Провадження №1-в/127/1420/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року Вінницький міський суд

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника КЗ ВОПНЛ ім. Ющенка ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Вінниці подання головного лікаря комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» ОСОБА_6 , про продовження застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області 29.01.2010 р. примусового амбулаторного лікування зі звичайним режимом нагляду, як захід медичного характеру,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду надійшло подання головного лікаря КЗ ВОПНЛ ім. Ющенка ОСОБА_6 про продовження застосування до ОСОБА_7 примусового лікування у відділенні зі звичайним режимом нагляду, як захід медичного характеру.

Подання мотивоване тим, що згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів від 27.06.2016 р. №78, при огляді ОСОБА_7 їй рекомендовано продовжити застосування примусового амбулаторного лікування, як захід медичного характеру.

Представник ВОПНЛ ім. Ющенка ОСОБА_5 подання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в поданні.

Прокурор ОСОБА_3 щодо задоволення заявленого клопотання не заперечував.

Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 подання підтримали та просили його задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи випливає, що висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 574 від 23.09.2011 р., яка проводилася у Тернопільській ОККПНЛ встановлено, що під час вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_7 не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. Актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 24-П від 30.04.2012 р., проведеної у ВОПНЛ ім.. Ющенка встановлено, що ОСОБА_7 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, внаслідок свого захворювання позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
В подальшому до ОСОБА_7 було застосовано примусову амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку, як захід медичного характеру.
Пацієнтка систематично порушувала режим отримання амбулаторного лікування: не з`являлася на прийом до лікаря, не отримувала медикаменти, стан хворої погіршився, вона була агресивна, негавістично настроєна до рідних, тікала з дому. У зв`язку з цим, 05.01.2015 р. ОСОБА_7 була доставлена у ВОПНЛ ім. акад. О.І.Ющенка, де знаходилася на стаціонарному лікуванні у 13 відділенні.
Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 23.01.2015 р., за станом психічного здоров`я та враховуючи систематичне порушення режиму отримання АППД, як захід медичного характеру, рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про заміну ОСОБА_7 примусового амбулаторного лікування на примусове стаціонарне лікування зі звичайним режимом нагляду.
Згідно з ухвалою Вінницького міського суду від 11.02.2015 р. амбулаторне примусове лікування, як захід медичного характеру було замінено на примусове стаціонарне лікування, як захід медичного характеру.
З 05.01.2015 р. по 27.02.2016 р. ОСОБА_7 перебувала на примусовому стаціонарному лікуванні. 28.12.2015 р. ОСОБА_7 була оглянута ЛКК та згідно з їх висновком їй було рекомендовано змінити стаціонарне примусове лікування, як захід медичного характеру на амбулаторне примусове лікування.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду від 14.01.2016 р. ОСОБА_7 було замінено застосування примусових заходів медичного характеру на амбулаторне примусове лікування, як захід медичного характеру. Впродовж 6-ти місяців спостерігалась дільничним лікарем. 27.06.2016 р. ОСОБА_7 була оглянута ЛКК.

Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів №78 від 27.06.2016 р. при огляді ОСОБА_7 їй рекомендовано продовжити застосування амбулаторного примусового лікування, як захід медичного характеру у психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Аналізуючи матеріали справи, суд з урахуванням висновків КЛП вважає за доцільне продовжити до ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання стаціонарного амбулаторного примусового лікування.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання примусового амбулаторного лікування, як захід медичного характеру.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя: