Справа № 379/290/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.03.2016 року Таращанський районний суд Київської області
в складі:
головуючого: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
потерпілої: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща
матеріали кримінального провадження № 0000036 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Тараща, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не маючого державних нагород, позапартійного, не військовозобов`язаного, раніше судимого:
- 13.07.1999 року Таращанським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком один рік;
- 30.06.2000 року Таращанським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком два роки;
- 16.11.2001 року Таращанським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 215-3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 06.05.2003 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- 02.06.2009 року Таращанським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 26.01.2010 року Таращанським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, 18.11.2014 року звільнений з місць позбавлення волі по закінченню строку відбування покарання;
- 14.07.2015 року Таращанським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком три місяці;
- 02.09.2015 року Таращанським районним судом Київської області за ст. 395, 71 КК України до арешту строком на 5 місяців,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України , -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, останнього разу вироком Таращанського районного суду Київської області від 02.09.2015 року за ст. 395, 71 КК України до покарання у виді арешту строком на 5 місяців, маючи не зняті і не погашені в законному порядку судимості, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.
22.01.2016 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення крадіжки холодильника марки «SNAIGE», що належить його двоюрідній сестрі - ОСОБА_6 , та який знаходився в коридорі будинку за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, 22.01.2016 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 зателефонував до своєї знайомої - ОСОБА_7 , жительки АДРЕСА_2 , яка не знала, що холодильник буде здобутий шляхом вчинення злочину, та запропонував їй придбати вказаний холодильник за суму в 1500 гривень.
23.01.2016 року близько 08 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , показав холодильник марки «SNAIGE», ОСОБА_7 , що прибула до його домоволодіння.
23.01.2016 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 , користуючись відсутністю власника та будь-яких інших осіб, які б могли завадити вчиненню крадіжки, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, маючи вільний доступ до належного ОСОБА_6 холодильника марки «SNAIGE, продав його ОСОБА_7 , отримавши від останньої 1300 гривень.
Для доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_4 запросив до місця власного проживання своїх знайомих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були не обізнані про злочинний умисел ОСОБА_4 , та попросив їх допомогти перенести холодильник з будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 до транспортного засобу для подальшого перевезення до місця проживання ОСОБА_7 .
В свою чергу ОСОБА_7 знайшла транспортний засіб для транспортування холодильника до свого місця проживання та, зателефонувавши до свого знайомого, не обізнаного про злочинний намір ОСОБА_4 , таксиста ОСОБА_12 , який має у власності автомобіль ВАЗ-21118 «Калина», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також причіп для легкових автомобілів, реєстраційний номер НОМЕР_2 , попросила відвезти її до с. Кирдани Таращанського району Київської області, на що останній погодився.
В подальшому, ОСОБА_4 , доводячи до кінця свій злочинний умисел, разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , необізнаними з його протиправними намірами, вільно пройшли до будинку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , звідки винесли холодильник та завантажили його до причепа, реєстраційний номер НОМЕР_2 , закріпленого на автомобілі ВАЗ-21118 «Калина», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Після цього ОСОБА_14 відвіз ОСОБА_7 до АДРЕСА_2 .
Відповідно до висновку експерта від 03.02.2016 року, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, вартість викраденого у ОСОБА_6 майна, а саме холодильника марки «SNAIGE», становить 4172 грн..
Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4172 (чотири тисячі сто сімдесят дві) гривні, яка їй відшкодована шляхом повернення викраденого майна.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив суду, що повернувшись 21.01.2016 року з місць відбування покарання у виді арешту до місця свого проживання, і не маючи ніяких коштів для придбання продуктів харчування, він 22.01.2016 року, точного часу він не пам`ятає, він вирішив скоїти крадіжку холодильника марки «SNAIGE», що належить його двоюрідній сестрі - ОСОБА_6 , та який знаходився в коридорі будинку за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . З метою реалізації свого задуму він цього ж дня, тобто 22.01.2016 року, точного часу не пам`ятає, зателефонував до своєї знайомої - ОСОБА_7 , жительки АДРЕСА_2 , та запропонував їй придбати вказаний холодильник за 1500 гривень. 23.01.2016 року близько 08 години він, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , показав холодильник марки «SNAIGE», ОСОБА_7 , що прибула до його домоволодіння. Цього ж дня близько 11 години 00 хвилин, він, маючи вільний доступ до належного ОСОБА_6 холодильника марки «SNAIGE, продав його ОСОБА_7 , отримавши від неї за нього 1300 гривень. Не повідомляючи про крадіжку вказаного холодильника він запросив до місця власного проживання своїх знайомих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та попросив їх допомогти перенести холодильник з будинку до автомобіля з метою подальшого його перевезення до місця проживання ОСОБА_7 , яка в свою чергу знайшла транспортний засіб для перевезення холодильника до свого місця проживання та попросила відвезти її до с. Кирдани Таращанського району Київської області. Він разом із вищевказаними особами винесли холодильник та завантажили його до причепа, закріпленого на автомобілі «Калина».
Після того, як 30.01.2016 року із роботи з м. Києва приїхала потерпіла ОСОБА_6 , то на її запитання, де дівся холодильник він нічого їй не повідомив про вищевказані обставини, зробивши вид, що нічого не знає. І лише після того, як було порушено кримінальне провадження він знайшов кошти, щоб викупити у ОСОБА_7 вказаного холодильника і повернув його потерпілій.
У скоєному щиро кається, просить його суворо не карати, пояснюючи, що в даний час переосмислив таку свою протиправну поведінку, працевлаштувався і в подальшому обіцяє не вчиняти будь-яких протиправних дій.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, не мають сумнівів у добровільності позицій, а також роз`яснено про позбавлення права оскаржити вказані обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України доведена у повному обсязі, а його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної шкоди потерпілій.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 67 КК України є рецидив злочинів.
Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, особу ОСОБА_4 , що він раніше неодноразово судимий, в тому числі за скоєння корисливих злочинів, після відбуття покарання за останнім вироком суду на шлях виправлення не став, оскільки на 3-й день після звільнення з місця відбування покарання у виді арешту знову скоїв злочин середньої тяжкості, що він працює, за місцем роботи характеризується позитивно, а по місцю фактичного проживання посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, думку потерпілої, яка при призначенні покарання просить суд суворо обвинуваченого не карати, позицію прокурора, що обвинувачений раніше був неодноразово судимий, перебуваючи в місцях позбавлення волі, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не зняті та не погашені в законному порядку судимості, повторно вчинив умисний корисливий злочин, що характеризує його в сукупності, як особу, що має стійку кримінальну направленість та схильну до вчинення злочинів, суд вважає, що до нього необхідно застосувати покарання з ізоляцією його від суспільства у виді арешту, підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд не вбачає, а тому суд вважає за необхідне обрати йому покарання в межах максимальної санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, у виді арешту, оскільки суд обґрунтовано допускає, що призначення йому даного покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів по справі вирішити згідно із ст. 100 КПК України.
В зв`язку із призначенням покарання у виді арешту, незастосуванням до обвинуваченого запобіжного заходу в процесі досудового розслідування, слід обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Керуючись статтями 368-371, 374 КПК України, суд , -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді шести місяців арешту.
ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду, де утримувати його до вступу вироку в законну силу.
Час відбування покарання ОСОБА_4 у рахувати з 25 березня 2016 року.
Речові докази: холодильник марки «SNAIGE», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у неї.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

ГОЛОВУЮЧИЙ: _________________