Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/1304/16-к
Номер провадження: 1-кп/511/121/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2016м.Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження №0000163, яке внесено до ЄРДР 16.03.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Міняйловка, Тарутінського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого ТОВ «Петра ОЙЛ» на посаді водія-експедитора, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 15.03.2016року біля 22.17 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «MERCEDES-BENZ VITO» р/н НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині автодороги сполученням «Одеса-Кучурган» в с. Кучурган Роздільнянського районгу Одеської області з боку с. Степове в напрямку смт. Первомайськ. При наближені до пункту пропуску «Кучурган-Первомайск» відділу пограничної служби Кучурган обвинувачений, маючи об`єктивну та реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної пригоди, при відсутності будь-яких перешкод для його руху, діючи з необережності не врахував дорожню обстановку, не приділив повинної уваги її зміні, а саме наявності на шляху прямування перешкоди для подальшого руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, проявляючи злочинну самовпевненість, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд передньою частиною кузова керованого ним автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO» на бетонну огорожу.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру переднього сидіння автомобіля

«MERCEDES-BENZ VITO» ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження, від яких він помер на місці пригоди, а саме: множинні садна лобової ділянки, садно проекції внутрішнього кінця лівої брови, садно спинки носа, синець верхнього повіка правого ока, садно підборіддя, множинні садна правої бічної поверхні грудної клітки і живота, садно і синець лівої кисті, забита рана тім`яної ділянки, відкритий перелом кісток склепіння та основи черепа, вогнищеві крововиливи під м`якою оболонкою головного мозку, контузійні крововиливи головного мозку, закритий перелом тіла грудини.

Згідно висновку судової медичної експертизи № 184-842/2016 від 14.04.2016, проведеної експертом Одеського обласного бюро СМЕ, всі вищевказані ушкодження за критерієм небезпеки для життя мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_7 полягає у прямому причинному зв`язку з наявною у нього відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді відкритого перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під м`якою оболонкою головного мозку, контузійних крововиливів головного мозку. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 з`явився набряк головного мозку.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

- п.1.5. згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків,

- п.2.3. в якому вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п.2.9. відповідно до якого водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

- п.12.3. згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 1961 від 10.05.2016 по дослідженню обставин наїзду автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO» р/н НОМЕР_1 на перешкоду: в умовах дорожньо-транспортної пригоди дії водія автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO» р/н НОМЕР_1 регламентувалися вимогами п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху, відповідно до яких йому необхідно було бути уважним та ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу.

Шляхом належного виконання вимог п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху водій автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO» р/н НОМЕР_1 в умовах ДТП мав технічну можливість запобігти наїзду на перешкоду, огорожу пункту пропуску «Кучурган - Первомайськ» відділу пограничної служби «Кучурган» та його дії перебували у причинному зв`язку з настанням події.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_4 вищезазначених Правил дорожнього руху України, знаходяться також в прямому причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди та з тяжкими наслідками, що настали смертю ОСОБА_7 .

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи і суду пояснив, що 15.03.2016року біля 22.17годин, він, рухаючись на автомобілі свого батька «MERCEDES-BENZ VITO» р/н НОМЕР_1 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 по автодорозі сполученням «Одеса-Кучурган», при наближенні до пункту пропуску відділу пограничної служби «Кучурган» здійснив наїзд передньою частиною кузова автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO» на бетону огорожу. Внаслідок ДТП його знайомий ОСОБА_7 помер на місці пригоди. Також обвинувачений зазначив, що в той день до вчинення ДТП він разом із ОСОБА_7 вживав спиртні напої.

Крім власного визнання своєї вини винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому доводиться й показами потерпілого.

Так, потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що ОСОБА_8 знає давно і він був другом його загинутого брата ОСОБА_9 , ніяких претензій до нього він не має, просив суд обрати обвинуваченому міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

З урахуванням визнання вини у вчиненні вище наведеного злочину, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно з п. 20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, задовільну характеристику по місцю проживання та з місця роботи, та те, що обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Також судом враховуються і ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно відшкодував завдану шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, а також позиція потерпілого, який просив обрати обвинуваченому міру покарання не пов`язану з позбавленням волі та не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 працює водієм і це є єдиним джерелом його доходу, а також те що вчинений обвинуваченим злочин є необережним, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, без застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 витрати за проведення судових авто технічних експертиз в розмірі 1409,40грн.

Керуючись ст..ст. 100, 124, ч.3 ст.349, 368, 369-371, ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів. .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 ( три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.2 - 4 ч.1 ст.76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, залишити домашній арешт.
Арешт майна, накладний ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.03.2016 року на автомобіль «MERCEDES-BENZ VITO» р/н НОМЕР_1 - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІПН НОМЕР_2 ) на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 1409гривні 40 копійок.
Речовий доказ по справі: компакт-диск CD-R «Verbatim» зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000163.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1