Справа №585/1009/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/465/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

а також участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Зоркіно Нижньогірського району АРК, проживаючий по АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1. 16.05.2012 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців;

2. 15.04.2013 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; 25.06.2014 року звільнений на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію у 2014 році»;

3. 19.02.2015 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт;

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, і йому призначено покарання за ч.2 ст.186 КК України, з застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили змінено з особистого зобов`язання на тримання під вартою.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення товарознавчих експертиз в сумі 404 грн. 54 коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що 01 березня 2015 року близько 20 год.30 хв., прослідувавши за раніше невідомим йому ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, з кругу на вул. Полтавській до початку вул. Чекістів в м. Ромни, з метою заволодіння майном штовхнув його та повторно відкрито заволодів належним потерпілому мобільним телефоном марки «Sumsung», моделі GT-E2202, вартістю 325 грн., в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 15 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 15 грн., на рахунку якої грошових коштів не було та карта-пам`яті на 2 Gb, вартістю 28 грн., завдавши тим самим ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 383 грн. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 05 березня 2015 року близько 10 годин, знаходячись поблизу 4 державної пожежно-рятувальної частини Управління Державної служби України в Сумській області по вул. Гетьмана Мазепи в м. Ромни, повторно шляхом обману заволодів належним раніше знайомому ОСОБА_9 мобільним телефоном марки «S-TELL 1290», вартістю 215 грн., та картою пам`яті 2Гб, вартістю 33 грн., повідомивши йому неправдиву інформацію, що його мобільним телефоном на протязі деякого часу необхідно покористуватися спільній знайомій, у якої викрали телефон, не маючи наміру в подальшому повертати його власнику, спричинивши тим самим ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 248 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

У поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, просить змінити вирок суду в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його суворості, та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції в повній мірі не врахував обставини, що пом`якшують покарання, зокрема те, що він примирився з потерпілими, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, в зв`язку з чим з їхнього боку відсутні будь-які претензії та вони просили призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Також судом не в повному обсязі враховано характеризуючі особу обставини, зокрема його позитивну характеристику, наявність хронічного захворювання та участь у замісній підтримувальній терапії.

Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржували.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу і просив задовольнити її в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити вирок суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, та правильність кваліфікації його дій за вказаним кримінальним законом, за викладених у вироку обставин, в апеляційній скарзі обвинуваченого не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення йому занадто суворого покарання, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції вірно врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно ст.12 КК України є тяжким злочином та злочином середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «полінаркоманія», раніше неодноразово судимий, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, визнання своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди і саме наявність пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин і дали підстави суду призначити покарання ОСОБА_11 із застосуванням ст. 69 КК України.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає, що призначене судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів і підстав вважати його надто суворим немає.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність врахування його позитивної характеристики за місцем проживання не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки в матеріалах провадження наявні дві довідки квартального комітету №1 виконавчого комітету Роменської міської ради від 13 березня 215 року, згідно якої ОСОБА_7 характеризується негативно, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, в квартальному комітеті наявні скарги, та від 20 травня 2015 року, згідно якої ОСОБА_7 характеризується позитивно, скарги на нього не надходили, за таких обставин судом першої інстанції цілком правильно було визначено характеристику обвинуваченого як посередню. (а.с. 145, 150).

Перебування обвинуваченого ОСОБА_7 на диспансерному обліку у лікаря нарколога та участь в програмі замісної підтримувальної терапії не є обставинами, що істотно знижують ступінь небезпечності вчиненого та особи обвинуваченого, та не є беззаперечними підставами для звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На думку колегії суддів, в поданій апеляційній скарзі обвинуваченим не наведено об`єктивних даних, які б давали підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, а тому підстави для зміни вироку відсутні.

Істотних порушень норм кримінально - процесуального закону при досудовому розслідуванні кримінального провадження та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення, не встановлено.

Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України зарахувати обвинуваченому строк попереднього ув`язнення відповідно до зазначеного закону.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 листопада 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 23 листопада 2015 року по 19 травня 2016 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4