Справа № 755/5672/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0016929 від 07.11.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, працюючого у Дарницькому трамвайному ДЕПО, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 07 листопада 2015 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, перебував у приміщенні караоке-кафе «РОМ», що знаходиться за адресою: місто Київ, проспект Тичини, 7.

Близько 01 години 30 хвилин 07 листопада 2015 року, ОСОБА_4 , відпочиваючи у вказаному закладі, побачив відчинені двері до кабінету адміністратора та зайшовши всередину виявив на столі ноутбук сірого кольору марки «HP».

В цей час у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, а саме вищевказаного ноутбука, який належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи з корисливих мотивів та скориставшись тим, що у даному приміщенні більше нікого не було, і за його діями ніхто не спостерігає з сторонніх осіб, ОСОБА_4 взяв вищевказаний ноутбук зі стола.
Крім цього, ОСОБА_4 побачив у приміщенні жіночу сумочку, оглянувши вміст якої, він виявив всередині жіночий шкіряний гаманець чорного кольору, з якого дістав грошові кошти в сумі близько 20 гривень, ключ, банківську картку та студентський квиток, що належать ОСОБА_6 .. Таємно викравши вищевказані речі, ОСОБА_4 вийшов з кабінету адміністратора та зайшов до приміщення чоловічого туалету, в якому викинув порожній гаманець. Всі інші вище перелічені речі сховав собі у верхній одяг та вийшов з приміщення вказаного закладу.
Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденими речами розпорядився на свій власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 3000 гривень та ОСОБА_6 на загальну суму 300 гривень .
Серед іншого, ОСОБА_4 25 лютого 2016 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, перебуваючи по АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, побачив раніше невідомого йому ОСОБА_7 , у якого в руках був мобільний телефон.
В подальшому, перебуваючи за вищевказаною адресою у нього виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання майно ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих спонукань, застосував насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, яке виразилось в ударі в обличчя ОСОБА_7 , від чого останній втратив рівновагу та впав на асфальт, після чого ОСОБА_4 сів на ОСОБА_7 та подолавши опір потерпілого відкрито викрав у нього: мобільний телефон марки Nomi І240, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 599 гривень 00 копійок, в середині якого знаходилась сім картка мобільного оператора «Лайф», № НОМЕР_3 , вартістю 20 гривень 00 копійок, на рахунку грошових коштів не було, сім картка мобільного оператора «МТС» НОМЕР_4 , вартістю 20 гривень, на рахунку знаходились кошти у розмірі 20 гривень; карта пам`яті об`ємом на 16ГБ, вартістю 250 гривень 00 копійок; банківська карта «Приватбанк», яка матеріальної цінності не становить, на рахунку якої коштів не було; навушники «Panasonic», вартістю 240 гривень 00 копійок.
Після чого ОСОБА_4 наніс ще декілька ударів руками в область обличчя ОСОБА_7 , та подолавши опір потерпілого відкрито викрав у нього: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 ; ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_7 ; трудову книжку на ім`я ОСОБА_7 ; приписне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 ; диплом про здобуття вищої освіти Національної академії внутрішніх справ на ім`я ОСОБА_7 ; диплом про здобуття вищої освіти Академії муніципального управління на ім`я ОСОБА_7 .
Після чого ОСОБА_4 встав з ОСОБА_7 та наніс йому удар ногою в область голови, і в подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на свій власний розсуд.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_7 , на загальну суму 1150 гривень 00 копійок.
Згідно висновку експерта №560 від 29.02.2016 року: «1-6. При судово-медичні експертизі у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце наступні тілесні ушкодження: а) синці - в лівій підочній ділянці, в підборідковій ділянці зліва; б) садна - в підборідковій ділянці зліва на фоні зазначеного синця визначають - 3. Синці та садна, у звичайному перебігу, загоюються у строк до 6 діб, тобто, саме на цей строк буде порушена як функція травмованої ділянки так і у цей строк буде відновлена її анатомічна цілісність. Цей строк визначає тривалість розладу здоров`я. Саме тому, тілесні ушкодження, вказані у п.п. а) та б) даних Підсумків, відносяться до легкого тілесного ушкодження, відповідно п.п. 2.3.5. та 4.6. «Правил». Характер та морфологія виявлених ушкодження свідчить про те, що вони утворились у наслідок травматичної дії тупого(их) предмету(ів), характерні властивості якого(их) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати вказаному терміну, тобто 25.02.2016.».
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він своїми умисними діями скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя/здоров`я потерпілого.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, відносно яких останній батьківських прав не позбавлений, усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, спосіб життя (працюючий, одружений, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України), позитивну характеристику за місцем роботи, наявність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім (іти), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає належні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання та відсутність у всіх потерпілих, у зв`язку з усуненням завданої шкоди будь-яких матеріальних претензій; відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статей 185, 186 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 КК України та зі звільненням від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Зокрема, про можливість належної соціалізації особи та допустиму репутацію обвинуваченого свідчить невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (невстановленість зловживання алкогольними напоями, наркотичними засобами та інші), наявність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, характер вчинених кримінальних правопорушень, поведінку під час та після вчинення кримінального правопорушення, відсутність за його результатами будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превелювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді утримання під вартою враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України і дані про його особу, слід змінити на особисте зобов"язання до набранням вироком законної сили.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Питання судових витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання:

? за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

? за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим звільнити з-під варти в залі суду та покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи у сумі 122 (сто двадцять дві) гривні 76 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0016929 від 07.11.2015 року повернути власникам (володільцям).
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1