Справа № 521/6948/16-к
Номер провадження:1-в/521/2689/16

У Х В А Л А
10 травня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси клопотання засудженого
ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до арешту мешкаючого в Одеській області, раніше неодноразово судимого,
засудженого 20.10.2011 року Ізмаїльським районним судом Одеської області заст. 186 ч.2, 187 ч.2, 70, 71, 185 ч.2, 72 ч.5 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -
В С Т А Н О В И В :
До Малиновського районного суду міста Одеси з заявою звернувся засуджений ОСОБА_4 , в якій просить змінити невідбуту частину покарання більш м`яким.
В судовому засіданні засуджений підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні клопотання, у зв`язку з тим, що засуджений за період відбування покарання в установі не довів свого виправлення та неодноразово порушував режим утримання, за що мав 7 стягнень.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання засудженого про про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 на час подання заяви дійсно відбув половину строку призначеного судом покарання, відбуваючи покарання за тяжкий злочин, що є однією з формальних підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, зарекомендував себе посередньо.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Разом с цим, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що засудженим ОСОБА_4 не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування обмеження волі.
При цьому суд враховує думку адміністрації Одеської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№14), викладену у характеристиці, з якої вбачається, що ОСОБА_4 протягом відбуття покарання в установі не довів своє виправлення.
Також суд приймає до уваги той факт, що засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання в установі неодноразово порушував режим утримання, за що мав 7 стягнень, які на даний час погашені.
Суд також вважає, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, з огляду на неодноразове притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 392 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів з дня оголошення ухвали, для особи, яка перебуває під вартою, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.