АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3298/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
04 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
секретаря судового засідання ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8 (відеоконференцзв`язок)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня 2016 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04 листопада 2016 року, включно щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Івано-Франківської області, Коломийського району, с. Ценява, українця, громадянина України, працюючого охоронцем в магазині «АТБ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Строк тримання під вартою постановлено обчислювати з 06 вересня 2016 року з 11 години 25 хвилин.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 ,слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність роботи, постійного місця проживання, відсутність судимостей, а тому прийшов до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризику, передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_9 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В обґрунтування апеляційних вимог, захисник вказує, що слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 не враховано його стан здоров`я, те, що він потребує постійного медичного нагляду та лікування, міцність соціальних зв`язків, наявність родини та позитивну репутацію. Також захисник зазначає, що ОСОБА_8 зізнався у скоєнні злочину під диктовку працівників поліції, які його били. Апелянт стверджує, що підозрюваний під час розбійного нападу знаходився за місцем свого проживання.
За таких обставин, на думку захисника, доводи сторони обвинувачення є нічім іншим як створення уявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.09 2016 року приблизно о 19 год. 45 хв. ОСОБА_8 , маючи умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, що є небезпечним для життя і здоровя особи, яка зазнала нападу, перебував на 11 поверсі першого підїзду будинку № 37, що по проспекту Г. Сталінграда в м. Києві. В цей час з ліфту на поверх вийшла ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_8 надягнув на обличчя заздалегідь підготовлену маску, натягнув на голову капюшон та доставши патрон у патронник заздалегідь підготовленого пістолету, тримаючи його у руках підбіг до ОСОБА_11 з метою заволодіння належною останній сумкою.
ОСОБА_11 побачивши ОСОБА_8 , який тримав у руках пістолет та усвідомлюючи можливість застосування останнім насильства, що є небезпечним для її життя та здоров`я, присіла та почала голосно кричати. ОСОБА_8 , зрозумівши, що заволодіти належною ОСОБА_11 сумкою у нього не вийде, здійснив із заздалегідь підготовленого пістолету постріл у ОСОБА_11 , влучивши їй у руку та спричинивши сліпе вогнепальне поранення м`яких тканин лівого плеча ОСОБА_11 , після чого втік з місця злочину.
06.09.2016 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_8 затримано.
07.09.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КПК України.
08.09.2016 року слідчий Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 , звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня 2016 рокудане клопотання задоволено та застосовано щодо підозрюваногоОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стоком на 60 днів, тобто до 04. листопада 2016 року, включно.
Під час розгляду клопотання застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Ионкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), n. 32, Series A, № 182).
Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого. Такі дані містяться у протоколах допиту потерпілих, свідка, протоколах огляду, та інших матеріалах кримінального провадження.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.
Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про недоведеність ризиків визначених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1. ст. 177 КПК України, врахувавши при цьому те, що знаряддя злочину на момент розгляду клопотання слідчого знайдено не було.
Судом встановлено, що наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається слідчий та прокурор, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі, може знищити знаряддя злочину, яке на даний час органом досудового розслідування не знайдено та не вилучено а також вчинити інше кримінальне правопорушення із застосуванням вище зазначеним знаряддям злочину.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо зазначених ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання, а тому вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині, є необґрунтованими.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що може загрожувати підозрюваному ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у інкримінованому кримінальному правопорушенні, наявність роботи, постійного місця проживання, відсутність судимостей, та інші дані, в тому числі і ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 .
Що стосується тверджень захисника про позитивну репутацію ОСОБА_8 , міцність соціальних зв`язків та наявність у нього родини, то дані обставини не спростовують висновок суду про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для застосування відносно останнього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Доводи захисника стосовно того, що ОСОБА_8 має хронічні захворювання, у зв`язку із чим потребує постійного медичного нагляду, то дані твердження не заслуговують на увагу, оскільки матеріли провадження не містять спеціального висновку медичної комісії, який би свідчив, що підозрюваний страждає на хвороби, які унеможливлюють його перебування під вартою.
Посилання апелянта на недозволені методи слідства по відношенню до підозрюваного, знайшли своє вирішення під час розгляду клопотання слідчого. Так, як вбачається з ухвали, слідчим суддею дана вказівка органу досудового розслідування, а саме Оболонському УП ГУ НП у м. Києві провести дослідження фактів, викладених у поясненнях підозрюваного з цього приводу.
З приводу доводів захисника про місцезнаходження підозрюваного під час розбійного нападу, то колегія суддів визнає їх передчасними, оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Як підсумок, слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.
Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стоком на 60 днів, тобто до 04 листопада 2016 року, включно щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3