УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №285/380/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5 , ОСОБА_6
прокурора: ОСОБА_7
потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисника: ОСОБА_10
обвинуваченого: ОСОБА_11
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у справі, потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 серпня 2016 року, яким засуджено
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця станиці Урухська, Георгіївського району, Ставропольського краю, Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
- за ч. 1 ст. 121 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі.
- за ч. 2 ст. 125 КК України на 2 (два) роки обмеження волі.
- за ч. 1 ст. 162 КК України на 1 (один) рік обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначено ОСОБА_11 покарання 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Продовжено ОСОБА_11 дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі строком на 60 днів до 17 жовтня 2016 року, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.
Строк відбуття покарання визначено рахувати з дня взяття під варту, з 15.11.2014 року.
Зараховано строк перебування під вартою до набрання вироком законної сили, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_9 - 2 162 грн. 43 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, а всього 7 162 (сім тисяч сто шістдесят дві) грн. 43 коп.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_8 5 575 грн. 08 коп. матеріальної шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди, а всього 25 575 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 08 коп.
В задоволенні решти позовних вимог потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.
Цивільний позов прокурора задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь фінансового управління Новоград-Волинської міської ради кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_9 в сумі 2 164 грн. 44 коп. та потерпілого ОСОБА_8 в сумі 6 039 грн. 82 коп., а всього 8 204 (вісім тисяч двісті чотири) грн. 26 коп.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави витрати у кримінальному провадженні на проведення експертиз в сумі 1 400 (одна тисяча чотириста) грн. 88 коп.
Речові докази: зразки крові на марлевих тампонах; кухонний ніж; стамеска; частини одягу ОСОБА_8 (шорти, футболка), частини одягу ОСОБА_9 (бюстгалтер, футболка, спортивні штани), одяг ОСОБА_11 (спортивні штани, куртка) знищено.
в с т а н о в и л а:
Згідно вироку, 23.10.2014 року приблизно о 20 год. ОСОБА_11 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , вирішив незаконно проникнути до квартири АДРЕСА_3 , яка розташована на другому поверсі зазначеного будинку, то в якій проживає ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на порушення недоторканності житла потерпілої ОСОБА_9 , всупереч волі потерпілої, ОСОБА_11 , через балкон, незаконно проник до квартири АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_12 , чим порушив недоторканність житла ОСОБА_9 .
Крім того, 23.10.2014 року приблизно о 20 год. ОСОБА_11 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , на ґрунті особистих неприязних відносин під час сварки вирішив спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_8 , який сидів на дивані у кімнаті квартири, та тримаючи у правій руці стамеску, яку приніс із собою, ОСОБА_11 наніс потерпілому один удар у ліву частину тім`яної ділянки. Після цього ОСОБА_11 намагався нанести ОСОБА_8 удар стамескою в область грудної клітини, але потерпілий почав чинити фізичний опір ОСОБА_11 , який, будучи фізично сильнішим, тримаючи у правій руці стамеску, наніс потерпілому ОСОБА_8 чотири удари в область грудної клітини зліва. Далі ОСОБА_11 , не припиняючи нападу на потерпілого ОСОБА_8 , намагався нанести останньому удар стамескою, яку тримав у правій руці, в область живота, однак потерпілий сидячи на дивані, продовжував чинити фізичний опір ОСОБА_11 та підставив ліву ногу на рівень живота, внаслідок чого ОСОБА_11 наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар стамескою в ліве стегно, внаслідок якого стрижень стамески увійшов у м`які тканини стегна та залишився у тілі потерпілого.
