Справа № 473/490/16-к
ВИРОК
іменем України
"15" березня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження №0002621 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, освіта повна середня, проживаючого фактично в АДРЕСА_1 , судимого 05.09.2008 року Київським районним судом м. Одеса за ч.2 ст.187, ст.ст.304,70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого від відбуття покарання 22.05.2015 року,

-у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.2 ст. 187, ч.2 ст.121 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, освіта базова середня, фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , не судимого,

- у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 будучи раніше судимим 05.09.2008 року Київським районним судом м. Одеса за ч.2 ст.187,304,70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову вчинив умисні злочини, у тому числі тяжкі.

Так, 21.10.2015 року в період часу з 13.00 годин по 15.00 годину обвинувачений ОСОБА_3 перебував в квартирі АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_9 , де з корисних мотивів таємно викрав ноутбук «Emachines E442» вартістю 6000 гривень, чим заподіяв потерпілій матеріальний збиток на зазначену суму.

22.10.2015 року о 18.30 годин, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , прибули до будинку АДРЕСА_5 . Через прикриті, але не зачинені на запираючі пристрої вхідні двері, проникли до приміщення зазначеного будинку, де маючи корисливий мотив, з застосуванням фізичної сили, що виразилось у заподіянні фізичного болю потерпілому ОСОБА_6 , внаслідок заподіяння ударів руками та ногами по всім частинам тіла, відкрито заволоділи майном останнього, а саме телевізором «LG» вартістю 5000 гривень, DVD-програвачем «Panasonic» вартістю 2000 грн., мобільним телефоном «Nokia» 6030 вартістю 100 грн., з сім карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 15 гривень з нульовим рахунком та двома мішками картоплі загальною вагою 25 кг вартістю 4 грн. за один кілограм картоплі на загальну суму 100 гри. Внаслідок вказаних дій обвинувачених потерпілому ОСОБА_6 спричинені матеріальні збитки на загальну суму 7215 грн.

Також 11.11.2015 року о 08.00 годині ОСОБА_3 перебував в квартирі ОСОБА_10 , який мешкає по АДРЕСА_6 , де розпивав спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв та раптово виниклої сварки, погрожуючи застосуванням ножа відносно потерпілої ОСОБА_11 , відкрито заволодів належним останній мобільним телефоном «Nokia 5800» вартістю 500 гривень, та грошовими коштами у сумі 2600 гривень, які знаходились в кишені халату останньої, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 3100 гривень.

Окрім того, 11.11.2015 року о 10 годині, ОСОБА_3 перебував в квартирі ОСОБА_10 , який мешкає по АДРЕСА_6 , де вживав спиртні напої. В ході вживання спиртних напоїв та раптово виниклої сварки з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, почав умисно наносити удари руками та ногами по всім частинам тіла останнього. При цьому обвинувачений усвідомлював, що від його неправомірних дій може бути заподіяна тяжка шкода здоров`ю потерпілого і бажав їх настання. В результаті зазначених дій потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забою головного мозку 3 ступеню та церебральної коми, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_3 потерпілий помер в реанімаційному відділі Вознесенської ЦРЛ.

Допитав обвинувачених, потерпілого, свідків, дослідив матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, і ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.186 КК України, в судовому засіданні доведена повністю.

Так, за фактом викрадення майна у потерпілої ОСОБА_9 вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 21.10.2015 року він прийшов до своєї знайомої ОСОБА_9 , яка проживає по АДРЕСА_7 , де в квартирі розпивали спиртні напої. Скориставшись тим, що ОСОБА_9 була відсутня, він таємно викрав ноутбук, який в подальшому продав.

Крім винних зізнань обвинуваченого по даному епізоду, його вина підтверджується даними протоколу огляду місця події від 13.11.2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 в магазині «ЧИП», що розташований у м. Вознесенську Миколаївської області, вулиця Жовтневої революції, №9-Б, добровільно видав ноутбук «Emachines E442», який він придбав 27-28 жовтня 2015 року у невідомого хлопця (а.п.78).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.12.2015 року свідок ОСОБА_12 впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, у якого придбав ноутбук «Emachines E442» за 650 гривень (а.п.81-83).

З урахуванням викладених доказів суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна.

За фактом відкритого викрадення чужого майна у потерпілого ОСОБА_6 вина обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підтверджується такими доказами:
- показаннями обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які в судовому засіданні себе визнали винними повністю та пояснили, що 22.10.2015 року вони розпивали спиртні напої, після чого направилися до центру міста Вознесенська. По дорозі в центр міста з метою викрадення чужого майна зайшли до потерпілого ОСОБА_6 , який мешкає по АДРЕСА_5 . Через незачинені двері проникли до приміщення будинку, де мешкав потерпілий, та стали до останнього застосовувати фізичну силу, с саме бити руками і ногами по всім частинам тіла, після чого заволоділи майном потерпілого: телевізором, програвачем, мобільним телефоном, двома мішками картоплі. Картоплю продали;

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив під час судового засідання, що мешкає в будинку АДРЕСА_8 . 22.10.2015 року приблизно о 18.30 годин він знаходився дома та дивився телевізор. Вхідні двері не були зачинені на запираючі пристрої До нього в жиле приміщення будинку увірвались ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та стали бити його руками і ногами, вимагати гроші. Останні знаходилися в стані сп`яніння. Більше його бив ОСОБА_3 , а ОСОБА_4 вдарив його один раз кулаком. Після побиття обвинувачені забрали його майно: телевізор, програвач, мобільний телефон, картоплю. ОСОБА_4 частково відшкодував йому 200 гривень за викрадену картоплю;

- даними протоколу огляду місця події від 22.10.2015 року, відповідно до якого було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_8 та приміщення будинку, що підтверджує факт відкритого викрадення майна у потерпілого ОСОБА_6 (а.п. 59-61);

- даними протоколу огляду місця події від 21.11.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_13 в службовому кабінеті Вознесенського МВ УМВС добровільно видав мобільний телефон «Nokia» 6030, викрадений відкрито у потерпілого ОСОБА_6 (а.п.62);

- даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до яких останній впізнав ОСОБА_3 і ОСОБА_4 як осіб, які відкрито із застосуванням фізичного насильства викрали у нього майно (а.п.65-71).

Таким чином, за вказаним епізодом суд кваліфікує дії ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за ч.3 ст.186 КК України, оскільки вони відкрито викрали чуже майно, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, а ОСОБА_3 і повторно.

За фактом відкритого заволодінням майном потерпілої ОСОБА_11 вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами:
Так, по даному епізоду обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним частково та пояснив, що 11 листопада 2015 року вранці йому зателефонувала потерпіла ОСОБА_11 і попросила їй відремонтувати вхідні двері. Після цього він зі своїм знайомим ОСОБА_14 прийшли до потерпілої, яка проживала по вулиці Жовтневої революції міста Вознесенська. В квартирі знаходились ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . З останніми стали розпивати спиртні напої. Після цього ще вони захотіли випити. ОСОБА_15 заборгував йому 500 гривень. Замість грошей він забрав у ОСОБА_11 мобільний телефон, який з ОСОБА_14 продали на ринку, а виручені гроші потратили на придбання спиртних напоїв. Потім продовжували вживати спиртні напої за місцем мешкання потерпілої. Ножем потерпілій не погрожував і грошові кошти в сумі 2600 гривень у потерпілої не відбирав.

Але дослідив показання потерпілої ОСОБА_11 , які надавалися під час досудового розслідування слідчому судді, в судовому засіданні, допитав свідків, дослідив матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 в розбійному нападі доведена повністю

Потерпіла ОСОБА_11 під час досудового розслідування, показання якої були досліджені в судовому засіданні, показала, що 11 листопада 2015 року вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_10 перебували дома на квартирі, яка знаходиться по АДРЕСА_9 , де з останнім поминали родичів. З ранку до них в квартиру, вибивши вхідні двері, зайшли ОСОБА_3 і ОСОБА_14 в стані сп`яніння, які також з ними стали вживати спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_3 попередив їх, що буде убивати. Потім обвинувачений зі столу схвати кухонний ніж і реально їй погрожуючи, забрав у неї мобільний телефон і гроші в сумі 2600 гривень, які знаходились в кишені її одягу. Після цього він пішов із ОСОБА_14 . Через деякий час вони повернулися з горілкою. Вона стала говорити ОСОБА_3 , щоб повернув мобільний телефон і гроші, але її обвинувачений вдарив кулаком по обличчю і вона пішла з квартири. Крім того, з її показань вбачається, що на передодні 10 листопада 2015 року вона отримала кошти в сумі 3000 грн. на своїх дітей.

Суд вважає, що потерпіла ОСОБА_11 давала правдиві показання, які узгоджуються з іншими доказами

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що потерпіла ОСОБА_11 є її донькою. 11 листопада 2015 року вона заходила до своєї доньки за місцем її мешкання, але остання була відсутня. При огляді виявила безлад в квартирі. На другий день вона зустріла свою доньку і остання повідомила, що ОСОБА_3 знаходячись в стані сп`яніння, відібрав у неї мобільний телефон і гроші. Телефон дійсно був у її дочки, оскільки спілкувалися остання з нею.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що 11 листопада 2015 року вранці він, ОСОБА_3 і ОСОБА_17 приїхали з села Троїцьке Вознесенського району до міста Вознесенська, де на ринку вжили спиртні напої. Після цього ОСОБА_3 запропонував піти до ОСОБА_10 з метою повернути борг. Коли вони зайшли в квартиру, то там знаходилися потерпіла ОСОБА_11 і ОСОБА_10 .. Вони з останніми стали вживати спирт ні напої. Потім ОСОБА_3 всім присутнім став говорити за борг. Після цього ОСОБА_3 в потерпілій забрав телефон, який знаходився на столі. Телефон ОСОБА_3 продав на ринку і на виручені гроші придбали спиртні напої., після чого знову прийшли до місця мешкання потерпілої, де вживали спиртні напої. З приводу забраного мобільного телефону між ОСОБА_3 і потерпілою виникла сварка, під час якої ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_11 , після чого остання пішла з квартири.

Показання потерпілої ОСОБА_11 підтверджується даними протоколу огляду місця від 11 листопада 2015 року, відповідно до якого було оглянута квартира АДРЕСА_10 , під час якого виявлено пошкоджені вхідні двері і кухонний ніж; даними протоколу від 11.11.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_18 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «Нокіа 5800», який належить потерпілій ОСОБА_11 .

Таким чином, з урахуванням зазначених доказів, суд вважає, що дії ОСОБА_3 по даному епізоду необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.187 КК України, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), особою, яка раніше вчинили розбій.

Суд не сприймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_3 і свідка ОСОБА_19 в тій частині, що обвинувачений не погрожував реально ножем потерпілій ОСОБА_11 і не відбирав грошові кошти, оскільки спростовуються наведеними вище доказами.

По факту нанесення потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень вина ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе визнав частково та пояснив, що дійсно 11.11.2015 року він перебував за місцем мешкання ОСОБА_10 , який проживає по АДРЕСА_11 , де він, його знайомі, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 вживали спиртні напої. Потім між ним та ОСОБА_10 із за співмешканки останнього виникла сварка, під час якої потерпілий його ображав, чіплявся до нього, останній двічі його вдарив. Після цього в іншій кімнаті, де їх ніхто не бачив, на поведінку потерпілого він розлютився, повалив ОСОБА_10 на диван і став наносити удари руками і ногами по різним частинам тіла останнього. Наніс ударів приблизно 5-6 разів. Після того як потерпілий захрипів, він перестав останнього бити.

Потерпіла ОСОБА_11 пояснила під час досудового розслідування, показання які були досліджені в судовому засіданні, що дійсно 11 листопада 2015 року ОСОБА_3 зі своїми знайомими знаходились за місцем її мешкання, де вживали спиртні напої, обвинувачений відкрито у неї забрав мобільний телефон і грошові кошти. Після того як вона стала вимагати у ОСОБА_3 повернути їй мобільний телефон та гроші, останній ударив її кулаком по обличчю і після цього вона покинула квартиру В квартирі залишались ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та його друзі. Коли повернулася до квартири, то ОСОБА_10 знаходився без свідомості.

Свідок ОСОБА_16 під час судового засідання пояснила, що 11 листопада 2015 року вона прийшла до своєї дочки ОСОБА_11 , яка проживала на квартирі по АДРЕСА_11 з ОСОБА_10 з метою забрати дитяче ліжко. Коли зайшла в квартиру, то її доньки і співмешканця не було, але в квартирі помітила безлад. На другий день сусідка їй говорила, що ОСОБА_10 побили. Коли прийшла до лікарні, то дізналась, що дійсно ОСОБА_10 знаходився в реанімаційному відділенні.

Свідки ОСОБА_17 і ОСОБА_14 показали, що вони і ОСОБА_3 11 листопада 2015 року знаходились за місцем мешкання ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , де вживали спиртні напої. Після того як ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_11 , то остання пішла з квартири. Між ОСОБА_3 і ОСОБА_10 виникла після цього сварка, яка відбувалась в іншій кімнаті. Саму бійку не бачили.

Відповідно до висновку експерта №316 від 21.12.2015 року смерть ОСОБА_10 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася крововиливами під тверду та м`які мозкові оболонки головного мозку, тяжким забоєм головного мозку; тілесні ушкодження відносяться до тяжких по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку настання смерті має прямий причинний наслідковий зв`язок з отриманими тілесними ушкодженнями; тілесні ушкодження могли виникнути від удару, ударів руками (кулаками), стопами ніг взутими в обув (а.п.110-114).

Дані висновки підтверджують показання обвинуваченого ОСОБА_3 в тій частині, що він декілька разів наносив удари ногами і руками (кулаками) по різним частинам тіла ОСОБА_10 .

Згідно висновку експерта №582 від 12.11.2015 року у ОСОБА_3 виявлені легкі тілесні ушкодження, які виникли внаслідок дії тупого предмету, предметів, можливо при ударах об такі, що підтверджує факт нанесення ударів потерпілому руками (а.п.116-117).

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що ОСОБА_3 умисно спричинив тяжкі тілесні ушкодження, що потягли смерть потерпілого ОСОБА_10 , усвідомлював, що може заподіяти тяжку шкоду здоров».ю потерпілого і бажав її настання.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.121 КК України, так як він спричинив тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_10 , що спричинило смерть останнього.

Оцінив в сукупності докази, суд вважає, що ОСОБА_3 при нанесенні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не знаходився в стані сильного душевного хвилювання чи необхідної оборони

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №573 від 11.12.2015 року ОСОБА_4 в застосуванні до нього примусових заходів медичного не потребує. (а.п.73-77)., а тому він повинен нести кримінальну відповідальність.

При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів ( ОСОБА_3 вчинив три тяжкі злочини, ОСОБА_4 один тяжкий злочин), особи винних і обставини, які обтяжують і пом`якшують їх покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

ОСОБА_4 щиро кається у вчиненому злочині, своїми активними діями сприяв розкриттю злочину, перебуває на обліку у лікарні у зв`язку зі станом здоров`я, що суд відповідно до ст.66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують його покарання.

Обвинувачені за місцем проживання характеризуються посередньо, ОСОБА_4 раніше не судимий.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що потерпілий ОСОБА_6 просить суд суворо не наказувати обвинуваченого ОСОБА_4 , то суд вважає, що вони суттєво понижують суспільну небезпеку скоєного злочину, та є достатні підстави для застосування відносно ОСОБА_4 ст.75 КК України. Дане покарання буде достатнім для його виправлення та перевиховання.

Перевиховання ОСОБА_3 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства.

По кримінальному провадженню прокурором заявлено цивільний позов в інтересах комунальної установи «Вознесенська ЦРЛ» про стягнення з ОСОБА_3 4200,14 гривень, які витрачені на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_10 .

Обсудив даний цивільний позов, суд вважає, що він обґрунтований та доведений матеріалами кримінального провадження, а тому підлягає задоволенню.

Також по кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_20 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної і моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно в сумі 2817,88 гривень і 250000 гривень.

Обсудив цивільний позов ОСОБА_20 , суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_20 є рідною сестрою потерпілого ОСОБА_10 . Останньою на поховання брата витрачено 2817, 88 гривень, що підтверджується накладними від 13.11.2015 року та 14.11.2015 року(а.п.50), в цій частині позов підлягає задоволенню повністю.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що дійсно ОСОБА_20 як рідній сестрі ОСОБА_10 завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, пов`язаних із загибеллю брата. При визначенні розміру відшкодування враховується судом вимоги розумності і справедливості, матеріальний стан обвинуваченого. Суд оцінює моральну шкоду в сумі 100 000 гривень, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 .

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.186 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.187 КК України 7(сім) років і 6(шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ч.2 ст.121 КК України 8(вісім) років позбавлення волі.

Згідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_3 остаточно визначити покарання у вигляді 8(восьми) років і 6(шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 26.11.2015 року, тобто з дня його фактичного затримання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення в період з 11.11.2015 року по 13.11.2015 року, і з 26.11.2015 року, тобто з дня взяття під варту, і до набрання вироком законної сили у строк відбуття призначеного покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст..186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2(двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки:

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_4 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі комунальної установи «Вознесенська центральна лікарня» 4200,14 гривень, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_20 за заподіяння матеріальної шкоди 2817,88 гривень; за заподіяння моральної шкоди 100 000 гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні наволочка зі слідами РБК, фрагмент паперу зі слідами РБК, чоловічий гаманець чорного кольору, клаптики паперу, які знаходилися в гаманці знищити; пластикову картку «Ощадбанку» № НОМЕР_1 повернути ОСОБА_11 ; грошові кошти номіналом 100 гривень № ГН 5730982, 50 гривень № ТЕ 5290595, 20 гривень № ПЕ 951888883, 20 гривень №МР 3723355, 10 гривень № МЕ 6710770, 2 гривні № П 39064405, 2 гривні № ПЗ 9045585, 1 гривні №КВ 7532935, мобільний телефон «Нокіа 5800» - повернути ОСОБА_11 ; мобільний телефон «Нокіа 6030», який знаходиться на зберіганні ОСОБА_6 , передати останньому за належністю; ноутбук «Emachines E442», який знаходиться на зберіганні потерпілої ОСОБА_21 передати останній за належністю (а.п.120); диск CD-R, на якому містяться свідчення потерпілої ОСОБА_11 , залишити у кримінальному провадженні (а.п.127-128).

На вирок суду можуть бути подані апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області., а для засудженого ОСОБА_3 з дня отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1