Справа № 158/2302/15-к
Провадження № 1-кп/0158/13/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2016 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника потерпілого ОСОБА_6
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
В С Т А Н О В И В :
17.11.2015 року о 20 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні бару «Гопачок», що знаходиться в м. Ківерці по вул. Шевченка, 2 Волинської області, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 є працівник правоохоронного органу, умисно наніс йому тілесні ушкодження, які згідно висновків судово-медичних експертиз № 92 від 18.11.2015 року та № 253 від 03.03.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 в його користь майнову шкоду, а саме 410, 29 грн. витрат на лікування, 1820, 00 грн. завданої пошкодженням майна, а також 100 000, 00 грн. моральної шкоди.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та дав пояснення щодо обставин його вчинення, які відповідають обвинувальному акту. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати. Заявлений цивільний позов в частині майнової шкоди визнав повністю, а у відшкодуванні моральної шкоди поклався на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні, кожен зокрема, просили задовольнити заявлений цивільний позов повністю та вважають необхідним застосування суворої міри покарання.
З урахуванням того, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини справи доведеними наявними у справі доказами.
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо.
Разом з тим, суд враховує обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо працівника, який виконує службові обов`язки.
З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Судові витрати у справі відсутні.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю, а саме: стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальні збитки в сумі 410, 29 грн. витрат на медикаменти для лікування та 1820, 00 грн. за пошкодження майна потерпілого, всього в сумі 2230, 29 грн.
Визначаючи розмір морального відшкодування, суд виходить із принципів розумності, виваженості та враховуючи характер і тривалість страждань потерпілого, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного виду покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 2230 (дві тисячі двісті тридцять) грн. 29 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.
В іншій частині вимог цивільного позову відмовити.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Ківерцівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1