Справа № 1-кп/487/62/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,секретаря ОСОБА_2 ,прокурора Заводського відділу місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 , за участі обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Миколаєві, українця, гр.України, із середньою освітою, офіційно не працює ,не одружений, зареєстрованого та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого ,-
-25.05.2010 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,
-16.10.2012 року Заводським районним судом м.Миколаєваза ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання на 2 роки,
-16.02.2015 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185 , ст.71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,
- у скоєні злочину , передбаченого ч.2 ст.185 КК України ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився с. Великопілля Снігурівського району Миколаївської області , українця, гр.України, із середньою освітою, офіційно не працює ,не одружений, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого ,-
-07.06.2010 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання строком на 1 рік,
-21.09.2010 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 20.12.2013 року по відбуттю строку покарання,
-18.03.2014 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання строком на 2 роки,
-11.12.2015р. Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185, ст.71 КК України та вироком апеляційного суду Миколаївської області від 17.02.2016 року до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі,
- у скоєні злочинів , передбачених ст.198 КК України, ч.3 ст.185 КК України ,
В С Т А Н О В И В
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , разом із потерпілим ОСОБА_6 , прийшли приблизно о 17 год. 23.02.2015 року до квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , де останній запропонував їм випити кави.На дану пропозицію ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодились та залишились в квартирі потерпілого. Після того, як ОСОБА_6 приготував каву, він запропонував ОСОБА_5 піти із ним до його кімнати з метою спілкування. В цей момент у ОСОБА_4 , котрий знаходився в іншій кімнаті цієї ж квартири потерпілого, виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , таємно заволодів майном потерпілого, а саме: сумкою чорного кольору, фірми Derby вартістю 200 грн., кросівками спортивними фірми Nike, вартістю 200 грн., кросівками спортивними фірми Puma, вартістю 200 грн., кросівками спортивними фірми Adidas, вартістю 200 грн., бушлатом чоловічим чорного кольору з наклейкою «Охорона» на спині, вартістю 400 грн.
Після цього, утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, причинивши своїми протиправними навмисними діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1000 грн.
Після скоєння даного злочину, приблизно о 18 год. 23.02.2015 року на міжсходинковому майданчику біля квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 взяти спортивні кросівки, фірми Adidas попередньо повідомивши, що вони викрадені у ОСОБА_6 з його помешкання.
ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що спортивні кросівки здобуті злочинним шляхом взяв їх для особистого користування та зберігав їх у власному помешкання в АДРЕСА_4 до 24.03.2015 року. Таким чином ОСОБА_5 спричинив своїми навмисними протиправними діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 200 грн.
Крім того, 01.09.2015 року біля 15 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись біля вікна квартири АДРЕСА_5 побачив відкрите вікно вищезазначеної квартири. В цей момент у нього виник злочинний умисел , направлений на викрадення чужого майна, поєднаний на таємне викрадення чужого майна, поєднаний із проникненням до житла. ОСОБА_5 , проник до вищезазначеної квартири через відкрите вікно, та скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб таємно з комоду викрав жіночу сумку світло- бежевого кольору , в якій знаходився мобільний телефон Самсунг 3322 багрового кольору вартістю 650 грн., мобільний телефон НТС Десір 500 світло синього кольору з синіми вставками, вартістю 1800 грн.
Після цього, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, причинивши своїми протиправними навмисними діями потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 2450 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав. Суду показав, що він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , прийшли приблизно о 17 год. 23.02.2015 року до квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 , де вони вирішили випити чаю чи кави. Бондар залишився у кімнаті із ОСОБА_10 , а ОСОБА_11 відлучився до іншої кімнати.Через деякий час до кімнати повернувся ОСОБА_11 , вони попрощались із потерпілим ОСОБА_6 та вийшли із квартири. Біля сходинок ліфту він побачив сумку із якимись речами. Оскільки ОСОБА_11 повідомив його , що вона належить йому і попросив взяти її, то він взяв сумку та вони пішли додому. Що було в тій сумці йому не відомо, все забрав ОСОБА_11 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину по епізоду від 23.02.2015 року визнав частково, вину за епізодом від 01.09.2015 р. визнав повністю.
Суду показав, що він разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , прийшли приблизно о 17 год. 23.02.2015 року до квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 , де вони вирішили випити чаю чи кави. Бондар залишився у кімнаті із ОСОБА_10 , а він відлучився до іншої кімнати, де із шафи, яка знаходилась у тій кімнаті взяв чорну куртку , декілька пар кросівок, зложив все це у сумку та виніс до сходинок під*їзду та повернувся до кімнати , де знаходився ОСОБА_10 із ОСОБА_12 . Після того , як вони попили чай та поспілкувались із ОСОБА_10 , разом із ОСОБА_12 попрощались із потерпілим ОСОБА_6 та вийшли із квартири. Коли вийшли із квартири, він попросив ОСОБА_12 взяти сумку із речами, яка знаходилась біля квартири та сказав що це його сумка. Вину визнає частково, оскільки крадіжку він скоїв сам, без участі ОСОБА_12 і останній не знав, що ці речі викрадені.
Крім того, 01.09.2015 року вночі , він, знаходячись біля вікна квартири АДРЕСА_5 побачив відкрите вікно вищезазначеної квартири. Він проник до вищезазначеної квартири через відкрите вікно, та скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб з комоду викрав жіночу сумку світлого кольору , в якій знаходився мобільний телефон Самсунг та мобільний телефон НТС.
Після цього, утримуючи викрадене майно при собі,він з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд. В скоєному він щиро розкаявся.
Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з*явилась. В заяві просила розглядати кримінальне провадження без її участі. Цивільного позову не заявляла.
Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що 23.02.2015 року , після обіду він зустрів свого давнього знайомого ОСОБА_4 та раніше не знайомого ОСОБА_5 та запросив їх до себе додому. Поспілкувавшись із ними вдома , він через деякий час ліг спати, а на наступний день виявив , що в нього зникли деякі речі- кросівки , сумка та бушлат. Претензій до обвинувачених в нього немає, бо всі речі йому були повернуті.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 та частковим визнанням вини обвинуваченим ОСОБА_5 їх вина повністю підтверджується показами свідків та матеріалами кримінального провадження.
Так свідок ОСОБА_14 показав, що приблизно біля одного року тому , він зайшов до ОСОБА_4 додому і той йому розповів, що він разом із ще однією особою скоїли крадіжку в дідуся дома, викрали речі, серед яких були кросівки. Ці кросівки ОСОБА_4 йому показав.
Свідок ОСОБА_15 суду показав, що приймав участь в якості понятого при слідчому експерименті за участі ОСОБА_5 , який добровільно розповідав про обставини крадіжки речей із квартири. Після того, як було зафіксовано покази обвинуваченого ОСОБА_5 , свідок прочитав протокол, та підписав його.В протоколі було достовірно зафіксовано покази ОСОБА_5 .
Аналогічні покази дав суду свідок ОСОБА_16 .
Відповідно до протоколу від 17.03.2015 року від потерпілого ОСОБА_17 прийнято заяву відповідно до якої він просить прийняти міри до осіб, які 23.02.2015 року в період часу із 16год до 17 год. 30 хв. здійснили крадіжку його майна із квартири.
Відповідно до протоколів від 24.03.2015 року пред*явлення особи для впізнання за фотознімками , потерпілий ОСОБА_6 впізнав на фото ОСОБА_4 ,та ОСОБА_5 , як осіб, які знаходились в його квартирі АДРЕСА_3 перед викраденням його майно в період з 23.02.2015р. по 24.02.2015р.
Відповідно до протоколу від 06.04.2015 року пред*явлення особи для впізнання за фотознімками , свідок ОСОБА_14 впізнав на фото своїх знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ,які розповіли йому, що викрали майно із квартири АДРЕСА_3 в період з 23.02.2015року по 24.02.2015р.
Відповідно до протоколу від 21.06.2015р. проведення слідчого експерименту із застосуванням фотозйомки , ОСОБА_5 , за участі захисника та понятих розповів на місці та показав, як в під*їзді будинку АДРЕСА_6 він разом із своїм знайомим ОСОБА_4 вийшли із квартири АДРЕСА_3 , після чого ОСОБА_4 віддав йому спортивні кросівки фірми "Адідас" , які ОСОБА_4 викрав з квартири АДРЕСА_3 . Після цього ОСОБА_5 вказав на місце, де він побачив пакет із викраденими речами. Після цього ОСОБА_5 вказав місце, де ОСОБА_12 передав йому кросівки.