В той же час потерпіла ОСОБА_9 , яка також знаходилась у кімнаті даної квартири, з метою виклику допомоги вибігла з кімнати на кухню. З метою перешкодити їй та спричинити тілесні ушкодження, за нею прослідував ОСОБА_11 , який в приміщенні кухні наздогнав ОСОБА_9 , взяв у праву руку ніж для нарізання хліба, який лежав на столі в кухні, та умисно наніс їй численні удари в область лівої частини грудної клітини та передпліччя.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_11 потерпілій ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді рани з синцем навколо на грудній клітині зліва в ділянці верхньої частини грудної /молочної/ залози, рани з синцем навколо в поперековій ділянці зліва, рани на передній поверхні лівого передпліччя у середньо-нижній частині, рани на передньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя у середній частині, рани на передньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя у нижній частині, які згідно висновку експерта № 710 від 18.11.2014 року, віднесено до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Потерпілий ОСОБА_8 , з метою допомогти ОСОБА_9 уникнути фізичного нападу ОСОБА_11 , вийшов у коридор в напрямку кухні. ОСОБА_11 , побачивши в коридорі ОСОБА_8 , підійшов до нього, та тримаючи у правій руці кухонний ніж для нарізання хліба, намагався нанести ОСОБА_8 удар в область живота, однак потерпілий уникаючи удару підставив праву руку, внаслідок чого ОСОБА_11 наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар ножем в долонну поверхню основної фаланги першого пальця правої кисті, після чого наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар в ліву частину живота, спричинивши тілесні ушкодження. Після цього ОСОБА_11 залишив місце вчинення злочинів через вхідні двері вищезазначеної квартири.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді поранення живота зліва, що проникає в черевну порожнину, з ушкодженням черевної стінки, стінки тонкої кишки та брижі тонкої кишки, що супроводжувалося перитонітом, евентрацією кишок, які згідно висновку експерта № 711 від 06.11.2014 року, віднесено до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Тілесні ушкодження ОСОБА_8 у вигляді рани на зовнішній поверхні лівого стегна у середній частині, рани на грудній клітині зліва нижче соска на рівні 7 ребра синцем навколо неї, рани на передньо-боковій поверхні грудної клітини зліва на рівні реберної дуги, рани в тім`яній ділянці зліва, за висновками експерта визнано легкими тілесними ушкодженнями з короткочасним розладом здоров`я.
Тілесні ушкодження ОСОБА_8 у вигляді рани на долонній поверхні основної фаланги 1?го пальця правої кисті, двох ран на боковій поверхні грудної клітини зліва на рівні 9-10 ребер, також визнано легкими тілесними ушкодженнями.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному проникненні до житла потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.
Діями, які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_11 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.
Діями, які виразились у заподіянні ОСОБА_8 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_11 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій ОСОБА_11 , вважає, що вирок суду щодо нього підлягає скасуванню, оскільки призначене ОСОБА_11 покарання є явно несправедливим через його м`якість.
Просить вирок суду щодо ОСОБА_11 скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання:
- за ч. 1ст. 121 К України 8 (вісім) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 125 КК України 2 (два) роки обмеження волі;
- за ч. 1ст. 162 КК України 3 (три) роки обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 70, ст. 72 КК України остаточне покарання визначити шляхом часткового складання призначених покарань та призначити ОСОБА_11 - 10 (десять) років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.
Вказує, що судом не взято до уваги, що за письмовими висновками Новоград-Волинського МВ УМВС від 29.05.2014 року та 15.10.2014 року за зверненнями ОСОБА_9 з приводу висловлювання ОСОБА_11 в її адресу словесних образ, погроз, нецензурної лайки, останньому двічі оголошувалось офіційне застереження про недопустимість вчинення протиправної поведінки. Однак, незважаючи на застереження від правоохоронних органів ОСОБА_11 23.10.2014 року вчинив низку умисних злочинів. Дані обставини характеризують ОСОБА_11 з негативної сторони. Вчинені ОСОБА_11 умисні злочини утворюють реальну сукупність, є умисними злочинами проти життя та здоров`я особи та інших особистих прав і свобод людини та громадянина. Мотивом вчинених злочинів є помста за звернення ОСОБА_9 до правоохоронних органів з приводу його протиправної поведінки та відмову поновити шлюбні відносини.
Також, вказує, що судом не враховані обставини вчинення цих злочинів, а саме, те, що умисне заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень відбувалося у присутності малолітнього сина ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у момент нанесення потерпілій ударів ножем знаходився на її руках. Вказує, що лише завдяки своєчасній медичній допомозі для потерпілих не настали більш тяжкі наслідки.
Вказані факти свідчать про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_11 та про те, що останній, будучи раніше судимим, не бажає ставати на шлях виправлення.
Потерпілий ОСОБА_8 , в своїй апеляційній скарзі вказує на незаконність вироку суду щодо ОСОБА_11 з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, а також незадоволення в повному об`ємі його цивільного позову.
Вказує, що досудове слідство та суд тривали близько двох років та за цей час ОСОБА_11 навіть не вибачився перед ним та його онукою ОСОБА_9 , яка теж є потерпілою у вказаному кримінальному провадженні. Навпаки, ОСОБА_11 намагався ввести в оману суд, стверджуючи, що це, нібито, він накинувся на нього у квартирі, де знаходився з онукою. ОСОБА_11 наніс йому близько десяти ударів лезом стаместки по голові та грудній клітині, потім із силою застромив стамеску йому у ліве стегно, а на останок ножем розрізав живіт, від чого відкрилася черевна порожнина.
Також, вказує, що судом не враховано, те, що умисне заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень відбувалося в присутності його правнука, малолітнього сина ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на початку влаштованої ОСОБА_11 різанини був з ним в кімнаті та в момент нанесення ОСОБА_9 на кухні численних ударів ножем знаходився на її руках.
Зазначає, що своїми протиправними діями ОСОБА_11 заподіяв йому та його онуці тілесні ушкодження, фізичні страждання, моральну шкоду та спричинив психологічну травму його малолітньому правнуку. Вважає, що завдяки своєчасній допомозі лікарів йому врятовано життя.
Крім цього, вказує, що протягом всього судового розгляду ОСОБА_11 вів себе зухвало та агресивно по відношенню до нього та до його онуки.
Просить суд також, врахувати, що ОСОБА_11 раніше судимий за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, судимість не погашена, що на його думку, свідчить про те, що він не бажає ставати на шлях виправлення.
Вказує, що в позовній заяві він просив стягнути з ОСОБА_11 - 30 000 грн. моральної шкоди, але суд стягнув на його користь лише 20 000 грн. моральної шкоди, з чим він не погоджується, оскільки через злочинні дії ОСОБА_11 він пережив фізичний біль, тривалий курс лікування, обмежені можливості у догляді за собою, душевні страждання, емоційну напругу, порушення сну.
Просить вирок суду щодо ОСОБА_11 скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання:
- за ч. 1ст. 121 К України 8 (вісім) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 125 КК України 2 (два) роки обмеження волі;
- за ч. 1ст. 162 КК України 3 (три) роки обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 70, ст. 72 КК України остаточне покарання визначити шляхом часткового складання призначених покарань та призначити ОСОБА_11 - 10 (десять) років позбавлення волі.
Цивільний позов до ОСОБА_11 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_11 на його користь 5 575,08 грн. матеріальної шкоди в розмірі та 30 000 грн. моральної шкоди, а всього 35 575, 08 грн.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 , вказує, що призначене ОСОБА_11 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та наводить доводи, що аналогічні апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_8 .
Просить вирок суду щодо ОСОБА_11 скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання:
- за ч. 1ст. 121 К України 8 (вісім) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 125 КК України 2 (два) роки обмеження волі;
- за ч. 1ст. 162 КК України 3 (три) роки обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 70, ст. 72 КК України остаточне покарання визначити шляхом часткового складання призначених покарань та призначити ОСОБА_11 - 10 (десять) років позбавлення волі.
В решті вирок просить залишити без змін.
Захисник ОСОБА_10 , в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду щодо ОСОБА_11 скасувати та ухвалити новий вирок, яким його за ч. 1 ст. 162 КК України виправдати, перекваліфікувати дії ОСОБА_11 з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 124 КК України.
Вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_11 підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, однобічністю, неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.
Вказує, на недоведеність обвинувачення ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки досудовим слідством не виявлено належних доказів проникнення його в квартиру потерпілих через балкон.
Крім цього, вказує про наявність стану необхідної оборони, оскільки ОСОБА_11 захищався від нападу ОСОБА_8 , який зайшовши до будинку, взяв ножа та кинувся на нього, а потім продовжив напад зі стамескою, що на його думку підтверджується наявність у обвинуваченого порізів на руках та значною кількістю слідів крові обвинуваченого у під`їзді.
Таким чином, на його думку, завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 є перевищенням меж необхідної оборони.
Звертає увагу на відсутність на ножі, який визнано знаряддям злочину слідової інформації (слідів пальців рік, крові обвинуваченого), що на його думку підтверджує правдивість показань ОСОБА_11 .
Вказує, що суд проявив демонстративну прихильність до сторони обвинувачення, потерпілих та діяв щодо його підзахисного упереджено, а тому ухвалив обвинувальний вирок, не дивлячись на наявність суперечливих показів свідків, обвинуваченого та потерпілих.
Це на його думку підтверджується безпідставною відмовою у забезпеченні виклику свідків захисту та у призначенні повторної судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень обвинуваченого.
Натомість суд обґрунтував свої висновки лише на припущеннях, документах досудового розслідування, які не можна визнати належними та допустимими доказами, а усі сумніви витлумачив не на користь обвинуваченого.
Також, вказує, що суд не з`ясував та не перевірив обставин отримання обвинуваченим ножового поранення від потерпілого ОСОБА_8 та вважає, що висновки суду ґрунтуються лише на підставі неналежних доказів, здобутих неправомірним шляхом.
Заслухавши доповідача, прокурора, потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримали усі подані стороною обвинувачення апеляційні скарги, захисника ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу захисту та заперечили проти задоволення інших апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора, потерпілої ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 не підлягають задоволенню, а апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_8 підлягає частково задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з апеляційної скарги захисника ним не заперечується, що усі виявлені тілесні ушкодження у потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 були спричиненні саме обвинуваченим, не заперечував цих обставин і сам ОСОБА_11 в суді першої та апеляційної інстанції та лише вказував, що спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 внаслідок самооборони від його озброєного ножем та стамескою нападу, а щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , то зазначених обставин він не пам`ятає та припускає, що вона могли їх отримати випадково, коли їх з ОСОБА_8 розбороняла.
Про те, на думку колегії суддів суд першої інстанції ретельно проаналізувавши усі зібрані по справі докази в їх сукупності дійшов до вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, обґрунтувавши це належним чином у вироку з посиланням на докази та надавши їм відповідну оцінку.
Показання потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 щодо способу незаконного проникнення ОСОБА_11 у квартиру (через балкон), обставин заподіяння їм тілесних ушкоджень, спочатку стамескою, яку він приніс з собою ОСОБА_8 , а потім ножем ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є логічними, послідовними та узгоджуються із дослідженим у судовому засіданні доказами, у тому числі, даними протоколу огляду місця події від 23.10.2014 року під час якого в квартирі АДРЕСА_4 ?в на балконі виявлено зняту з рами протимоскітну сітку, яка посередині має розріз неправильної форми довжиною 74 см. та фототаблиці до протоколу огляду місця події, з якої вбачається під балконом квартири АДРЕСА_3 з зовнішньої сторони будинку прокладена газова труба, вікно на балконі відчинено у вертикальній площині. (т. 1. а.с. 50-58)
Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 підтвердили, що приїхавши за викликом швидкої виявили у квартирі чоловіка похилого віку, який сидів на підлозі з численними тілесними ушкодженнями, в тому числі різаною травмою черевної порожнини з евентрацією кишок та молоду жінку, яка також мала різані рани і яка повідомила, що тілесні ушкодження їм спричинив її колишній співмешканець, який проник у квартиру через балкон. Також, на підлозі вони бачили ножа для різки хліба.
Крім того, під час огляду в квартирі АДРЕСА_4 ?в на вхідних дверях у квартиру, на підлозі в коридорі, у кімнаті, в кухні виявлені численні плями речовини бурого кольору, змиви, з яких вилучені; на порозі вхідних дверей виявлений та вилучений ніж зі слідами речовини бурого кольору. (т. 1, а.п. 50-58)
Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.10.2014 року в реанімаційному відділенні Новоград-Волинського міськрайонного ТМО вилучено одяг потерпілої ОСОБА_9 із слідами бурого кольору, в якому її доставили до лікарні, а з палати № 3 цього ж реанімаційного відділення виявлено поліетиловий пакет з речами ОСОБА_8 , а саме шорти темно-коричневого кольору з плямами бурового кольору, футболка чорного кольору також з плямами бурого кольору. (т. 1, а.п. 60-62)
Згідно висновку експерта №1407 від 03.11.2014 року на футболці, бюстгальтері та жіночих штанах, які були вилучені в ході огляду місця події 24.10.2014 року виявлено кров людини, походження якої можливо від ОСОБА_9 (т. 1, а.п. 70-72)
