Справа № 534/965/15-к
Провадження № 1-кп/534/24/16
ВИРОК
Іменем України
16 березня 2016 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 .

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську матеріали кримінального провадження № 0000300 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24 липня 2015 р. Комсомольським міським судом Полтавської області, за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна;
за ч.1 ст. 185 КК України
встановив:
ОСОБА_5 вчинив умисний злочин проти власності за таких обставин:

21 лютого 2015 року ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 - в помешканні потерпілого ОСОБА_7 , з яким випадково познайомився ввечері згаданого дня, після спільного розпиття з останнім алкогольних напоїв, скориставшись тим, що потерпілий заснув, таємно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу викрав з приміщення згаданої квартири комп`ютерний системний блок марки «Zelman», монітор марки «AOC 22», та МП3-програвач марки «Transcend T. Sonic», і з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій обвинуваченого співвласникам згаданого майна потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 була завдано матеріальної шкоди на загальну суму 14 470 грн.

Свою вину в пред`явленому обвинуваченні підсудний не визнав. Не заперечуючи по суті факту перебування в квартирі ОСОБА_7 , суду показав, що майном потерпілого заволодів на законних підставах під час гри в карти. Питання ставок було ініційоване самим потерпілим, і через відсутність коштів останній поставив власне майно.

Водночас, допитаний судом потерпілий ОСОБА_7 заперечив факт гри в карти з обвинуваченим, і суду показав, що після спільного розпиття алкогольних напоїв з ОСОБА_9 заснув, подальші події того вечора не пам`ятає через стан сп`яніння в якому перебував, відсутність речей виявив лише вранці, коли прокинувся. Виявлена на місці вчинення злочину куртка обвинуваченого була передана органу досудового розслідування і долучена до матеріалів справи в якості речового доказу (т.1 а.с. 78-80)

В міліцію звернувся з приїздом матері (т.1 а.с. 64). На стадії досудового розслідування в обвинуваченому впізнав особу (т.1 а.с. 74-77), з якою познайомився ввечері 21 лютого 2015 року, запросив в гості, спільно розпивав спиртні напої, після чого виявив крадіжку речей, що належать їм з матір`ю на праві спільної сумісної власності ( т.1 а.с. 63-72).

Органом досудового розслідування було встановлено, що викрадені речі наступного дня після крадіжки були здані обвинуваченим до ломбарду «Оникс», що підтверджене в матеріалах справи відповідними письмовим доказом (т.1 а.с. 73). Реалізація викраденого була проведена ломбардом після спливу 7 - денного строку зберігання.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_10 подруга обвинуваченого, яка знаходилась з ним під час випадкового знайомства з потерпілим, підтвердила суду, що на пропозицію потерпілого завітати до нього в гості, ОСОБА_5 , попри її заперечення, погодився, та пішов разом з потерпілим, а вона повернулась додому. Через декілька днів на прохання обвинуваченого до квартири потерпілого віднесла паспорт останнього, походження документу ОСОБА_5 не зміг пояснити їй, зазначивши лише про те, що «не пам`ятає звідки у нього паспорт». Як пояснила суду свідок, паспорт передала матері потерпілого ОСОБА_8 .

Сама потерпіла судом не допитувалась в зв`язку з тривалим перебуванням за кордоном (т.2 а.с. 116).

Отже, аналіз досліджених у справі доказів дає суду всі підстави зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_5 вчиненні інкримінованого правопорушення і наголосити на тому, що його умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна, органом досудового розслідування за ч.1 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно.

Заперечення ОСОБА_5 власної причетності до вчинення інкримінованого злочину та його суперечливі показання в суді, які ідуть в розріз з елементарною логікою, зокрема факт здачі ним речей потерпілого на наступний день після викрадення, за умови, що зі слів самого обвинуваченого між ним та потерпілим існувала домовленість щодо майбутнього викупу ОСОБА_7 програних в карти речей протягом встановленого певного строку, добровільне повернення ОСОБА_5 паспорта потерпілому, за умови що документ зі слів обвинуваченого також був виграний ним в карти, і вочевидь мав бути викупленим серед іншого, потерпілим, і нарешті плутанина обвинуваченого в даті вчинення кримінального правопорушення, як спроба пояснити подібний термін здачі речей потерпілого до ломбарду, розцінене судом нічим іншим, як спробою тлумачити події у вигідному для себе світлі, а наведені ним обґрунтування /зокрема відсутність прямих доказів його причетності/, які за його посиланням є свідченням його невинуватості, не є обставинами які в сенсі вимог ст..84 КПК України виключають інші, представлені у справі докази, в т.ч. непрямі, які у своєму логічному зв`язку, у відповідності до положень ст..85 КПК України за умови їх належності визнаються законом такими, що можуть підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні. Крім того, наявність вироку, якими ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного,. тяжкого злочину проти власності, дає суду право, у відповідності до положень ч.3 ст.88 КПК України вважати дану обставину допустимим доказом тому, що інкриміноване за загаданим провадженням кримінальне правопорушення узгоджувались із певною схильністю обвинуваченого до вчинення правопорушень, направлених проти власності.
Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 вчинив умисний злочин проти власності та враховує вартість викраденого майна, що до теперішнього часу залишається невідшкодованим. Проживає в родині з матір`ю та братом. До взяття під варту не працював. Від проходження медогляду відмовився. Згідно із представленими медичними даними на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває ( т.1 а.с. 146). На разі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення умисного тяжкого злочину проти власності. Інші характеризуючи дані в матеріалах справи на особу обвинуваченого не представлені.

Вирішуючи питання про вид та міру кримінального покарання, з врахуванням даних про особу обвинуваченого та характеру вчиненого ним кримінального правопорушення, з врахуванням положень ст. 50, ч.2 ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочини, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів, суд вважає, що відбувати покарання ОСОБА_5 повинен в лише в умовах ізоляції від суспільства. Остаточна міра покарання за сукупністю вчинених злочинів визначена судом з врахуванням положень ч.2 ст.416 КПК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 залишений судом без розгляду у відповідності до положень ч.1 ст.326 КПК України.

Питання про речові докази вирішене у відповідності до положень ст..100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України з призначенням покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

За сукупністю вчинених злочинів, у відповідності до положень ч. 4 ст. 70 КК України шляхом зарахування покарання, частково відбутого за вироком Комсомольського міського суду від 24 липня 2015 року остаточно до відбуття призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
До вступу вироку в законну силу з метою належного забезпечення виконання судового рішення обрати відносно засудженого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою..

Строк покарання відраховувати з 24 липня 2015 року.
Речовий доказ у справі (т.1 а.с. 80) чоловічу куртку повернути засудженому, як йому належну.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 залишити без розгляду.

На вирок суду протягом 30 днів з часу його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1