Справа № 742/546/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/698/2016
Категорія - ст.185 ч.2 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000579, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Прилуки, мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не працюючий, раніше судимий:

-10.10.2000 року Прилуцьким районним судом за ст. ст. 81 ч. 3, 140 ч. 2, 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна,

-25.09.2002 року Прилуцьким міськрайонним судом за ст. ст. 185 ч. 3, 69, 71 КК України до 2 років позбавлення волі,

- 17.10.2003 року Козелецьким районним судом за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 15 ч. 2, 186 ч. 2, 186 ч. 2, 289 ч. 2, 289 ч. 3, 69, 357 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

-21.11.2007 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. ст. 391, 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі;

-24.11.2014 року Прилуцьким міськрайонним судом за ст. ст. 185 ч. 2, 75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

-24.12.2014 року Прилуцьким міськрайонним судом за ст. ст. 185 ч. 2, 709 ч. 4, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України і призначено йому покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ст. 395 КК України - 6 (шість) місяців арешту.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2014 року та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та 2 місяці.

На підставі ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання перебування ОСОБА_8 під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі з 04 лютого 2016 року по 20 квітня 2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення - за 2 дні позбавлення волі.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений звернувся з апеляційною скаргою в якій просить вирок суду скасувати, закрити кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України за відсутністю в його діях складу злочину та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України за скоєння кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України. Також просить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст. 72 КК України.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що органом досудового розслідування та під час судового розгляду не було здобуто доказів його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України. Посилається на те, що в матеріалах провадження є документ, який підтверджує, що він проходив повну реабілітацію. Вказує на те, що суд при призначенні покарання за ст. 185 ч. 2 КК України не врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, сприяння розкриттю злочину, його хворобу, повне визнання вини.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_8 просить об`єктивно розглянути кримінальне провадження. Вказує на те, що він має на меті офіційно зареєструватися в реабілітаційному центрі та допомагати іншим лікуватися від алкоголізму та наркоманії, тому просить пом`якшити йому покарання.

Суд першої інстанції встановив, що восени 2014 року в денний час (точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені) ОСОБА_8 , повторно, маючи безпосередній доступ до приміщення будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з постійним проживання у ньому, шляхом вільного доступу, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно викрав телевізор марки "ВRAVIS LED 16 А 80" вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки 1542,04 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки.

В подальшому в період часу з 19.04.2015 року по 27.04.2015 року в різний час доби ОСОБА_8 , повторно, маючи безпосередній доступ до приміщення будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з постійним проживання у ньому, шляхом вільного доступу, маючи єдиний умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно викрав чотирьохкамфорну газову плиту марки "Брест" вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки 555,00 грн., газовий котел марки "Атон" вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки 5311,00 грн. та 4 м металевої труби діаметром 57 мм вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки 35,00 грн. за 1 м на загальну суму 140,00 грн., чотири чавунні батареї опалення вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки 350,00 грн. за одну на суму 1400,00 грн., телевізійну супутникову антену вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки 914,55 грн., кухонний меблевий гарнітур вартістю згідно висновку судово- товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки 1596,40 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 9916, 95 грн.

22.04.2015 року близько 12 год. ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи на території, прилеглій до Прилуцької виховної колонії навпроти ринку «Андріївській», що по вул. Київській в м. Прилуки, таємно викрав зі стенду торгової палатки двоє жіночих спортивних штанів вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки 170,00 грн. за одні, на загальну суму 340,00 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальні збитки.

Крім цього, 21.11.2007 року вироком Дзержинського районного суду м.Харкова ОСОБА_8 був засуджений за ст.ст.391, 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 18.11.2007. Кінець строку відбування покарання 13.12.2013. Відбував покарання в Старобабанівській виправній колонії №92 Черкаської області. 13.12.2013 року звільнився по відбуттю строку покарання.

04.12.2013 року відносно ОСОБА_8 згідно ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік зі встановленням обмежень, у тому числі з`являтись на реєстрацію до органів внутрішніх справ чотири рази на місяць, про що ОСОБА_8 був письмово повідомлений, та йому були роз`ясненні наслідки порушень встановлених обмежень, а саме настання кримінальної відповідальності.

05.01.2015 року постановою Прилуцького міськрайонного суду в Чернігівській області, враховуючи, що після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, продовжував порушувати громадський порядок, двічі притягувався до кримінальної відповідальності, відносно ОСОБА_8 було продовжено адміністративний нагляд терміном на 6 місяців із застосуванням обмежень, в тому числі з`являтися на реєстрацію до Прилуцького МВ УМВС 1-го, 2-го, 3-го та 4-го понеділка щомісяця, а також заборони виїзду по особистим справам за межі м. Прилук та Прилуцького р-ну без дозволу Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області, про що, ОСОБА_8 був письмово повідомлений та йому роз`ясненні наслідки порушень встановлених обмежень, а саме настання кримінальної відповідальності.

Не виконуючи рішення суду та підриваючи авторитет правосуддя України, ОСОБА_8 без дозволу відповідних на те органів, умисно залишив визначене в постанові суду місце проживання, а саме АДРЕСА_1 , та про своє місце перебування до Прилуцького МВ УМВС не повідомив, чим порушив правила адміністративного нагляду.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу з вказаних в ній підстав, думку прокурора, яка вважала, що вирок суду законний та обґрунтований, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню підлягає частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При цьому, суд має право вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 409 КПК України підставами для скасування вироку суду при розгляді справи в апеляційному суді є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі статтею 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Місцевим судом під час розгляду даного кримінального провадження допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які ставлять під сумнів законність та обґрунтованість ухваленого у провадженні вироку.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначається, зокрема, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Так, вироком районного суду ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України.

Однак, суд першої інстанції під час судового розгляду дослідив докази та визнав винним ОСОБА_8 у порушенні правил адміністративного нагляду, тобто самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, чим вчинив злочин, за який передбачена відповідальність за ст. 395 КК України. При цьому у порушення вимог ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку не зазначив докази на підтвердження встановлених судом обставин та мотиви прийнятого рішення за цим обвинуваченням.

Колегія суддів звертає увагу на те, що висновки суду мають бути належним чином умотивовані. За наявності суперечливих доказів суд повинен у мотивувальній частині вироку, ухвали проаналізувати їх, навести мотиви, з яких взято до уваги одні докази і не взято інші. Висновки і рішення, викладені в резолютивній частині, повинні логічно випливати з обґрунтування, що міститься в мотивувальній частині.

Крім того, при наявності клопотання захисника ОСОБА_12 про перенесення розгляду провадження на іншу дату в зв`язку із зайнятістю в судовому засіданні апеляційного суду Чернігівської області, суд прийняв відмову обвинуваченого ОСОБА_8 від захисника, яку можна розцінювати, як вимушену, оскільки вона була зроблена у відсутності захисника, а зі змісту заяви обвинуваченого вбачається, що він є недостатньо грамотною особою. В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що він погодився з пропозицією судді на подальший розгляд справи без захисника і написання відповідної заяви, яку йому диктував суддя, хоча бажав і бажає, щоб його інтереси захищав захисник, про що і зазначав в своїй апеляційній скарзі.

Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є підставою для скасування вироку та призначення судового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий судовий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають ретельній перевірці при новому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів терміном до 06 вересня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_2 ОСОБА_14