Справа № 1-109/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2011 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Замченко А. О.

при секретарі Федорченко Г.В.,

з участю прокурора Топоркової О.Б.,

захисника ОСОБА_1,

потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває в цивільному шлюбі, не працюючого, раніше судимого:

27 серпня 2002 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

04 грудня 2002 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

звільненого 14 березня 2006 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області умовно-достроково на 1 рік 8 днів

за ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2011 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 знаходячись у власному будинку по вул. Щорса, 73, у м. Білопілля, розпивав спиртні напої разом зі ОСОБА_2

Під час розпиття спиртних напоїв ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, утримуючи в правій руці кухонний ніж, нахилився над столом, щоб порізати продукти. У цей час ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, почав чіплятися до ОСОБА_3, на ґрунті чого в останнього раптово виник умисел на заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 утримуючи в правій руці ніж, наніс ним один удар у район грудної клітини ОСОБА_2, у результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: ран на І пальці лівої кисті, на ІІ пальці лівої кисті; ножове поранення в ділянку грудини з пошкодженням правої легені; посттравматичний гемо перикард; гемоторакс справа; правосторонній посттравматичний плеврит; постнеморрагічну анемію. Алкогольне спяніння, які відносяться до категорії тяжких.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_3 усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання.

Допитаний у судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 13 лютого 2011 року близько 12 год. 00 хв. до нього додому приїхала ОСОБА_4, ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_6, з якими він вирішив попити пива в гаражному кооперативі в гаражі у останнього. Вони купили пива і поїхали на автомобілі ОСОБА_6 до його гаражу, в якому і розпивали пиво. Близько 13 год. 30 хв. до гаражу зайшов, як він пізніше дізнався, ОСОБА_2, якого він до цього часу не знав і бачив вперше. ОСОБА_2 приніс із собою горілку та продукти. У ході розпиття горілки він розмовляв з ОСОБА_6, а ОСОБА_5 розмовляла з ОСОБА_4 ОСОБА_7 постійно хотів вступити в розмову то з ним, то з дівчатами, постійно чіплявся до нього, що дратувало ОСОБА_3

Після того як все було випито, ОСОБА_3 запропонував піти до нього додому і випити ще. По дорозі зайшли в магазин, який знаходиться біля загальноосвітньої школи №1, в якому ОСОБА_2 купив ще горілки та пива. Прийшовши додому, у першій кімнаті поставили стіл, ОСОБА_4 приготувала їжу і вони продовжили розпивати спиртні напої.

У ході розпиття спиртного ОСОБА_2 опянів і почав чіплятися до ОСОБА_3 з вимогою, щоб він увімкнув іншу музику, крім того він чіплявся до дівчат. При цьому ОСОБА_2 намагався його принизити, говорив, що його не знає, а знає його жінку. ОСОБА_2 постійно до нього чіплявся, штуряв руками, намагався привернути до себе увагу, що його дратувало.

Потім він взяв зі столу кухонний ніж і навмисно наніс ОСОБА_2 удар, який прийшовся по центру у верхню частину грудей. Від удару ОСОБА_2 сів на крісло. ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підбігли до ОСОБА_2, а він побіг в іншу кімнату, навіщо він це зробив не знає. До нього підбігла ОСОБА_4 і забрала в нього ніж. Потім ОСОБА_2, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 пішли, а він з ОСОБА_4 залишилися вдома. Крові на одязі ОСОБА_2 він не бачив. Через деякий час до нього додому прибули співробітники міліції та затримали його.

Крім того, з матеріалів справи також вбачається, що 14 лютого 2011 року ОСОБА_3 написав явку з повинною, яка повністю відповідає матеріалам кримінальної справи. У суді ОСОБА_3 визнав, що самостійно писав явку з повинною, що лейтенант міліції ОСОБА_8 ніякого тиску при її написанні на нього не здійснював, текст явки з повинною йому не диктував.

Незважаючи на те, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, його вина повністю доказана показами потерпілого, свідків, експерта, які є логічними і послідовними, а також письмовими матеріалами справи в їх сукупності.

