АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
представника потерпілих ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року щодо ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та йому призначено покарання 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено без змін - домашній арешт. Цивільний позов ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 на відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 10 400 гривень.

Згідно з вироком суду, 21 лютого 2015 року приблизно о 02 год. 00 хв. за адресою м. Київ, вул. Сирецька, 108 ОСОБА_11 та невстановлена слідством особа за попередньою змовою вчинили напад з метою заволодіння майном ОСОБА_10 із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я. Так, застосовуючи фізичну силу, витягнули ОСОБА_10 з автомобіля, ОСОБА_11 наніс йому декілька ударів, від чого той впав, а ОСОБА_11 та невстановлена слідством особа продовжили ногами наносити лежачому потерпілому ОСОБА_10 удари в ділянку тулубу та верхніх і нижніх кінцівок. Після цього, ОСОБА_11 вирвав з рук ОСОБА_10 сумку з ноутбуком «Apple MacBook» 13 дюймів вартістю 10 400 грн. та, заламавши його ліву руку, зняв годинник «Патек Філіп» вартістю 17 000 грн., а з правої кишені джинсів витягнув мобільний телефон «Garmin-Asus A10» вартістю 866 грн. 66 коп. Таким чином, ОСОБА_11 спільно з невстановленою особою спричинили матеріальної шкоди ОСОБА_10 на загальну суму 28 266 грн. 66 коп., після чого з місця злочину втекли, а майном розпорядились на власний розсуд.

Згідно даних висновку експерта №551 від 26.02.2015 року у ОСОБА_10 виявлені легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить змінити вирок Подільського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року в частині призначеного покарання, призначити ОСОБА_11 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Захисник зауважує, що дії ОСОБА_11 спровоковані поведінкою пасажирів таксі ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які були в стані алкогольного сп`яніння; ОСОБА_11 вважав, що ОСОБА_10 протиправно заволодів ключами від його авто, а тому ОСОБА_11 заволодів майном потерпілого ОСОБА_10 виключно з метою компенсації витрат, так як думав, що йому доведеться оплачувати заміну центрального замка в службовому автомобілі.

Захисник вважає, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_11 покарання не взяв до уваги обставини, що пом`якшують покарання: поведінку потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_13 , які спровокували ОСОБА_11 на вчинення ним неправомірних дій; те, що ОСОБА_11 раніше не судимий; має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження; офіційно працює; позитивно характеризується за місцем реєстрації; впродовж судового розгляду давав послідовні та незмінні показання.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за обставин, викладених у вироку, є правильним, ґрунтується на зібраних на досудовому слідстві та досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності.

Вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_11 за 2 ст. 187 КК України як умисні дії, які виразилися у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Призначаючи ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 187 КК України покарання суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України. Зокрема, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів; особу ОСОБА_11 , який характеризується позитивно, раніше не судимий, має на утриманні малолітнього сина, офіційно працює, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває; відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та призначив ОСОБА_11 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 187 КК України, зазначивши, що за таких умов буде досягнута мета покарання.

При цьому, суд першої інстанції підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України не встановив, навівши переконливі мотиви такого рішення.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо виду та розміру призначеного ОСОБА_11 покарання, а також з тим, що обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є підставами для призначення покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої ч. 2 ст. 187 КК України, та висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, матеріали справи не містять.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_11 злочину, необгрунтовані, оскільки суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо призначення покарання ОСОБА_11 та можливості звільнення його від відбування покарання з випробуванням, врахувавши всі обставини справи, в тому числі й ті, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, призначив обвинуваченому покарання відповідно до вимог чинного законодавства, вмотивував своє рішення, з чим погоджується і колегія суддів.

З огляду на викладене, підстав для зміни вироку суду в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з наведених захисником мотивів, колегія суддів не знаходить, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 задоволенню не підлягає, а вирок як законний та обґрунтований необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Подільського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року щодо ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/953/2016 Категорія: ч. 2 ст. 187 КК України
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_14
Доповідач: ОСОБА_1