За висновками експерта № 1411, 1412, 1410 від 03.11.2014 року, з наданих на експертизу дев`яти марлевих тампонів з речовиною бурого кольору, які вилучені в ході огляду місця події 23.10.2014 року, вказана речовина є кров`ю, яка належить ОСОБА_9 (т. 1, а.п. 74-76, 78-80, 86-88). Згідно висновку експерта № 1408 від 03.11.2014 року на чоловічих шортах та футболці, які були вилучені в ході огляду місця події 24.10.2014 року виявлено кров людини, походження якої можливо від ОСОБА_8 (т. 1, а.п. 66-68)
Відповідно до висновку експерта №227/ц від 04.11.2014 року було проведено судово-медичну експертизу ножа, який було вилучено під час огляду місця події 23.10.2014 року та встановлено, що на ножі виявлено кров, яка утворилась від особи жіночої статі, з антигеном Н, який відповідає генетичним ознакам ОСОБА_9 (т. 1, а.п. 90-92). За висновком експерта №358 від 01.12.2014 року, пошкодження на майці ОСОБА_8 могли бути утворені в результаті контакту з гострим предметом ріжучої дії, типу ніж, в тому числі і від контакту з представленим на експертизу ножем, вилученим в ході огляду місця події 23.10.2014 р. в квартирі АДРЕСА_4 . (т. 1, а.п. 170-176)
З висновку експерта №710 від 05.11.2014 року, тілесні ушкодження у ОСОБА_9 у вигляді рани з синцем на грудній клітині зліва в ділянці верхньої частини молочної залози, рани з синцем навколо в поперековій ділянці зліва, рани на передній поверхні лівого передпліччя у середньо-нижній частині, рани на передньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя у середній частині, рани на передньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя у нижній частині утворились від дії предмета, що коле та ріже за механізмом розрізу, давністю можливо 23.10.2014 року, належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Не виключена можливість утворення вказаних тілесних ушкоджень за обставин 23.10.2014 року, вказаних при допиті 24.10.2014 року ОСОБА_9 (т. 1, а.п. 119-120) Пошкодження на бюстгальтері, футболці, спортивних штанах ОСОБА_9 утворені в результаті контакту з гострим предметом ріжучої дії, типу ніж, в тому числі можливо і від контакту з представленим на експертизу ножем, вилучено в ході огляду події 23.10.2014 року в квартирі АДРЕСА_4 (висновок експерта №359 від 02.12.2014 року,т. 1 а.п. 189-195)
Відповідно до висновку експерта № 228/ц від 04.11.2014 року під час експертизи металевого предмета, схожого на стамеску, який був вилучений під час огляду місця події 23.10.2014 року, на металевому предметі виявлено кров, походження якої можливо від потерпілого ОСОБА_8 (т. 1, а.п. 94-96)
Згідно довідки № 1951 від 04.11.2014 року виданої Новоград-Волинським ТМО, ОСОБА_8 23.10.2014 року поступив у реанімаційне відділення з діагнозом: проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишківника та брижі тонкої кишки, розлитий серозний перитоніт, евентирація кишківника; забійна рана тім`яної ділянки; колота рана грудної клітки; колота рана лівого стегна (т. 1, а.п. 104)
Висновок експерта № 771 від 05.11.2014 року вказує на те, що, тілесні ушкодження у ОСОБА_8 у вигляді поранення живота зліва, що проникає в черевну порожнину, з ушкодженням черевної стінки, стінки тонкої кишки та брижі тонкої кишки / рана на шкірі живота була розташована на животі зліва на відстані 6 см від середньої лінії живота та вище пупка/, утворились від дії гострого предмета, що коле, ріже, за механізмом проколу та розрізу, давністю можливо 23.10.2014 року, супроводжувалось перитонітом, евентрацією кишок, належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Тілесні ушкодження у ОСОБА_8 у вигляді рани на долонній поверхні основної фаланги 1?ого пальця правої кисті утворилось від дії гострого предмета, що ріже, за механізмом розрізу, давністю можливо 23.10.2014 року, належить до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді рани на зовнішній поверхні лівого стегна у середній частині, рани на грудній клітині зліва нижче соска на рівні 7 ребра з синцем навколо неї, рани на передньо-боковій поверхні грудної клітини зліва на рівні реберної дуги утворились від дії гострого предмета, що коле/ріже, за механізмом проколу та розрізу, давністю можливо 23.10.2014 року, належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді двох ран на боковій поверхні грудної клітини зліва на рівні 9-10 ребер утворились від дії гострого предмета, що ріже (коле та ріже), за механізмом розрізу, давністю можливо 23.10.2014 року, належать до легких тілесних ушкоджень. Тілесне ушкодження у вигляді рани в тім`яній ділянці зліва утворилось від дії тупого предмета за механізмом удару, давністю можливо 23.10.2014 року, належить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Не виключена можливість утворення вищеописаних тілесних ушкоджень за обставин 23.10.2014 року, описаних ним при допиті 05.11.2014 року (т. 1, а.п. 122-123)