Так, допитаний в якості потерпілого ОСОБА_2 показав, що 13 лютого 2011 року зранку він був на базарі в м. Білопілля. Близько 13 год. 00 хв. зателефонував дочці ОСОБА_9 та поцікавився, де знаходиться його родичка ОСОБА_5, яка являється двоюрідною сестрою його дружини, на що дочка відповіла, що остання знаходиться в гаражі ОСОБА_6 в кооперативі «Південний». Прийшовши до гаражу, побачив, що там вже були ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також ще дві особи, яких він раніше не знав, і як йому стало відомо пізніше це були ОСОБА_3 і ОСОБА_4 У нього з собою була пляшка горілки, місткістю 0,25 л, яку вони розпили з хлопцями, а дівчата пили пиво, яке було в них з собою. Після того, як все було випито, хтось з присутніх запропонував поїхати до ОСОБА_3 додому, чия саме це була ідея він вже не памятає. По дорозі вони заїхали в магазин на вул. Макаренка в м. Білопілля, де він купив ще пляшку горілки місткістю 0,7 л.

Приїхавши до ОСОБА_3, усі зайшли в будинок. Того разу він був у цьому будинку вперше. У першій кімнаті поставили стіл і ОСОБА_4 його накрила. Чоловіки пили горілку, а дівчата пиво. ОСОБА_6 розмовляв з ОСОБА_3, а ОСОБА_5 з ОСОБА_4 Потім дівчата вийшли з кімнати на двір, а коли повернулися, то вийшов ОСОБА_3 ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_6 піти покурити на двір. Коли він встав з-за столу, то ОСОБА_3 підійшов і навмисно наніс йому удар ножем. Після цього він разом з ОСОБА_6 вийшов на вулицю, останній покурив і вони з ОСОБА_6 і ОСОБА_5 поїхали додому.

Дома йому стало погано і в свідомість він прийшов лише в лікарні.

Однак, початкові покази, які давав потерпілий ОСОБА_2 у ході досудового слідства, суперечать викладеним вище.

Так, з протоколу його допиту як потерпілого від 04 березня 2011 року вбачається, що він нічого не памятає, а про те, що ОСОБА_3 ударив його ножем дізнався лише в лікарні від співробітників міліції.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що в ході досудового слідства давав покази в лікарні, погано себе почував, у нього була температура, а обставини його поранення згадав пізніше.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що 13 лютого 2011 року близько 13 год. зі своїм чоловіком на автомобілі «ВАЗ-2103» поїхали до її знайомої ОСОБА_4, яка проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_3 Потім разом з ними поїхали в гаражний кооператив «Південний», в якому розпивали пиво, яке було з собою. Близько 13 год. 30 хв. у гараж прийшов чоловік її двоюрідної сестри ОСОБА_2, який приніс горілку. Після чого хлопці пили горілку, а дівчата пиво. Після того як все випили, вирішили поїхати додому до ОСОБА_3 По дорозі ОСОБА_2 купив ще горілки. Приїхавши до ОСОБА_3 ОСОБА_4 накрила на стіл у першій кімнаті будинку, ОСОБА_3 увімкнув музику. Вона розмовляла з ОСОБА_4, а ОСОБА_3 з ОСОБА_6 ОСОБА_2 хотів, щоб ОСОБА_3 змінив музику та включив «шансон», на ґрунті чого були суперечки.

ОСОБА_2 сидів у креслі біля столу та збирався піти покурити з ОСОБА_6

Вона бачила як ОСОБА_3 ударив потерпілого, але не може сказати стояв чи сидів у креслі ОСОБА_2 у момент удару, оскільки не памятає. Коли підсудний йшов від ОСОБА_2 у іншу кімнату, то побачила в його руках ніж. Потім ОСОБА_4 попросила всіх піти, і вона зі своїм чоловіком і ОСОБА_2 поїхали додому до останнього. Вдома у ОСОБА_2 задрався светр, і вона побачила кров на водолазці, піднявши яку побачили рану в районі грудей і викликали швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 13 лютого 2011 року близько 13 год. зі своєю дружиною ОСОБА_5 на автомобілі «ВАЗ-2103» поїхали до знайомої дружини - ОСОБА_4, яка є громадянською дружиною підсудного, і якого до цього дня він не знав. Разом з ними поїхали в гаражний кооператив «Південний», в якому розпивали пиво, яке взяли із собою. Близько 13 год. 30 хв. у гараж прийшов родич його дружини ОСОБА_2, який приніс горілку. Після чого хлопці пили горілку, а дівчата пиво. Після того як все випили, вирішили поїхати додому до ОСОБА_3 По дорозі ОСОБА_2 купив ще горілки. Приїхавши до ОСОБА_3 ОСОБА_4 накрила на стіл у першій кімнаті будинку, ОСОБА_3 увімкнув музику. ОСОБА_5 розмовляла з ОСОБА_4, а він з ОСОБА_3 ОСОБА_2 хотів, щоб ОСОБА_3 змінив музику та включив «шансон».

ОСОБА_3 раптом вийшов у іншу кімнату до своєї дружини, а ОСОБА_2 сидячи в креслі біля столу, запропонував йому піти покурити. Коли почали виходити курити, зайшла ОСОБА_4 і попросила всіх розійтися. Він з ОСОБА_5 і ОСОБА_2 сіли в машину та поїхали до останнього додому. Вдома у ОСОБА_2 задрався светр, і вони побачили кров на водолазці, піднівши яку побачили рану в районі грудей і викликали швидку допомогу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що 13 лютого 2011 року зустрілася зі своїми знайомими ОСОБА_5 і ОСОБА_6, з якими вирішили поїхати на гараж попити пива. Приїхавши на гараж, хлопці повідкидали сніг, після чого всі стали пити пиво. Приблизно о 13 год. 30 хв. до них підійшов ОСОБА_2, який приніс із собою 0,25 л горілки, яку вони випили і вирішили в чотирьох поїхати до ОСОБА_4 додому. ОСОБА_2 захотів поїхати з ними, але вони не дуже хотіли його брати з собою через різницю у віці. По дорозі ОСОБА_2 купив ще 0,7 л горілки. Приїхавши, поставили журнальний столик, накрили його, сиділи, пили, їли, спілкувалися.

Потім вона вийшла в іншу кімнату до дитини, а хвилин через 10 у цю кімнату зайшов ОСОБА_3, сів на диван та опустив голову, у нього в руках був ніж у крові. Вона забрала в нього ніж і поклала на холодильник. Потім вийшла в кімнату, де був накритий стіл і сказала, щоб всі розходилися. Коли вона прибрала зі столу, за яким вони сиділи, пляшки, приїхала міліція.

Крім того, свідок ОСОБА_4 показала, що вони сиділи за столом, зображеному на фотографії №18 фототаблиці до протоколу огляду місця події від 13 лютого 2011 року (а. с. 18). Згодом, свідок змінила покази і показала, що прибрала зі столу не лише пляшки, але й сміття. Куди поділися апельсини зі столу, які різав підсудний, пояснити не змогла.

Покази свідка ОСОБА_4, які вона давала в ході досудового і судового слідства, суд оцінює критично і не бере до уваги, оскільки вони суперечать матеріалам справи. ОСОБА_4 є громадянською дружиною підсудного, а тому суд вважає її зацікавленою особою. Крім того, свідок ОСОБА_4 постійно плуталася в показах, під час її допиту в судовому засіданні.

Судово-медичний експерт ОСОБА_10, будучи допитаним у судовому засіданні, показав, що був присутнім під час відтворення обстановки і обставин події за участю ОСОБА_3 і ОСОБА_2 Показані ОСОБА_2 під час проведення вказаної слідчої дії та в судовому засіданні механізм нанесення удару відповідає отриманій травмі.

Показаний же підсудним механізм нанесення удару не відповідає, оскільки таку травму можна було завдати лише з силою на зустріч. Таку травму не можна було завдати, не застосовуючи силу. Якби потерпілий просто падав на ніж, то рука по інерції відійшла б назад і не було б сили удару.

Оперуповноважений Білопільського РВ УМВС України лейтенант міліції ОСОБА_8, будучи допитаним у судовому засіданні, показав, що 14 лютого 2011 року ОСОБА_3 самостійно писав явку з повинною, ніякого тиску на нього не здійснювалось, текст підсудний писав самостійно, його йому ніхто не диктував.

Допитаний в судовому засіданні старший слідчий Білопільського РВ УМВС України в Сумській області капітан міліції ОСОБА_11 показав, що під час проведення досудового слідства підсудний ОСОБА_3 свідчення давав добровільно, ніякого тиску з боку працівників міліції на нього не здійснювалося.

Крім показів підсудного, потерпілого, свідків, експерта, факт вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину підтверджується також письмовими матеріалами справи.

Так, згідно з протоколом явки з повинною від 14 лютого 2011 року, написаною власноручно ОСОБА_3, останній зізнався в нанесенні потерпілому в ході сварки удару ножем в область грудної клітини (а. с. 23).

З протоколу огляду місця події від 13 лютого 2011 року та фототаблиць до нього вбачається, що в будинку №73 по вул. Щорса в м. Білопілля виявлено сліди бурого кольору та ніж також зі слідами бурого кольору (а. с. 7-19).

Згідно з протоколом очної ставки, проведеної 17 березня 2011 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2, ОСОБА_2 підтвердив, що коли ОСОБА_3 приблизився до нього на відстань менше 1 метра, то, нічого не говорячи, наніс йому удар у груди. Це було несподівано. Удар був правою рукою, боковий, знизу вверх (а. с. 72-73).

Відповідно до протоколу очної ставки, проведеної 17 березня 2011 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_2, останній підтвердив факт нанесення йому навмисного тілесного ушкодження ОСОБА_3 (а. с. 74-75).

У відповідності з протоколом відтворення обстановки і обставин події, проведеного 16 березня 2011 року з участю судово-медичного експерта ОСОБА_10, ОСОБА_2 показав, як підсудний спричинив йому тілесні ушкодження (а. с. 81-82).

Згідно з висновком експерта №52 від 10 березня 2011 року у ОСОБА_2 виявлено пошкодження: рубці в середній третині груднини на рівні сосків, справа у VІІІ міжреберї, на І пальці лівої кисті, на ІІ пальці лівої кисті. У хірургічному відділенні Білопільської ЦРБ встановлено діагноз: ножове поранення в ділянку грудини з пошкодженням правої легені; посттравматичний гемоперикард; гемоторакс справа; правосторонній посттравматичний плеврит; постгеморрагічна анемія. Дані пошкодження утворилися від дії предмету, що має колюче-ріжучі властивості. Це підтверджується характером пошкоджень. Таким предметом міг бути ніж. Потерпілому було нанесено 1 удар таким предметом у ділянку грудини. Рани на пальцях лівої кисті могли бути утворені при нанесенні потерпілому удару в грудну клітку, як результат захисту потерпілого. Удар потерпілому нанесено спереду по відношенню до нього. При цьому останній міг знаходитися як у вертикальному, так і в близькому до нього положеннях. Травма могла бути отримана за обставин, вказаних у постанові. Пошкодження у вигляді травми грудної клітини відноситься до категорії тяжких по ознаці небезпечності для життя. Пошкодження у вигляді ран на пальцях лівої кисті відносяться до категорії легких. Описані пошкодження у ОСОБА_2 можуть відповідати терміну, вказаному в постанові (а. с. 96-97).

У відповідності з висновком експерта (додаткової судово-медичної експертизи) №58 від 18 березня 2011 року механізм спричинення тілесних ушкоджень, продемонстрований потерпілим ОСОБА_2 у ході проведення відтворення обстановки та обставин події 16 березня 2011 року відповідає тілесним ушкодженням, встановленим у ході судово-медичного дослідження (а. с. 101).

Відповідно до висновку експерта (додаткової судово-медичної експертизи) №59 від 18 березня 2011 року механізм спричинення тілесних ушкоджень, продемонстрований ОСОБА_3 у ході проведення відтворення обстановки та обставин події 16 березня 2011 року не відповідає тілесним ушкодженням, встановленим у ході судово-медичного дослідження (а. с. 105).

