Справа № 145/2015/14-к
Провадження №1-кп/145/3/2016
ВИРОК
Іменем України
"10" листопада 2016 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

її представника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів кримінальне провадження № 0000318 від 04.07.2014 року за фактом вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 , громадянином України, непрацюючим, одруженим, на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимим,

кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:
03.07.2014 року, близько 23-00 год., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по вул. Маяковського, що в м. Гнівань Тиврівського району, в порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху України, згідно якого, під час руху транспортного засобу заднім ходом, водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху та для забезпечення безпеки руху у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, під час руху транспортним засобом заднім ходом, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 задньою частиною автомобіля, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: політравми: закритого перелому лонних і сідничних кісток тазу, розриву крижово-здухвинного з`єднання зліва, компресійного перелому тіла 4-го поперекового хребця, закритого двох кісточкового перелому правої гомілки зі зміщенням відломків, які згідно висновку судово -медичної експертизи № 100 від 25.09.2014 року, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо 04.07.2014 року в наслідок ДТП. По ступені тяжкості як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення визнав себе винуватим, однак не визнав наявності у нього стану сп`яніння на момент скоєння ДТП і дав показання про те, що 03.07.2014 року, в період часу із 22-00 год. до 23-00 год., після дощу, він на своєму вантажному "бусі" рухався по вул. Маяковського в м. Гнівані, зупинився біля будинку свого знайомого ОСОБА_8 , поговорив із ним біля його воріт і вирішив розвернутись, став рухатись заднім ходом, пробував розвернутись, щоб виїхати із вул. Маяковського на вул. Миру, однак великий вантажний "бус" не поміщався і він поїхав прямо, виїхав на вул. Курортну. Коли повернувся додому, то біля 01-00 год. ночі до нього приїхали працівники міліції і сказали, що по вул. Маяковського він наїхав на пішохода.

Пригадує, що в процесі розвороту на вул. Маяковського відчув, що ніби заднім лівим колесом на щось наїхав. Дивився в дзеркало заднього виду, але вулиця не освітлювалась, до паркану було ще біля півтора метра і він ніяких пішоходів не побачив. Перед поїздкою він спиртних напоїв не вживав. Між тим як прибув додому і приїздом працівників міліції він вдома випив біля 150 грам горілки.

Уточнив, що в автомобілі освітлення було справне, він від ОСОБА_8 спочатку поїхав вперед, а потім почав рухатись заднім ходом. В той день був дощ, який періодично зупинявся. Після ОСОБА_8 він поїхав на АЗС по вул. Терешкової, а потім додому, знаходячись вдома біля 40 хвилин, вирішив випити горілки і пляшку пива, яке придбав на АЗС. Біля 02-00 год. ночі до нього заїхали працівники міліції з приводу ДТП і він поїхав показувати їм шлях, де рухався заднім ходом, потім його повезли в РВ УМВС, а в 05-00 год. ранку повезли в ЦРЛ, де провели медичний огляд на стан сп`яніння.

У вчиненому кається.

Окрім визнання своєї винуватості обвинуваченим, його виннність в скоєнні правопорушення доводиться висновками експертиз та протоколом проведення слідчого експеременту.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 100 від 25.09.2014 р., у ОСОБА_6 мала місце політравма: закритий перелом лонних та сідничних кісток тазу, розриву крижово-здухвинного з`єднання зліва. Компресійний перелом правої гомілки зі зміщенням відломків.

Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо в строк та при обставинах, що вказані в постанові про призначення судово-медичної експертизи "03.07.2014 р. під час ДТП".

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 452а від 15.10.2014 р., в даній ситуації що склалася, з технічної точки зору, можливість попередження виникнення ДТП у водія автомобіля Форд-Транзит ОСОБА_4 полягала у виконанні ним вимог п. 10.9 ПДР «Під час руху транспортного засобу заднім ходом, водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб».

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 51-к від 18.02.2016 р., у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів кісток таза (лонної та сідничної кісток зліва, сідничної кістки справа, перелому крижової кістки), розриву крижово-здухвинного з`єднання зліва без порушення функції органів тазу, компресійного перелому тіла 4-го поперекового хребця без порушення функції спинного мозку, закритого двохкісточкового перелому правої гомілки зі зміщенням.

Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо в строк та при обставинах, що вказані в постанові про призначення судово-медичної експертизи "03.07.2014 р. під час ДТП".

При теперішньому обстеженні у ОСОБА_6 має місце порушення функції тазу у вигляді помірного порушення функції статики і ходи за рахунок перекосу тазового кільця та вкорочення лівої нижньої кінцівки на 2 см.

Вказане порушення функції тазу у ОСОБА_6 стоїть в причинному зв`язку з названими в п. 1 множинними переломами кісток тазу та розривом крижово-здухвинного з`єднання зліва і становить 25% стійкої втрати загальної працездатності.

Таким чином, тілесні ушкодження у ОСОБА_6 , зазначені в п. 1, не являлись небезпечними для життя, належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 дня) так і за ознакою стійкої втрати загальної працездатності менш ніж на 1/3.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експеременту від 22.10.2014 року, ОСОБА_6 відтворила всі обставини ДТП, повідомила, що 03.07.2014 року, близько 23-00 год. вона поверталась додому по вул. Маяковського. Коли проходила повз господарство ОСОБА_8 , побачила, що біля його господарства стоїть білий "бус", за кермом якого сидів чоловік в окулярах. Потім почула, що позаду неї рухається автомобіль. Вона йшла біля господарства Скиби по узбіччі біля паркану, при цьому водій мікроавтобуса здійснив на неї наїзд заднім ходом, вказала на місце де саме відбувся наїзд на неї. Після того автомобіль поїхав в напрямку центра м. Гнівань, не розвертаючись.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 стверджується показаннями потерпілої та свідків, допитаних в ході судового слідства.

Так, потерпіла ОСОБА_6 дала показання про те, що 03.07.2014 року, біля 22-30 год. вона йшла по вул. Маяковського в м. Гнівань в напрямку вул. Суворова, біля будинку, де проживає ОСОБА_8 стояв впоперек дороги чорний джип, зліва по ходу джипа стояв "бус", за кермом "буса" був ОСОБА_4 , а ОСОБА_8 стояв поряд і вони розмовляли. Вона обійшла їх і пішла в напрямку вул. Суворова. Пройшовши біля 150 м., почула шум автомобіля і, оглянувшись, помітила "бус" білого кольору, який швидко рухався заднім ходом в її напрямку. Вона відійшла правіше, майже до самого паркану і продовжувала рух. Попереду за 3 м. була купа відсіву, вона не думала, що автомобіль так близько під`їде до паркану, відчула удар в спину, вона впала, "бус" переїхав через праву ногу, вона лежала на землі під бусом, він зупинився, потім проїхав вперед і знову переїхав ногу, її тулуб був під автомобілем, її тиснуло автомобілем до землі. Вона ховала голову від наїзду колесом, кричала, але її ніхто не чув і автомобіль поїхав вперед, а через деякий час їй вдалось дістати телефон і зателефонувати сестрі. В Тиврівській ЦРЛ перебувала 2 місяці, а 1 місяць була на витяжці, в середині серпня її направили додому. Вдома ще місяць лежала. Влітку 2015 року їздила в Італію, де їй знімали пластину, там вона ще 2 тижні була в гіпсі і її мама, яка знаходиться в Італії на заробітках за нею наглядала. Вона має багато переломів таза, вона вже не зможе народжувати, їй важко сидіти, вона не може від болю висидіти всі пари на заняттях, на даний час їй встановлено другу групу інвалідності.

Свідок ОСОБА_9 дала показання про те, що вона - сестра потерпілої, в той вечір, влітку 2014 року вона знаходилась вдома, їй подзвонила ОСОБА_10 і сказала, що лежить на вул. Маяковського, де її збила машина. Вони з батьком її знайшли за 1 метр від паркану ОСОБА_11 , сестра сиділа на землі, спершись на руку. Вона розповіла, що її збив білий «бус», наголосила на тому, що він кілька разів наїжджав на неї, а потім поїхав далі. Сестру забрала «швидка допомога», вона лежала 2 місяці в Тиврівській ЦРЛ, а потім 3 місяці вдома. Місце, де знайшли сестру, не освітлюється. Сестра в той вечір була одягнена в темні джинси, чорні балетки, кофту помаранчового та білого кольору і вітровку, при ній була чорна шкіряна сумка на ремні. Дані речі їй вислала мама з ОСОБА_12 . ОСОБА_4 оплачував вартість МРТ, а також частково повертав гроші за дорогу та ліки, привіз їм додому ортопедичний матрац.

Свідок ОСОБА_13 батько потерпілої, дав показання про те, що 2 роки назад, у вечірній час він відпочивав вдома, прибігла його старша дочка - ОСОБА_14 та повідомила, що ОСОБА_15 попала в аварію на вул. Маяковського в м. Гнівані. Вони побігли на вул. Маяковського і виявили, що вона лежала біля паркану ОСОБА_16 . Вона була одягнена в джинси і куртку, більше не пам`ятає. Дочка розповіла, що йшла додому, минула 2 автомобілі, які стояли біля ОСОБА_8 . Потім почула звук автомобіля, який рухався і відчула удар, а потім ще раз, в неї виявили ряд тілесних ушкоджень. Водій не вийшов до неї, а втік. Лікували її в ОСОБА_17 і за кордоном, про це є відповідні документи. Спочатку, - протягом 1-2 тижнів ОСОБА_18 дав їм біля 1000 - 1500 грн. та купив ортопедичний матрац, хто платив за МРТ, він не пам`ятає. Речі в які була одягнена дочка в день аварії купила його дружина в ОСОБА_12 . Біля 3-4 год. ранку працівники міліції його викликали додому до ОСОБА_19 , оскільки його там затримали, він приїхав на таксі і бачив ОСОБА_19 в п`яному стані, який на вулиці не міг нормально сказати жодного слова.

Свідок ОСОБА_20 дала показання про те, що їй відомо, що влітку 2014 року її сусідка ОСОБА_21 попала в ДТП, ввечері до неї додому прибіг сусід - (батько ОСОБА_22 ) і сказав, що ОСОБА_10 попала в ДТП, просив завезти її на швидку допомогу, вона викликала швидку допомогу і з чоловіком побігли на місце ДТП. За 300 метрів від перехрестя, по вул. Маяковського, на землі лежала ОСОБА_10 , вона хотіла допомогти їй підвестись, однак вона жалілась на сильний біль в тазу, її знобило, вона була дуже холодна. Вона підійшла до неї з чоловіком, потім ще підійшла сусідка ОСОБА_23 , яка винесла покривало, яке вони підклали під ОСОБА_24 , оскільки земля під нею була мокра. Вона розповідала, що її пихнув «бусік». Місце, де вона лежала погано освітлювалось. Вона була одягнена в темні брюки і світлу куртку, більше вона не пам`ятає. Це було дуже пізно.

Свідок ОСОБА_25 дав показання про те, що він сусід потерпілої. Влітку 2014 року, у вечірній час він почув шум у дворі, коли вийшов, побачив ОСОБА_26 , батька ОСОБА_15 , який сказав, що ОСОБА_10 подзвонила і сказала що її збив автомобіль, вони подзвонили на швидку допомогу і всі побігли на місце ДТП, знайшли її за півтора метри від паркану по АДРЕСА_2 , ще вийшла жінка із будинку навпроти. Віка лежала, спершись на руку, з нею говорила його дружина ОСОБА_27 ДТП сталась на відстані 50-100 м. від хати ОСОБА_8 , місце було погано освітлене.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини вчинення злочину, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

До обставин що пом`якшують покарання, суд відносить те, що він вину визнав, розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, на утриманні має троє малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Доводи обвинувачення про те, що на момент вчинення правопорушення ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння, в ході судового слідства свого підтвердження не знайшли.

Так, згідно висновку медичного обстеження ОСОБА_4 №259 від 04.07.2014 року, о 4год. 45 хв., в ОСОБА_4 виявлено алкогольне сп`яніння 1,13 проміле.

Проте, свідок ОСОБА_8 дав показання, згідно яких, 04.07.2014 року, у вечірній час, до нього на вул. Маяковського, 56, під`їхав ОСОБА_4 на «бусі» марки «Форд» білого кольору, залишив автомобіль на дорозі і зайшов в подвір`я, де вони розмовляли біля 5 хвилин, після цього він завів автомобіль і поїхав вперед в напрямку м. Гнівань. Під час їх спілкування він не помітив в ОСОБА_4 ознак вживання алкоголю. Він часто його бачив на автомобілі за кермом, однак жодного разу не бачив його за кермом в п`яному вигляді. На слідуючий день він дізнався від працівників міліції про ДТП, учасником якої був ОСОБА_4 .

Показання обвинуваченого щодо того, що на час ДТП він був тверезий, випив 150гр. горілки вдома після того, переконливими доказами не спростовані.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд враховує позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи, що обвинувачений незважаючи на визнання своєї винуватості у вчинені правопорушення в ході судового слідства неодноразово змінював покази, та давав пояснення, які не узгоджувалися із поясненнями наданими раніше та з показаннями інших учасників, що свідчить про його не повну щирість, а також те, що він не працює, що значно ускладнить виконання покарання у виді штрафу, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту.

По справі потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 401 270, 00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 500 000, 00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 свій позов підтримали, просять його задовільнити. Пояснили, що потерпіла потратила на лікування за кордоном 13 650 Євро, що становить 387114 грн., на ліки витратила 1091 грн., витрати на оплату медичних обстежень - 650 грн., витрати пов`язані з оплатою транспортних послуг (паливо) 1115 грн., витрати пов`язані з пошкодженням одягу 6300 грн., витрати на правову допомогу 5000 грн.

Моральну шкоду вона оцінює в 500 000, 00 грн., мотивуючи тим, що вона перенесла моральні та фізичні страждання. Вкрай важким для неї душевним болем та хвилюванням є постійний страх перед тим, що значні та численні переломи тазових кісток, в майбутньому вплинуть на її вагітність та пологи, і з кожним днем вона все більше і більше це усвідомлює та вкарай цим стурбована.

Після перенесених травм вона зрозуміла, що її можливість швидко рухатися або пробігтися втрачена, при спробі пробігтися вона відчуває нестерпний біль, а пройтися одну зупинку їй важко, вона помітила, що стала швидко втомлюватися, починають сильно боліти кістки таза.

На протязі майже цілого року вона носила у своєму тілі металоконструкцію у правому гомілково-ступневому суглобі, це при тому, що від часу скоєння злочину минуло більше ніж півроку, через вказану травму вона кульгає. Для неї як дівчини це вкрай неприємно, що завдає душевних страждань.

Вона перенесла ще оперативне втручання (операцію) з видалення металоконструкції у правому гомілково-ступневому суглобі. А це також в першу чергу переживання, страх та тривога. Вказану операцію вона проводила за кордоном в Італії. Лікуватися за кордоном вона була вимушена, оскільки її батько та мати знаходилися за кордоном і доглядати за нею, якби вона робила операцію в лікарні України не було кому цього робити, також вона надає перевагу закордонним лікарям, оскільки рівень якості медичних послуг у країнах Європи набагато вищий від вітчизняних, і це не є секрет.

Вона дуже хвилюється та у неї постійно є страх за її здоров`я, яке вкрай погіршилося від перенесених травм, внаслідок ДТП.

Вона стала дратівлива, погіршився сон, вона часто плаче.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 матеріальну шкоду визнали частково, пояснили, що ОСОБА_4 вже виплатив потерпілій біля 8000 грн., згоден виплатити ще 10 тис. грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 15000 на відшкодування моральної шкоди

Витрати на лікування за кордоном в розмірі 13650 Євро не визнали, ОСОБА_4 пояснив, що в попередньому слуханні цивільного позову, йшла мова, що операція за кордоном була безкоштовна, крім того потерпіла там працювала, і навіть в суд не з`являлась. Надані довідки із Салермо є неналежним доказом, оскільки вони не переведені на українську мову і не засвідчені у встановленому законом порядку, незрозуміло чому потерпіла лікувалась в Італії, коли зазначені нею пластини можна було видилити в Україні, і потерпіла їздила в Італію не лікуватись, а працювати.

Витрати на бензин визнали.

Витрати на одяг не визнали, оскільки обвинувачений сумнівається в його вартості, по справі відсутні докази того, що на момент ДТП потерпіла була одягнена у вказані в позові дорогі імпорті речі, в довідці наданій потерілою не зазначено, що вартість вказана на нові чи б/у речі, не зрозуміло чому надали довідку саме СПД ОСОБА_28 (а.с. 53 т. 2), в довідці не зазначено хто така ОСОБА_29 та не доведено, що вона може оцінювати такі речі.

Моральну шкоду визнав частково, пояснив, що для нього це дуже велика сума, він не має стільки грошей, згоден заплатити 15 000 грн.

Суд позов в частині відшкодування матеріальної шкоди вважає за необхідне задоволити частково.

Доводи позивачки про те, що на видалення пластини, що була їй поставлена в гомілковому суглобі ноги в зв`язку з отриманими під час ДТП тілесними ушкодженнями, нею витрачено 13650 Євро, переконливим доказами не обґрунтовані.

Так, згідно рахунку №W 101/00016979/15 від 23.10.2015 р. медично - санітарної установи м. Салерно 13650 євро сплачено ОСОБА_30 за надання послуг «Ортопедія та травматологія візити до лікаря, операція про видаленню пластини 11.06.2015 по 23.10.2015, багаторазове амбулаторне лікування згідно медичної карти № 14186».

Проте, в даному рахунку не розмежовано, яка сума сплачена за медичні ортопедичні послуги, візити до лікаря, за проведення операції по видаленню пластини, за багаторазове амбулаторне лікування; не зрозуміло, яке амбулаторне лікування проходила потерпіла, з чим воно пов`язано, з якими захворюваннями та чи взагалі воно пов`язане з отриманими потерпілою тілесними ушкодженнями під час ДТП. Відомостей з вищевказаної медичної карти № 14186, у вигляді виписки (епікрізу) щодо діагнозу та проведеного лікування потерпілої суду не надано.

Так саме суд вважає недоведеним позов в частині відшкодування витрат на одяг в сумі 6300 грн., оскільки він для огляду суду наданий не був, так само не був оглянутий в ході досудового слідства, доказів про фірму виробника даного одягу, про його вартість з урахуванням зносу на момент вчинення злочину, не надано.

Довідка СПД ОСОБА_28 від 10.06.2016р. (т.2, а.с. .53) таких обставин не стверджує. Пропозиція суду щодо надання одягу суду для проведення судово-товарознавчої експертизи на предмет визначення його вартості залишилась без реагування.

В решті позовних вимог щодо відшкодування майнової шкоди в частині витрат потерпілої на лікування 1091 грн., витрат на оплату медичних обстежень 650 грн., витрат пов`язаних з оплатою транспортних послуг 1115 грн. на загальну суму 2856 грн. стверджуються зібраними у справі доказами, визнані обвинуваченим, а тому, виходячи з положень ч.1 ст. 61 ЦПК України, підлягають до задоволення в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК УКрани).

Позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди суд вважає за необхідне задоволити частково, виходячи з наступного.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму ВСУ України № 4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин справи.

Суд враховує глибину моральних страждань потерпілої, отримані нею душевні травми, стан її здоров`я, те, що внаслідок вчинення даного злочину вона стала інвалідом 2-ї групи, її вік, ступінь вини обвинуваченого (злочин вчинено з необережності), його вік, стан здоров`я, майновий стан, інші обставини справи, а саме те, що в нього на утриманні троє неповнолітніх дітей: дочка ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ин ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , враховуючи вимоги розумності та справедливості, вважає за можливе стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 55 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 392, 395 КПК України,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити покарання у виді арешту, строком на 4 (чотири) місяці, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_4 в прибуток держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 542а від 15.10.2014 р. в розмірі 393 (Триста дев`яносто три) грн. 12 коп.

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди 2856 (Дві тисячі вісімсот п`ятдесят шість) грн., на відшкодування моральної шкоди 55000 (п`ятдесят п`ять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 5 000 (п`ять тисяч) грн. на відшкодування понесених витрат на юридичну допомогу.

Речовий доказ по справі автомобіль марки Форд Транзит д.н.з. НОМЕР_1 повернутий ОСОБА_4 , під розписку, залишити власнику.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_34