Справа № 502/1889/16-к
УХВАЛА

19 жовтня 2016 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Кілія клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія, Одеської області, гр-на України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, такого, що зареєстрованого місця проживання не має, тимчасово мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 27.05.2013 року Кілійським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 2 та ч. 3, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75-76, 104 КК України з іспитовим строком 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), відомості про які 29.05.2013 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820, за ознаками ст. 185 ч. 3, ст. 289 ч. 2, ст. 309 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , 26.08.2016 року звернулась до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Вчинив нові злочини під час іспитового строку за попереднім вироком суду, не має постійного місця проживання на території Кілійського району Одеської області та місця роботи. Переховувався від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджав кримінальному провадженню. З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор клопоче про обрання ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання із долученими до нього додатками та заслухавши учасників розгляду клопотання слідчий суддя достовірно встановив наступне:

Наприкінці літа 2012 року у денний час ОСОБА_5 , маючи намір на незаконне придбання наркотичних засобів, з метою особистого вживання, знаходячись в районі лісництва м. Вилкове, біля дороги зірвав дикорослий кущ коноплі, який заховав там же, щоб той висох. Приблизно за 2 тижні ОСОБА_5 повернувся на те місце, де маючи намір на незаконне виготовлення наркотичного засобу, подрібнив коноплю, розсипав її у 5 сірникових коробок, які склав у поліетиленову папку, яку заховав у землю біля мосту. 28.05.2013 року ОСОБА_5 , знаходячись у м. Вилкове, пішов до того місця, де сховав коноплю, дістав папку з сірниковими коробками з коноплею, та пішов гуляти по місту. При цьому близько 17-ї години, коли він проходив по одній з вулиць, почав висловлюватися нецензурною лайкою. За це його було затримано працівниками міліції та відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення. В ході складання протоколу, у присутності понятих було проведено особистий огляд речей, в ході якого було виявлено та вилучено 5 сірникових коробок з коноплею.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

22.09.2013 року близько 23-ї години ОСОБА_5 маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом проник у двір будинку АДРЕСА_2 , де незаконно заволодів мопедом марки «Судзукі», спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 5000 гривень.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у інше сховище.
22.09.2013 року близько 23-ї години ОСОБА_5 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, повторно проник у двір будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав куртку жіночу шкіряну, вартістю 1000 гривень, телефон марки «Самсунг S 5230», вартістю 800 гривень, у якому була сім-карта оператора «Діджус», вартістю 10 гривень, гроші на рахунку у сумі 20 гривень, і який знаходився у шкіряному чохлі вартістю 20 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1850 гривень.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, з проникненням у інше сховище.
08.05.2014 року близько 22-ї години ОСОБА_5 , маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, проник у двір будинку АДРЕСА_3 , де незаконно заволодів мопедом марки «Лідер», модель ЕХ 50 QT-B, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2500 гривень.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у інше сховище.
20.05.2014 року близько 23-ї години, ОСОБА_5 , маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, проник у двір будинку АДРЕСА_3 , де незаконно заволодів мотоциклом марки «Урал», державний номер НОМЕР_1 , спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1500 гривень.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у інше сховище.
06.07.2014 року близько 24-ї години, ОСОБА_5 , маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись у дворі багатоповерхового будинку АДРЕСА_4 , незаконно заволодів мопедом марки «Фада» модель FD 50 QT-11, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 5000 гривень.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у інше сховище.
Відомості про вказані кримінальні правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820 від 29.05.2013 року і ОСОБА_5 09.01.2014 року та 09.07.2014 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 289 КК України і він допитаний в якості підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 26.08.2016 року працівникам поліції надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

12.10.2016 року на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_5 затримано у м. Київ.

14.10.2016 року ОСОБА_5 звільнено з ІТТ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі та просить його задовольнити, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень (злочинів) визнав у повному обсязі однак проти задоволення клопотання заперечує, оскільки наміру переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню не має.

Адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечує, оскільки вважає, що з урахуванням усіх обставин кримінального провадження, для належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків йому буде достатньо запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши копії матеріалів кримінального провадження, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчій суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 та ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки це підтверджується матеріалами доданими до клопотання та не заперечується самим підозрюваним і його захисником.

Подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя враховує що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, ніде не працює та не навчається, не одружений і не має утриманців, також не має місця реєстрації та постійного місця проживання на території Кілійського району Одеської області і, це свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного.

Також слідчий суддя приходить до висновку, що знаходячись на свободі, ОСОБА_5 продовжить займатись злочинною діяльністю, про що свідчить факт відсутності у нього постійної роботи і джерела доходів.

Окрім цього слідчий суддя враховує той факт, що підозрюваний вчинив нові злочини під час іспитового строку за попереднім вироком суду.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, слідчій суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яку може бути внесено до закінчення строку дії ухвали, слідчій суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, до прокуратури, або до суду, у залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб, з утриманням його в Ізмаїльській установі виконання покарань УДПС України в Одеській області (СІЗО № 22).

Взяти ОСОБА_5 під варту в залі судових засідань.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту взяття під варту, тобто з 19.10.2016 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 17.12.2016 року.

Одночасно визначити розмір застави у межах 20 мінімальних заробітних плат, в сумі 27560 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, до прокуратури, або до суду, у залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 17.12.2016 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Ізмаїльської установи виконання покарань УДПС України в Одеській області (СІЗО № 22).

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1