Згідно з висновком експерта (додаткової судово-медичної експертизи) №90 від 19 квітня 2011 року механізм спричинення тілесних ушкоджень, продемонстрований ОСОБА_3 у ході проведення відтворення обстановки та обставин події 04 квітня 2011 року, частково відповідає тілесним ушкодженням, встановленим у ході судово-медичного дослідження ОСОБА_2 (а. с. 193).

Відповідно до висновку експерта (додаткової судово-медичної експертизи) №89 від 19 квітня 2011 року механізм спричинення тілесних ушкоджень, продемонстрований потерпілим ОСОБА_2 у ході проведення відтворення обстановки та обставин події 04 квітня 2011 року, відповідає тілесним ушкодженням, встановленим у ході судово-медичного дослідження ОСОБА_2 (а. с. 193).

В основу вироку суд кладе покази ОСОБА_3, які він давав у ході судового слідства, покази потерпілого ОСОБА_2, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, покази експерта ОСОБА_10, оперуповноваженого Білопільського РВ УМВС України лейтенанта міліції ОСОБА_8, старшого слідчого Білопільського РВ УМВС України в Сумській області капітана міліції ОСОБА_11, які є послідовними, логічними і не суперечать матеріалам кримінальної справи. Підстав у вказаних свідків обмовляти ОСОБА_3 не було і немає. Крім цього, сам підсудний пояснив, що неприязних стосунків у нього ні з потерпілим, ні зі свідками не було і немає.

За таких обставин суд вважає, що вина підсудного в ході судового слідства знайшла своє повне підтвердження і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, особу підсудного, який задовільно характеризується за місцем проживання, має не зняту та непогашену судимість; обставини, що помякшують покарання зявлення із зізнанням, щире каяття, повне визнання своєї вини, на утриманні має батька, який є ветераном праці та матір інваліда ІІ групи, добровільне відшкодування потерпілому в повному обсязі завданої шкоди; обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Захисник підсудного просила врахувати суд, як обставину, що помякшує покарання, наявність у ОСОБА_3 малолітньої дитини. Але суд не бере до уваги зазначену обставину, оскільки дитину було народжено не в шлюбі, у свідоцтві про народження дитини підсудний батьком не записаний, в установленому законом порядку останній дитину не усиновлював.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів буде покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі.

Прокуратурою Білопільського району Сумської області в інтересах держави в особі Фінансового управління Білопільської районної державної адміністрації до підсудного заявлений позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3708 грн. 96 коп., витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_2

Підсудний позов визнав повністю.

Оскільки у звязку з його злочинними діями Фінансовим управлінням Білопільської районної державної адміністрації на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 було витрачено 3708 грн. 96 коп., суд вважає за необхідне даний позов задовольнити у повному обсязі.

Стягненню з підсудного на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Сумській області підлягають кошти за проведення експертизи в сумі 281 грн. 40 коп., проти чого ОСОБА_3 не заперечував (а. с. 110).

Речові докази: штани спортивні, брюки, светр, кофту, кофту натільну повернути ОСОБА_2, кухонний ніж знищити.

Крім того, необхідно зняти арешт з майна: магнітофону «Saturn» і телефону «Nokia», який був накладений постановою слідчого від 10 березня 2011 року (а. с. 160, 161).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання на підставі ст. 69 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності залишити попередній підписку про невиїзд.

Строк покарання відраховувати з дня затримання та поміщення ОСОБА_3 до ІТТ Білопільського РВ УМВС України в Сумській області.

Стягнути з ОСОБА_3:

- на користь Фінансового управління Білопільської районної державної адміністрації 3708 грн. 96 коп.

- на користь НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області 281 грн. 40 коп. (а. с. 110).

Речові докази:

- штани спортивні, брюки, светр, кофту, кофту натільну, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білопільського РВ УМВС повернути ОСОБА_2 (а. с. 87);

- кухонний ніж, який теж зберігається в камері зберігання речових доказів Білопільського РВ УМВС знищити (а. с. 90).

Зняти арешт з майна: магнітофону «Saturn» і телефону «Nokia», який був накладений постановою слідчого від 10 березня 2011 року (а. с. 160, 161).

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: