Справа № 428/452/14-к
Провадження № 11-кп/782/181/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря - ОСОБА_4 ,
спеціаліста - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
засудженого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку в режимі відеоконференції апеляційну скарги зі змінами та доповненнями прокурора у провадженні ОСОБА_6 , апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 26 травня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні подання адміністрації арештного дому Старобільського слідчого ізолятору та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сєвєродонецька Луганської області, громадянина України, до засудження не працював, проживав до засудження: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.04.2012 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.2 ст.190 КК України до обмеження волі на 2 роки із застосуванням ст.75 КК України з випробувальним терміном 1 рік; 19.12.2013 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на 2 роки із застосуванням ст.75 КК України з випробувальним терміном 2 роки,
засудженого 05 березня 2014 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на 2 роки із застосуванням ст.75 КК України з випробувальним терміном 2 роки, ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.06.2015 року іспитовий строк скасовано, направлений відбувати покарання у вигляді 2 роки позбавлення волі, ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 08.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України перераховано строк попереднього ув`язнення з 16.06.2015 року по 11.08.2015 року день за два дні, -
В С Т А Н О В И Л А:
До Старобільського районного суду Луганської області надійшло подання адміністрації арештного дому Старобільського слідчого ізолятору та спостережної комісії про умовно - дострокове звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_8 на підставі ст.81 КК України.
Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 26 травня 2016 року відмовлено в задоволенні подання адміністрації арештного дому Старобільського слідчого ізолятору та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_8 .
В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що у характеристиці ОСОБА_9 на ОСОБА_8 вказано, що він характеризується позитивно. Був заохочений один раз, мав одно стягнення, яке погашено за результатами роботи.
Однак 16 грудня 2015 року після відбуття ? частини строку покарання ОСОБА_8 було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації як особі, яка не стала на шлях виправлення.
16 лютого 2016 року після відбуття 1/3 частини строку покарання ОСОБА_8 було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким як особі, яка не стала на шлях виправлення.
Згідно довідки про стягнення та заохочення на засудженого йому була оголошена одна подяка - 1 квітня 2016 року, а 5 квітня 2016 року адміністрацією СІЗО було зроблено висновок про те, що ОСОБА_8 сумлінною поведінкою та зразковим відношенням до праці довів своє виправлення та до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.
Суд не знайшов підстав для задоволення клопотання, оскільки поведінка засудженого ОСОБА_8 протягом всього періоду відбування ним покарання не була сумлінною, що не дозволило дійти висновку, що він виправився. Зважаючи на особу засудженого, який неодноразово судимий, в період відбування покарання в місцях позбавлення волі порушував вимоги режиму утримання/відбування покарання, суд прийшов до висновку, що він не заслуговує умовно- дострокового звільнення.
В апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями прокурор у провадженні ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення судом вимог кримінально процесуального закону, оскільки при розгляді подання не були проведені судові дебати, в яких учасники судового провадження не виступали і засудженому також не було надано останнього слова, просить скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Захисник ОСОБА_7 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , в своїй апеляційній скарзі вважає ухвалу суду необґрунтованою та вказує на те, що суд в повній мірі не з`ясував обставини, які свідчать про виправлення ОСОБА_8 та можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення, оскільки він характеризується позитивно, має одно заохочення, стягнень не має, і адміністрація СІЗО вважає, що він сумлінною поведінкою та зразковим відношенням до праці довів своє виправлення. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою звільнити засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково від невідбутої частини покарання з місць позбавлення волі.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 вказує, що суд необґрунтовано відмовив у його умовно-достроковому звільненні, також в судовому засіданні не надав йому і представнику СІЗО можливості виступити в дебатах, чим порушив його процесуальні права. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково від невідбутої частини покарання, оскільки вважає, що він довів своє виправлення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги та вважали обґрунтованою апеляційну скаргу прокурора, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та вважав обґрунтованими доводи апеляційних скарг засудженого та захисника, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження, носії технічної інформації, на яких фіксувався перебіг судового засідання в суді першої інстанції, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до ч.3 ст.43 КПК України виправданий, засуджений має права обвинуваченого, передбачені статтею 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.
Згідно п.3 ч.4. ст.42 КПК України обвинувачений має право під час судового розгляду виступати в судових дебатах.
Положеннями ст.364 КПК України передбачено, що в судових дебатах виступають прокурор, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, обвинувачений, його законний представник, захисник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Ці вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції не виконані.
Згідно журналу судового засідання від 26.05.2016 року та технічного запису судового провадження, суд першої інстанції в судовому засіданні фактично не проводив судові дебати.
Колегія суддів вважає, що вказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки порушили процесуальні права учасників судового розгляду, в тому числі засудженого, на участь в судових дебатах.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді першої інстанції є, в тому числі, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно п.4 ч.1 ст.407 КПК України за наслідкам апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, в тому числі, скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.
За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора, засудженого та захисника в частині незаконності ухвали є обґрунтованими, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали, оскільки положеннями ч.1 ст.415 КПК України не передбачено призначення нового розгляду у суді першої інстанції з зазначених підстав.
Адміністрацією арештного дому Старобільського слідчого ізолятору та спостережної комісії в обґрунтування подання про умовно - дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 зазначено, що він вперше засуджений до позбавлення волі за злочин середньої тяжкості.
Початок строку 16.06.2015 року, кінець строку 21.04.2017 року.
Станом на 05 травня 2016 року не відбутий строк покарання складає 11 місяців 16 днів.
За час відбування покарання ОСОБА_8 зарекомендував себе з позитивного боку, має одне стягнення, яке погашено у встановлений законом строк та один раз заохочувався правами начальника за сумлінне ставлення до праці. У відношенні з іншими засудженими безконфліктний, підтримує стосунки з засудженими позитивної спрямованості. До адміністрації СІЗО м. Старобільська Луганської області тактовний, міру покарання призначеного судом вважає справедливою. Таким чином ОСОБА_8 довів своє виправлення сумлінним ставленням до праці та зразковою поведінкою.
Разом з тим, з матеріалів подання та особової справи засудженого ОСОБА_8 вбачається, що адміністрацією Старобільського СІЗО 16.12.2015 року після відбуття ? частини строку покарання ОСОБА_8 було відмовлено у застосуванні заохочуваної норми у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації як особі, яка не стала на шлях виправлення (а.с.38, 39 особова справа).
16.02.2016 року після відбуття 1/3 частини строку покарання ОСОБА_8 було відмовлено у застосуванні заохочуваної норми у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі яка не стала на шлях виправлення ( а.с. 52, 53 особова справа).
Після цього пройшов короткий проміжок часу до висновку адміністрації Старобільського СІЗО та спостережної комісії від 05.04.2016 року про можливість умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_8 , який отримав лише одне заохочення 01.04 2016 року (а.п.15,16).
Відповідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бут застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Колегія суддів вважає, що в поданні не наведено достатніх підстав в обґрунтування того, що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
За таких обставин апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями прокурора у провадженні ОСОБА_6 та апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 26 травня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації арештного дому Старобільського слідчого ізолятору та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_8 скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні подання адміністрації арештного дому Старобільського слідчого ізолятору та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_8 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3