Відповідно до заяви ОСОБА_4 , від 18.03.2015 р. він видав працівникам міліції викрадені ним та ОСОБА_5 кросівки , чоловічу куртку чорного кольору та спортивну сумку чорного кольору.
Вищезазначені речі були оглянуті , відповідно до протоколу від 04.04.2015р. та залучені до матеріалів кримінального провадження як речові докази.
Вищезазначені речі , відповідно до розписки потерпілого ОСОБА_6 , видані останньому 04.04.2015р. для зберігання.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 21.09.2015р. , проведеного із застосуванням фотозйомки, ОСОБА_5 на місці показав та розповів ,як він скоїв крадіжку через відкрите вікно квартири АДРЕСА_5 , де викрав майно потерпілої ОСОБА_9 .
Відповідно до постанови слідчого від 22.09.2015р. мобільний телефон "Самсунг3322" темно-багрового кольору був оглянутий та визнаний речовим доказом і залучений до матеріалів кримінального провадження та відповідно до розписки переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_9 .
Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, які є достатніми та взаємопов*язаними , суд вважає, що вина обвинувачених доведена повністю і дії ОСОБА_4 за епізодом від 23.02.2015 року суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно.
Дії ОСОБА_5 за епізодом від 23.02.2015року суд кваліфікує за ст.198 КК України, як отримання та зберігання майна, одержаного злочинним шляхом.
А також дії ОСОБА_5 за епізодом від 01.09.2015р.суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка),поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.
Суд критично відноситься до показів обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стосовно епізоду від 23.02.2015 року, оскільки їх покази спростовуються вище наведеними доказами.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів. Так, ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до середньої тяжкості. ОСОБА_5 вчинив злочини, які відносяться до середньої тяжкості та тяжкого злочину.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 .
Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.
А також суд враховує дані про особу обвинувачених. Так ОСОБА_4 , раніше судимий , працює не офіційно, характеризується посередньо, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні не знаходитися, але наглядався з 2000 по 2008 рік. На обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері не знаходиться.
Відповідно до висновку судової психіатричної експертизи від 17.06.2015 року психічним захворюванням не страждає, в теперішній час та не страждав ним в період часу , який йому інкримінується. Він міг віддавати облік своїм діям та керувати ними як в теперішній час так і період діяння, яке йому інкримінується. Застосування примусових мір медичного характеру ОСОБА_4 не потребує.
ОСОБА_5 також раніше судимий , працює не офіційно, характеризується посередньо, вину свою визнав частково та щиро розкаявся, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні не знаходився. На обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері не знаходиться.
З врахуванням наведеного, суд вважає, що обвинуваченим слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням положень ч.1 та ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 та ч.5 ст.72 КК України.
Цивільні позови потерпілими не заявлялись.
Керуючись ст.ст. 370 ,371,374 КПК України , суд
У Х В А Л И В
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України , до призначеного покарання, за сукупністю вироків , частково приєднати покарання за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 16.02.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 років 3-х місяців позбавлення волі.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст.198 КК України та ч.3 ст.185 КК України та призначити йому
-За ст.198 КК України 1 рік позбавлення волі,
-за ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі
На підставі ч.1 ст.70 КК України , за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України ,за сукупністю злочинів, передбачених даним вироком та за злочин, яким ОСОБА_5 засуджено вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 11.12.2015 року та вироком апеляційного суду Миколаївської області від 17.02.2016 року шляхом часткового складання покарань остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироку законної сили.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 09.07.2015року, зарахувавши йому строк попереднього ув*язнення в період з 09.07.2015року по 01.03.2016р. з розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дні позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 13.10.2015 року, зарахувавши йому строк попереднього ув*язнення в період з 13.10.2015року по 01.03.2016р. з розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дні позбавлення волі
Речові докази передати у розпорядження потерпілого ОСОБА_17 та потерпілої ОСОБА_9 .
На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
СУДДЯ ОСОБА_18