За висновком експерта №730 від 17.11.2014 року, тілесні ушкодження у ОСОБА_11 у вигляді рани на внутрішній поверхні основної фаланги 1?ого пальця правої кисті з переходом на долонну та тильну його поверхні утворились від дії предмета, що ріже / коле та ріже/ за механізмом розрізу, давністю можливо 23.10.2014 р., що належить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Тілесне ушкодження у вигляді великої та глибокої рани на правій кисті в проміжку між 1 та 2 пальцями, що проходить від тильної поверхні до долонної поверхні кисті нарівні підвищення 1?ого пальця, утворилось від дії предмета, що ріже / коле та ріже/ за механізмом розрізу, давністю можливо 23.10.2014 року, встановити ступінь тяжкості немає можливості, (т. 1, а.п. 138-139)
Суд першої інстанції на думку колегії суддів обґрунтовано критично оцінив показання обвинуваченого про обставини подій злочинів, оскільки вони є суперечливими та не узгоджувалися з зібраними по справі доказами.
Негативні стосунки, які існували між обвинуваченим та потерпілими до подій, що відбулись 23.10.2014 року, наявність попередніх звернень потерпілої до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій ОСОБА_17 та намагань проникнути у квартиру, похилий вік та фізичний стан потерпілого ОСОБА_8 , присутність малолітньої дитини у приміщенні квартири, одяг в якому був потерпілий (футболка, шорти), також свідчать про об`єктивність показань потерпілих про обставини проникнення у житло та спричинення тілесних ушкоджень та повність спростовують версію обвинуваченого про його перебування у квартирі за згодою потерпілої та провокування конфлікту і напад ОСОБА_8 , який зайшов до квартири та фактично відразу розпочав неправомірні дії.
Кількість, характер отриманих ОСОБА_8 тілесних ушкоджень від ножа та його стан після отримання ножового поранення черевної порожнини (евентрація кишок), на думку колегії суддів також спростовує твердження обвинуваченого про те, що потерпілий після отримання цих ушкоджень намагався заподіяти йому тілесні ушкодження стамескою, кидався на нього наздоганяв.
На неправдивість показань обвинуваченого вказують і його суперечливі показання щодо обставин заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та потерпілій ОСОБА_9 .
Так, хоча ці події відбувались в один проміжок часу, обвинувачений впевнено пам`ятає як він оборонявся від нападу ОСОБА_8 , про те не пам`ятає як він спричинив п`ять різаних ран ножем потерпілій ОСОБА_9 .
Спростовується вищенаведеними доказами і версія захисту про те, що наданий для огляду ніж, що був вилучений на місті подій, відрізняється від того, яким було заподіяно тілесні ушкодження за розміром та формою леза.
Так, потерпілі, а також свідки, які через нетривалий час прибули на місце події вказали, що саме наданий для огляду ніж був використаний обвинуваченим, що також підтверджується висновками судово - медичних експертиз згідно з якими тілесні ушкодження у потерпілих могли бути спричинені цим ножем та кров виявлена на ньому може походити від ОСОБА_9 . Крім цього, досліджений судом ніж відповідав фотозображенню з місця злочину, що додано до протоколу огляду місця події. (т. 1, а.п. 56).
На думку колегії суддів, вказані докази в своїй сукупності, поведінка обвинуваченого який втік з місця події та тривалий час переховувався від правоохоронних органів підтверджують правильність висновків суду та спростовують доводи апеляційної скарги захисника про непричетність ОСОБА_11 до незаконного проникнення до житла потерпілої ОСОБА_9 та наявність стану необхідної оборони у обвинуваченого ОСОБА_11 та перевищення ним її меж.
Не спростовує зазначені висновки також наявність у обвинуваченого порізів на правій кисті, оскільки з показань потерпілого ОСОБА_8 слідує, що зазначені ушкодження він отримав спричиняючи йому тілесні ушкодження.
Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування вироку колегія суддів не вбачає.
Доводи про те, що суд неповно з`ясував усі обставини справи, оскільки відхилив окремі клопотання сторони захисту про дослідження додаткових доказів, є безпідставними, оскільки зазначені клопотання суд розглянув і прийняв по них відповідні обґрунтовані рішення, які у апеляційній скарзі не спростовані.
За змістом закону, допит додаткових свідків, проведення повторних експертиз та здійснення інших процесуальних дій є правом, а не обов`язком суду. Тому відмова в задоволенні клопотання сторони захисту про надання часу для підготовки клопотання про призначення комплексної судово-медичної, трасологічної експертиз з приводу отриманих обвинуваченим порізів свідчить не про істотне порушення кримінального процесуального закону та неповноту дослідження обставин кримінального провадження, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності вчинення цих дій, оскільки обставини, поставлені захистом під сумнів, були перевірені шляхом дослідження інших доказів, яким надано належну оцінку, в тому числі і висновком СМЕ №730 від 17.11.2014 року, правильність та повноту якого захист не заперечував.
З огляду на це, суд першої інстанції вірно та обґрунтовано відмовив стороні захисту у задоволенні клопотання про надання часу для підготовки відповідного клопотання, оскільки у справі є відповідна експертиза, погоджується з цим і колегія суддів враховуючи і те, що у захисту було-більш ніж достатньо часу для підготовки обґрунтованого клопотання.
За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162; ч. 1 ст. 121; ч.2 ст. 125 КК України та правильно кваліфікував його дії.
Призначаючи покарання, в тому числі його вид та термін судом першої інстанції було враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що обтяжують його покарання, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку рецидив злочинів та дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, має непогашену судимість за вчинення тяжкого злочину, пов`язаного з застосуванням насильства, вчинив нові умисні злочини, пов`язані з заподіянням шкоди здоров`ю потерпілих, що свідчить про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.
Обставин, які пом`якшують його покарання судом не встановлено.
На думку колегії суддів покарання ОСОБА_11 призначено з дотриманням ст. 65 КК України, суд врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, його відношення до скоєного, дані про особу обвинуваченого.
Доводи прокурора та потерпілих про м`якість призначеного ОСОБА_11 покарання, як за кожен з злочинів так і за сукупністю на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки в своїх доводах вони просять врахувати обставини, які виходять за межі обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_11 , а зокрема просять врахувати, що при подіях була присутня малолітня дитина, попередню протиправну поведінку обвинуваченого його образливі висловлювання щодо потерпілих, а також характеризуючі особу обвинуваченого обставини, які вже були з достатньою повнотою враховані судом.
Як вбачається з вироку суд призначив ОСОБА_11 за злочини проти життя і здоров`я, а саме за ч.1 ст.121 КК України покарання ближче до максимальної межі, за ч.2 ст. 125 КК України максимальне покарання та застосував принцип часткового складання призначених покарань, а тому підстав вважати, що призначене йому покарання є явно несправедливим внаслідок його м`якості колегія суддів не знаходить.
Що стосується доводів потерпілого ОСОБА_8 , про невідповідність розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, то зазначені доводи на переконання колегії суддів підлягають задоволенню.
Так, зменшуючи розмір відшкодування потерпілому ОСОБА_8 моральної шкоди судом було враховано матеріальний стан обвинуваченого, відсутність у нього постійної роботи, що за правилами визначеними у ч.3 ст. 23 ЦК України загалом не передбачено як підставу, яка враховується при визначенні розміру відшкодування.
Натомість, суд не в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, яке є умисним, ступінь вини обвинуваченого, глибину фізичних та душевних страждань, які зазнав потерпілий як особа похилого віку, що була вимушена внаслідок серйозних та багато чисельних травм тривалий час лікуватись, перенесла оперативне втручання, витрачала власні кошти на лікування,чим обмежувала себе та сім`ю у інших невідкладних потребах, що безумовно на думку колегії суддів свідчить про недостатність визначеного судом розміру відшкодування.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що цивільний позов потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити в повному об`ємі.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у справі, потерпілої ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 серпня 2016 року щодо ОСОБА_11 , в частині цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 змінити.
Стягнути з ОСОБА_11 та користь ОСОБА_8 30 000 (тридцять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.
В решті вирок залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: