воно не входить до переліку державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надаватиметься дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб підприємців, а Законом місячний строк для проведення перевірок не визначений.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 309, 310, 369-372, 376, 534 КПК України, Постановою Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 № 408 Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити частково.
Здійснення перевірки доручити Держпрац у 10 денний термін з моменту отримання ухвали слідчого судді.
Результати проведення перевірки направити у максимально стислі строки до Київської місцевої прокуратури № 4 прокурору ОСОБА_3 .
В іншій частині у задоволенні клопотання - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Слідчий суддя: ОСОБА_1