Ім`ям України Провадження № 1-кс/200/5670/16
21 червня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , заступника начальника СВ Ленінського ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 ,
06 червня 2016 року до суду звернувся ОСОБА_3 із клопотанням про скасування арешту зі свого майна квартири АДРЕСА_1 , який накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2016 року.
В судовому засіданні ОСОБА_3 заяву про скасування арешту майна підтримав, прохав її задовольнити, пояснення надав аналогічно тексту заяви. Додатково пояснив, що слідча не мала права звертатись до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на його квартиру, не перевіривши, хто є власником квартири та підстав набуття такого права.
Захисник ОСОБА_4 заяву підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту клопотання та поясненням свого довірителя. Додатково пояснила, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем квартири, жодного відношення до кримінального провадження, у межах якого накладений арешт, не має. Через те, що йому не пред`явлено підозру, так як арешт майна накладається на майно підозрюваного або обвинуваченого, а також, з тих підстав, що він є добросовісним набувачем, арешт на майно якого не допускається, є усі підстави для скасування накладеного арешту і поновлення порушеного права її довірителя.
Заступник начальника СВ Ленінського ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання. Пояснила, що підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення було те, що колишній власник квартири ОСОБА_7 зареєструвала право власності на спірну квартиру на підставі підробленого рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Крім того, це підроблене рішення було не про визнання права власності, а про визнання права на користування вказаним житловим приміщенням. З цих підстав не можна було реєструвати право власності, що зробила нотаріус, внаслідок чого вказана квартира протиправно вибула із власності територіальної громади міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради. Через це, вважати ОСОБА_3 добросовісним набувачем майна не можна. Постановою слідчої СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 17 лютого 2016 року квартира АДРЕСА_1 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню. Досудове слідство досі триває. Через те, що арешт на спірну квартиру був накладений з метою забезпечення її повернення територіальній громаді міста, оскільки вибула із її володіння незаконно, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно із вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення скаржника, адвоката та слідчої, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 170, 174, 369, 371-372 КПК України,-
Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційного скарги протягом п`яти днів зо дня її проголошення.
Слідчій суддя ОСОБА_1