УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Слідчий Дніпровського УП ГУП Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 звернувся з клопотанням погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи наявність у провадженні обставин, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 7 до 15 років, будучи обізнаним про міру покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення; може впливати на свідків, з якими знайомий; враховуючи те, що підозрюваний не має визначеного місця проживання в межах м. Києва, може ухилятись від явки до органів досудового розслідування та суду. З наведених підстав зазначив, що недостатнім буде застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
Водночас, прокурор просив врахувати матеріали клопотання про чинення злочину із застосуванням насильства і не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти даного клопотання, просив відмовити у його задоволенні через відсутність доказів, які б свідчили про наявність обгрунтованої підозри, а також з огляду на недоведеність ризиків, про які зазначено у клопотанні, прокурором у судовому засіданні під час розгляду клопотання. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із електронним засобом контролю.
Підозрюваний підтримав думку захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у виді домашного арешту.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення і оцінивши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали клопотання, приходить до наступного.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у тому, що він 17.09.2016 року приблизно о 20 год. 50 хв., перебуваючи поблизу пункту прийому макулатури, що розташований по вул. Марганецькій в м. Києві зустрів наглядно знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вони разом здали макулатуру та придбали пляшку горілки, яку у подальшому, спільно почали вживати на узбіччі поряд із вказаним пунктом прийому.
В процесі вживання спиртного, внаслідок раптово виниклого конфлікту на підґрунті особистих неприязних стосунків між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , останній почав втікати у бік будинку АДРЕСА_2 . В подальшому, ОСОБА_8 наздогнав ОСОБА_5 та продовжив зясувати відносини з останнім. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та свідомо допускаючи наслідки у вигляді спричинення смерті ОСОБА_8 , з метою вбивства останнього, взявши правою рукою із сумки, що знаходилась при ньому, кухонний ніж, яким наніс не менше двох ударів в область черевної порожнини ОСОБА_8 . Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер на місці події.
Згідно Акту розтину №2099/2 смерть ОСОБА_8 наступила в результаті проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з ушкодженням внутрішніх органів.
У подальшому, ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення умисного вбивства, з місця події зник.
21.09.2016 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 1.
22.09.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
23.09.2016 року до слідчого судді подане дане клопотання про обрання запобіжного заходу, яке отримано підозрюваним 23.09.2016 р. о 12-15 год.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
-протоколом огляду місця події від 17.09.2016 року;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.09.2016 року;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.09.2016 року;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.09.2016 року;
-протоколом огляду місця події від 21.09.2016 року;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.09.2016 року;
-рапортом працівників ВКП Дніпровського УП ГУНП в м. Києві від 21.09.2016 року.
Враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , фактичні обставини справи, встановлені на час розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу.
Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.
При цьому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути обраний зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, яке передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 15 років; наявні в матеріалах клопотання дані, що характеризують особу підозрюваного, який не має ні законних джерел заробітку (доходу), ні постійного чітко визначеного місця проживання в м. Києві, ні підтвердженого належними доказами постійного місця проживання у м. Пирятині, що унеможливлює застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів (у виді домашнього арешту, застави, особистого зобов`язання) і вважає, що застосування підозрюваному більш м`яких запобіжних заходів, окрім, виняткового у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме:
- спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду (наявність таких ризиків обумовлена обізнаністю підозрюваного про міру покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, відсутністю міцних і сталих соціальних зв`язків);
- спробам незаконного впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні (ризики обумовлені тим, що підозрюваний знайомий з деякими свідками і може здійснювати вплив на них);
- спробам вчинити інше кримінальне правопорушення (наявність такого ризику обумовлена відсутністю у підозрюваного законних засобів існування, джерел доходів).
Цілодобовий домашній арешт, який просить застосувати до підозрюваного сторона захисту за місцем зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_5 у місті Пирятині, не зможе запобігти наведеним ризикам, а також ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином ( п. 4) ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки постійного місця проживання в місті Києві підозрюваний не має; зі слів підозрюваного, квартира в місті Пирятині належить його матері, однак, на підтвердження даного факту стороною захисту не надано слідчому судді жодного доказу, як і не надано доказів того, що мати підозрюваного є пенсіонером, що вона проживає у цій же квартирі в м. Пирятині, що вона перебуває на утриманні ОСОБА_5 , як і донька підозрюваного, про яку також відомо зі слів.
Як роз`яснено у розділі 3.4 узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року, при розгляді аналізованої категорії клопотань слідчим суддям необхідно враховувати, що у ч. 5 ст. 181 КПК словосполучення «житло цієї особи» охоплює випадки, коли підозрюваний, обвинувачений: 1) є власником (співвласником) такого житла; 2) зареєстрований у такому житлі; 3) постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо. При цьому, правильною є практика слідчих суддів, які застосовують цей запобіжний захід у згаданих випадках, з`ясувавши при цьому думку власника житла та оцінивши усі обставини в сукупності, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання; наявність у нього родини і утриманців тощо.
Стороною захисту не надано і доказів того, що підозрюваний на відповідних правових підставах проживає в місті Києві і власник житла в м. Києві висловлює свою думку з цих питань.
Таким чином, у судовому засіданні стороною захисту, всупереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не надано суду допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків, наведених стороною обвинувачення, у зв`язку з чим слідчий суддя, враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, у даному конкретному випадку доведено наявність зазначених стороною обвинувачення ризиків у цьому провадженні з числа регламентованих ст. 177 КПК України.
З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.
У той же час, частина 4 статті 183 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Керуючись положеннями вказаної норми, оцінюючи обставини справи у їх сукупності, тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , наявність обгрунтованої підозри про вчинення злочину із застосуванням насильства, слідчий суддя приходить до висновку про недоцільність визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління поліції Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Визначити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у межах шістдесяти діб, а саме до 17 листопада 2016 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: