Справа № 428/4087/16-к
Провадження № 11-сс/782/123/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
« 15 » квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

представника ТОВ «Лізінвест» - ОСОБА_6

Слідчого - ОСОБА_7 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу директора ТОВ «Лізінвест» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.04.2016 року про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться та будуть надходити на банківський рахунок ТОВ «Лізінвест»,-

В С Т А Н О В И Л А :
01.04.2016 року старший слідчий з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області ОСОБА_7 звернувся з клопотанням від 30.03.2016 року , погодженим прокурором відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 , про арешт майна до слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області.
Згідно змісту клопотання, СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 02.09.2015 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.І ст. 212 КК України, за фактом ухилення службовими особами ТОВ «Лізінвест» (код) від сплати ввізного мита та податку на додану вартість на загальну суму 1 172 688 грн.
З клопотання також вбачається, що службові особи ТОВ «Лізінвест» (код за ) у звітному податковому періоді вересень-грудень 2012 року при здійсненні фінансово-господарської діяльності, пов`язаної з придбанням у нерезидента ООО «РК-Трейдинг» (РФ, м. Еліста Республіка Калмикія) та ввезенням на митну територію України в режимі імпорту з Російської Федерації товару (фталевого ангідриду технічного марки А), шляхом неправомірного використання пільг і звільнень від оподаткування митними платежами за рахунок використання та надання до митного органу документів митного оформлення, а саме: сертифікатів про походження товару форми СТ-1, які в подальшому були анульовані Волгоградською торгівельно-промисловою палатою на підставі надання експортером недостовірної інформації, не сплатили ввізного мита в сумі 977 241 грн. та занизили податок на додану вартість на імпорт на суму 195 448 грн., тобто ухилились від сплати податків та зборів в значних розмірах на загальну суму 1 172 689 грн., що підтверджуються висновком акту № 12/12-32-22-05/34933894 від 25.08.2015 про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Лізінвест» щодо дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо обгрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування митними платежами за період з 01.09.2012р. по 31.12.2012р., проведеної спеціалістами Управління податкового та митного аудиту Головного управління ДФС у Луганській області, за результатами якої ГУ ДФС у Луганській області були прийняті податкові повідомлення-рішення від 10.09.2015 № та №, якими були визначені грошові зобов`язання підприємства за основним платежем 977 240,73 грн. (ввізне мито) та 195 448,16 грн. (ПДВ).
Що, станом на 16.03.2016 року відповідно до інформації ГУ ДФС у Луганській області податковий борг ТОВ «Лізінвест» за результатами податкової перевірки, оформленої актом № 12/12-32-22-05/34933894 від 25.08.2015, складає 1 172 689 грн. за основними видами платежів, тобто дії службових осіб ТОВ «Лізінвест» призвели до фактичного ненадходження до бюджету грошових коштів у значному розмірі на загальну суму 1 172 689 грн.
В ході досудового слідства було встановлено, що для здійснення фінансово-господарської діяльності в період 2012-2016рр. ТОВ «Лізінвест» використовує банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «МІБ» (МФО 380582).
Слідчий в своєму клопотанні зазначає, що у досудового слідства є підстави вважати, що безготівкові грошові кошти ТОВ «Лізінвест», які перебувають на вказаному банківському рахунку підприємства, є майном, набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому виникла необхідність в тимчасовому позбавленні особи, у володінні якої перебуває майно, можливості відчужувати, користуватися та розпоряджатися цим майном для забезпечення цивільного позову та з метою запобігання можливості його приховування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі та відчуження, у зв`язку з чим ставить питання про накладення арешту на грошові кошти, що перебувають на банківському рахунку підприємства у вказаній банківській установі.
Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду від 01.04.2016 року задоволено клопотання. Накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться та будуть надходити на банківський рахунок ТОВ «Лізінвест» () № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «МІБ» (МФО 380582, м. Київ, вул. Лаврська , 16/ з урахуванням розміру встановлених збитків в сумі, яка не перевищує 1 172 689 грн. Зупинено видаткові операції по рахунку, за винятком операцій, пов`язаних з перерахуванням коштів для сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів до бюджету або державних цільових фондів по сплаті єдиних страхових внесків, а також видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати. Зобов`язано службових осіб ПАТ «МІБ»» (МФО 380582) надати слідчому довідку про залишок коштів на рахунку № НОМЕР_1 на момент накладення арешту, а в подальшому невідкладно направляти на адресу слідчого відомості щодо додаткового надходження коштів на зазначений рахунок. Заборонено розпоряджатися та відчужувати майно на час досудового розслідування та судового провадження у даному кримінальному провадженні.
Задовольняючи клопотання, суд послався на достатність підстав вважати, що грошові кошти, які знаходяться на зазначеному банківському рахунку, є предметом злочину і набуті злочинним шляхом.

На ухвалу слідчого судді директором ТОВ «Лізінвест» ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій він ставить питання про її скасування та просить ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на банківський рахунок ТОВ «Лізінвест» № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «МІБ» (МФО 380582, вважає, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, грубо порушує права та законні інтереси скаржника, посилається на відсутність передбачених ст.170 КПК України підстав для арешту грошових коштів, а обґрунтування клопотання слідчим є безпідставним; вказує на те, що накладення арешту на майно підприємства та заборона здійснювати видаткові операції унеможливлює здійснення виробничої діяльності підприємства, призведе до зупинки виробництва, вважає, що суд безпідставно визнав, що гроші, на які накладено арешт, є предметом злочину; слідчий суддя в ухвалі не навів доводів про те, яким чином грошові кошти ТОВ «Лізінвест», які арештовані, відповідать критеріям, зазначеним у ч.3ст.170 КПК України; вказує на те, що представик ТОВ «Лізінвест» випадково довідався про розгляд справи тільки 07.04.2016року, ухвалу було постановлено без виклику особи яка її оскаржує, тому вважає, що строк апеляційного оскарження для такої особи, згідно ч.3 ст.395 КПК України, обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та вважав ухвалу слічого судді обґрунтованою, представника ТОВ «Лізінвест» ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання слідчого в накладені арешту на грошові кошти, що перебувають на банківському рахунку підприємства, вивчивши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що клопотання про накладення арешту розглядалося слідчим суддею без повідомлення ТОВ «Лізінвест». Зважуючи на те, що про наявність ухвали апелянт дізнався та отримав її копію 07.04.2016 року, а апеляційну скаргу направив згідно поштового штемпелю 09.04.2016 року, тобто в п`ятиденний строк, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження апелянтом не пропущено.

Відповідно до п.7 ч2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1/ збереження речових доказів, 2/ спеціальної конфіскації, 3/ конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4/ відшкодування шкоди, завданної внаслідок кримінального правопорушення / цивільний позов /, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України, у випадку , передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно відомостей, які внесені до ЄРДР 02.09.2015 року за №0000044 кримінальне правопорушення за ч.1 ст.212 КК України вчинили посадові особи ТОВ «Лізінвест», які в вересні-грудні 2012 року ухилилися від сплати ввізного мита та податку на додану вартість на загальну суму 1 172 688 гривень.

Як свідчить зміст клопотання слідчого про арешт майна, підставою для накладення арешту слідчий вказав необхідність забезпечення цивільного позову і погашення податкової заборгованості ТОВ «Лізінвест».

Однак, слідчий суддя в ухвалі, мотивуючи необхідність накладення арешту на банківські рахунки, зазначив, що грошові кошти, про арешт яких просить сторона обвинувачення, є предметом злочину, набуті злочинним шляхом, і відповідають критеріям ч.3 ст.170 КПК України, тобто арештував їх у якості збереження речових доказів.

Апеляційний суд знаходить безпідставними такі висновки слідчого судді, так як матеріали кримінального провадження не містять достатніх даних про те, що гроші, які наразі розміщені на арештованих рахунках ТОВ «Лізінвест», набуті в вересні-грудні 2012 року внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, вони не можуть бути використані, як докази у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що в кримінальному провадженні, внесеному 29.04.2014 року в ЄРДР за №0000034, вже проводилося досудове розслідування щодо посадових осіб ТОВ «Лізінвест», які в 2012 році ухилилися від сплати ввізного мита та податку на додану вартість, тобто за тими ж самими обставинами. За результатами розслідування слідчим винесено постанову від 09.09.2014 року про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях посадових осіб складу кримінального правопорушення. Ця постанова наразі не скасована.

Нове досудове розслідування розпочалося через рік, без скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження, при цьому в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про виникнення нових обставин, які б слугували підставою для проведення нового досудового розслідування.

Також матеріали кримінального провадження свідчать про наявність спору в Вищому адміністративному суді України між ТОВ «Лізінвест» та податковими органами про визнання неправомірними та скасування податкових рішень-повідомлень.

За таких умов апеляційний суд не вбачає наявності обґрунтованої підозри у вчиненні посадовими особами ТОВ «Лізінвест» кримінального правопорушення.

Цивільний позов до ТОВ «Лізінвест» в матеріалах кримінального провадження відсутній, із пояснень у судових засіданнях відомо, що він не заявлявся, сама наявність шкоди наразі не доведена.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя в ухвалі не навів переконливих мотивів, з яких він дійшов висновку стосовно задоволення клопотання слідчого про арешт майна ТОВ «Лізінвест».

Сукупність викладеного свідчить про відсутність передбачених законом підстав для арешту майна ТОВ «Лізінвест», а тому апеляційна скарга ТОВ «Лізінвест» підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 376 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області ,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу директора ТОВ «Лізінвест» ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду від 01.04.2016 року ОСОБА_9 , якою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУДФС у Луганській області ОСОБА_7 - скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУДФС у Луганській області ОСОБА_7 щодо :
1/ Накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться та будуть надходити на банківський рахунок ТОВ «Лізінвест» () № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «МІБ» / МФО 380582, за адресою 01015 в м. Києві, вул. Лаврська , 16 / з урахуванням та не менше розміру встановлених збитків в сумі 1 172 689 грн.
2/ Зупинення видаткових операцій по рахунку, за винятком операцій, пов`язаних з перерахуванням коштів для сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів до бюджету або державних цільових фондів по сплаті єдиних страхових внесків, а також видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати.
3/ Зобов`язання службових осіб ПАТ «МІБ»» (МФО 380582) надати слідчому довідку про залишок коштів на рахунку № НОМЕР_1 на момент накладення арешту, а в подальшому невідкладно направляти на адресу слідчого відомості щодо додаткового надходження коштів на зазначений рахунок.
4/ Заборонення розпоряджатися та відчужувати майно на час досудового розслідування та судового провадження у кримінальному провадженні.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Копію ухвали направити сторонам.
СУДДІ:
ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2
------------------------ ------------------------- -------------------------