У х в а л а

12 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_3, розглянувши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2016 року щодо нього Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

3 березня 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява засудженого ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2016 року, якою змінено вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 3 лютого 2015 року щодо нього: виключено з мотивувальної частини вироку обставину, яка обтяжує його покарання за частиною другою статті 121 Кримінального кодексу України (далі - КК) - «тяжкі наслідки, спричиненні злочином» та посилання в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду на показання свідка ОСОБА_2 при проведенні впізнання, у зв'язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень. Просив скасувати зазначене рішення касаційного суду щодо нього та направити справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Суддя Верховного Суду України ухвалою від 10 березня 2016 року повідомив засудженому ОСОБА_1 про невідповідність його заяви вимогам статей 445, 448 та 449 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та встановив строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - до 11 квітня 2016 року.

Серед іншого засудженому було повідомлено про відсутність обґрунтування підстави для перегляду судового рішення Верховним Судом України, з відповідною конкретизацією, які саме норми закону України про кримінальну відповідальність неоднаково застосовані, у чому саме полягає неоднаковість застосування норм, у чому вбачається подібність правовідносин в оспореному рішенні і рішеннях касаційного суду, наданих для порівняння, у чому полягає різниця змісту цих рішень.

Заявнику також було роз'яснено, що у разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде йому повернуто.

На виконання ухвали судді Верховного Суду України від 10 березня 2016 року засуджений ОСОБА_1 подав нову заяву про перегляд судового рішення щодо нього, яка надійшла до Верховного Суду України 7 квітня 2016 року. Проте, як убачається з її змісту, вона аналогічна попередній заяві, зазначених недоліків усунуто не було.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 450 КПК,

у х в а л и л а:

Заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2016 року щодо нього Верховним Судом України повернути заявнику.

Повернення заяви з підстав, передбачених частиною четвертою статті 450 КПК, не перешкоджає повторному зверненню у разі належного оформлення заяви або з інших підстав, ніж ті, які були предметом розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_3