АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 654/4525/14-к Головуючий в 1-й Інстанції
Судове Провадження № 11-кп/791/62/16 сіянко в.м.
категорія: ст. 121 ч. 2 КК України Доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002459, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, громадянина України з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, такого, що відповідно до ст. 89 КК України судимості немає, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України,

за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та заступника прокурора Херсонської області на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2015 року,

встановила:

Цим вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_9 обраний у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання обчислюється з 15.09.2015, з моменту затримання.

Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_9 час перебування під вартою з 03.09.2014 по 27.02.2015.

Вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним і засуджений за злочин, вчинений ним за таких обставин.

ОСОБА_9 03 вересня 2014 року близько 03.30 години, знаходячись на набережній поблизу нічного клубу «Тарантіно» в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час раптово виниклої сварки, умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар кулаком в область шиї, яка є життєво важливим органом людини, декілька ударів рукою в обличчя та два удари ногою по тулубу, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя, від яких в той же день потерпілий ОСОБА_10 помер від механічної асфіксії в результаті стискання органів шиї.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначає, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_9 не визнав своєї вини та не розкаявся у скоєному, не надав допомогу ОСОБА_10 , а покинув його вмирати, не намагався зустрітися з потерпілою та вибачитися перед нею. Окрім того, суд не врахував, що ОСОБА_10 був годувальником сім`ї і після його смерті залишилася малолітня дитина. У зв`язку з чим просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 змінити та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 10 років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що висновок суду про умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого обвинуваченим ґрунтуються на припущеннях та не підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Сам же обвинувачений визнає факт заподіяння тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної оборони. У зв`язку з чим просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ст. 124 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_9 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, істотні порушення кримінального процесуального закону. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що не мав умислу на заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому, а його дії були спрямовані лише на захист себе та інших осіб від неправомірних посягань ОСОБА_10 . Висновок суду про його винуватість ґрунтується на доказах, які є недопустимими. Судом порушено його право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження після призначення справи до судового розгляду. Показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є неправдивими, однак суд послався на їх показання у вироку. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок яким призначити йому покарання за ст. 124 КК України.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Херсонської області посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 54 КПК України, прийняв відмову обвинуваченого ОСОБА_9 від захисника ОСОБА_13 , за відсутності самого захисника, і без надання можливості обвинуваченому та захиснику конфіденційного спілкування. Окрім того, зазначає, що обвинувачений ОСОБА_9 28.04.2015 подав заяву суду, в якій просив надати можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, проте суд, в порушення вимог ст. 317 КПК України, матеріали справи для ознайомлення ОСОБА_9 не надав, чим істотно порушив право обвинуваченого на захист. Просить вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2015 року щодо ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданих апеляційних скарг, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу заступника прокурора області, потерпілу ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та заперечувала проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого, захисника та прокурора, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги та заперечували проти задоволення апеляційних скарг потерпілої і прокурора, в дебатах учасники процесу залишилися на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_10 . Доказами вчинення обвинуваченим цього злочину є показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 ; протокол огляду місця події від 03.09.2014; протокол огляду трупа ОСОБА_10 від 03.09.2014; висновок експертизи № 184 від 14.10.2014 року; протокол огляду предмету від 03.09.2014 року; висновок експертизи № 185 від 15.10.2014 року; протокол огляду від 08.09.2014 року; висновок експертизи № 183 від 03.10.2014 року; висновок судово-медичної експертизи № 163/гп від 10.09.2014 року; висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 від 01.10.2014 року № 125/ГП; відеозапис з камер зовнішнього спостереження бару „Тарантіно.

Ці докази є належними, допустимими і достатніми. Вони повно відтворюють події і факти, які відповідно до ст. 91 КПК підлягають встановленню, та узгоджуються між собою.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_9 підтвердив, що наніс ОСОБА_10 два удари кулаком: один в щелепу, а інший в губи. Коли потерпілий упав на коліна та схопив за його ноги він наніс йому декілька ударів ногами по тулубу, намагаючись звільнитися від його обіймів. В цей час до нього підбігли ОСОБА_16 та дівчата і відтягнули його від потерпілого. Він залишив потерпілого у лежачому положенні та пішов собі геть.

Свідок ОСОБА_14 показав, що в ніч з 02 на 03 вересня 2014 року він відпочивав на набережній в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, в компанії обвинуваченого. Вони вживали спиртні напої, від чого йому стало зле і він пішов спади до автомобіля, який стояв неподалік на набережній. Прокинувся вночі від того, що хтось декілька разів вдарив по автомобілю. Після цього через деякий час побачив конфлікт між потерпілим та ОСОБА_9 , а саме як потерпілий придавив ОСОБА_9 до перил на набережній та наніс йому удар. Також там були присутні дві дівчини. Після цього ОСОБА_9 відштовхнув потерпілого від себе, і коли він вийшов із автомобіля, то побачив як потерпілий упав. Він підійшов до них, впізнав ОСОБА_9 і відтягнув його від потерпілого, який лежав на набережній. Після цього ОСОБА_9 пішов з місця події, а він також пішов спати до автомобіля. Дівчата залишилися біля потерпілого. Коли вранці його розбудили працівники міліції, він дізнався, що потерпілий помер.

Свідок ОСОБА_11 показав, що він разом з потерпілим та ОСОБА_17 працювали на сезонних роботах в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області в сезон 2014 року. Ввечері 02 вересня 2014 року вони втрьох пішли гуляти на набережну. Пішли до клубу «Куба». Він спиртного не вживав взагалі, а потерпілий та ОСОБА_17 вживали спиртні напої. В клубі «Куба», а потім на вулиці біля цього клубу між їхньої компанією та іншою компанією хлопців сталася бійка. Після цього вони пішли до магазину, щоб вмитися і він бачив, що слідів побоїв на обличчі потерпілого не було, а ОСОБА_17 був побитий. Після цього, приблизно о 02.30-03.00 годині він з ОСОБА_17 пішли спати, а потерпілий повернувся до клубу «Куба». При цьому ОСОБА_17 забрав у потерпілого його мобільний телефон для того, щоб поспілкуватися зі своєю дівчиною. Наступного дня він дізнався, що потерпілий загинув.

Свідок ОСОБА_15 показав, що у 2014 році працював директором клуба «Куба». У вересні 2014 року ввечері в клуб прийшла компанія із трьох молодих людей, серед яких був потерпілий, які вживали спиртні напої, вели себе визиваюче, внаслідок чого спровокували бійку в клубі, а потім на вулиці біля клубу. Потерпілий був налаштований агресивно. Коли охоронці клубу бійку припинили, то ці хлопці кудись пішли, а хвилин через 20 потерпілий повернувся, залишився у клубі та продовжив вживати спиртні напої. Коли він почав приставати до дівчини, охоронці вивели його із клубу і він пішов в сторону бару «Тарантіно». Тілесних ушкоджень на обличчі потерпілого не було, але руки були побиті. Хвилин через 20-25 охоронці повідомили, що схожий на потерпілого хлопець лежить побитий на набережній біля бару «Тарантіно». Він пішов туди та побачив лежачого молодого чоловіка, але спочатку потерпілого в ньому не впізнав, так як той був сильно побитий, було багато крові та була ніч. Він викликав швидку, яка приїхала приблизно хвилин через 20. Він допоміг завантажити потерпілого на носилки і швидка, хвилин через 10 поїхала з місця події.

Свідок ОСОБА_12 показав, що в ніч з 02 на 03 вересня 2014 року він перебував на чергуванні, працюючи фельдшером швидкої допомоги. 03 вересня 2014 року вночі в 3.39 годині надійшов виклик про те, що побили чоловіка біля бару «Стамбул». Вони приїхали на автомобілі швидкої марки «УАЗ» на місце через 6 хвилин, то приблизно метрів 300-400 від бару «Стамбул» він виявив молодого чоловіка, який лежав на набережній без свідомості, хрипів як наче спав. Пульс був в нормі. Візуально були видні тілесні ушкодження, а саме: синці на обличчі, забиті рани голови, брови, забиті губи. Лежав потерпілий на боці, обличчям до землі. На носилки завантажити потерпілого йому допомагав водій та ще одна особа, яка викликала швидку. Від`їхали хвилин через 10-12 з моменту приїзду. Помер потерпілий по дорозі до м. Гола Пристань, біля с. Бехтери.

З протоколу огляду місця події від 03.09.2014 року видно, що оглянута набережна біля клубів «Куба», «Бріз», «Тарантіно», зафіксовано місце вчинення злочину, сліди крові, сліди злочину, зроблені змиви, вилучені предмети, складено схему до протоколу та фото таблиці до протоколу (а.п. 119-137).

У протоколі огляду трупа потерпілого ОСОБА_10 від 03.09.2014 року зафіксовано одяг, в якому був одягнений потерпілий на момент смерті, плями крові на футболці та видимі тілесні ушкодження на фото таблицях до протоколу (а.п. 138-141).

З висновку експертизи № 184 від 14.10.2014 року видно, що кров на трьох тампонах-змивах, вилучених в ході огляду місця події може походити від потерпілого ОСОБА_10 (а.п. 143-144).

З протоколу огляду предмету від 03.09.2014 року видно, що були оглянуті одяг та взуття, в які був одягнений обвинувачений ОСОБА_9 в ніч з 02 на 03 вересня 2014 року, зафіксовані індивідуальні ознаки одягу та фото таблицями до протоколу (а.п. 147-150).

З висновку експертизи № 185 від 15.10.2014 року видно, що на спортивній куртці, спортивних брюках, на правому шльопанці, вилучених у ОСОБА_9 кров не знайдена, на лівому шльопанці, також вилученому у ОСОБА_9 знайдено кров людини, яка може походити як від потерпілого ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_9 , оскільки їх групи крові однакові (а.п. 152-154).

З протоколу огляду від 08.09.2014 року видно, що були оглянуті речі, в які був одягнений потерпілий на момент смерті, описані їх зовнішній вигляд та індивідуальні ознаки, зафіксовано наявність плям бурого кольору (а.п. 157).

З висновку експертизи № 183 від 03.10.2014 року видно, що на футболці та спортивній кофті, які належали ОСОБА_10 знайдена кров людини, яка може походити як від потерпілого ОСОБА_10 , так і від іншої людини з такою ж групою крові, в тому числі і від підозрюваного ОСОБА_9 (а.п. 159-161).

З висновку судово-медичної експертизи № 163/гп від 10.09.2014 року вбачається, що садни лівої кисті у ОСОБА_9 виникли в результаті дотичного, ковзного впливу тупого предмету (предметів), можливо при співударянні с таким (такими) при обставинах, зазначених освідуваним 03.09.2014 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.п. 164).

З висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 від 01.10.2014 року № 125/ГП видно, що останньому були заподіянні тілесні ушкодження, які по локалізації та ступеню тяжкості об`єднані у три групи. Ушкодження першої групи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя. Смерть настала від механічної асфіксії в результаті стискання органів шиї (удару, ударів) тупим твердим предметом (предметами) с обмеженою поверхнею контактування, що супроводжувалося різким набряком гортані, що підтверджується виявленням вищезазначених ушкоджень шиї, прижиттєвих крововиливів шиї та загальноасфіктичними ознаками смерті, а також результатами судової гістологічної експертизи внутрішніх органів та м`яких тканин шиї. Характер ушкоджень з медичної точки зору, їх локалізація та властивості, дають підстави зробити висновок, що ушкодження, що спричинили смерть, не могли виникнути при однократному вільному падінні з висоти власного зросту. Виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 при обставинах, зазначених підозрюваним ОСОБА_9 , серед іншого в протоколі проведення слідчого експерименту від 09.09.2014 року не виключається (а.п. 167-169).

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з камер зовнішнього спостереження бару «Тарантіно», видно, що один із осіб чоловічої статі спричиняє удари ногами та руками іншій людині, яка лежить на набережній, при цьому з самого початку бійки, крім осіб, які приймали участь у бійці, присутні двоє осіб жіночої та ще одна особа чоловічої статі. Також зафіксовано автомобіль, який стоїть поблизу місця злочину, до якого сіла особа чоловічої статі після того, як інша особа чоловічої статі перестала наносити лежачому на набережній удари. При цьому з іншої камери зовнішнього спостереження добре видно, що особа, яка потім сіла в автомобіль, вийшла з автомобіля в 03.29, тобто із самого початку конфлікту, виниклого між особами, які приймали участь у бійці і тільки після припинення нанесення тілесних ушкоджень лежачій на набережній людині сіла до припаркованого на набережній автомобіля. Зафіксовано час 03 години 30 хвилин 03 вересня 2014 року та місце вчинення злочину біля бару „Тарантіно на набережній в с. Залізний Порт Голопристанського району. З відеозапису видно, що особа, яка спричиняла тілесні ушкодження била людину, яка перебувала у лежачому положенні, при цьому той хто бив декілька разів підходив до лежачого та наносив йому удари руками та ногами, а також зафіксовано, що той, хто наносив удари був одягнений у брюки та кофту. Той хто наносив удари наніс декілька ударів лежачому в обличчя саме лівою рукою. Двоє осіб жіночої статі відтягували особу чоловічої статі, яка спричинювала лежачому удари та залишилися на місці злочину, чекаючи на допомогу. Після цього особу, яка залишилася лежати, ніхто не бив, а потім на місце події підійшли люди, схожі на охоронців та інші особи. На відео добре видно, що вранці 03 вересня 2014 року з припаркованого на набережній автомобіля вийшов свідок ОСОБА_14 , який в той вечір відпочивав в компанії обвинуваченого ОСОБА_9 . Виходячи із відео з камер спостереження побита особа лежала на лівому боку, обличчям донизу, як її і виявив фельдшер швидкої допомоги свідок ОСОБА_12 , з чого суд зробив правильний висновок, що побитою, лежачою на час приїзду фельдшера ОСОБА_12 особою є потерпілий ОСОБА_10 . Також на відео з камери зовнішнього спостереження видно, що саме особа, зовні схожа на обвинуваченого ОСОБА_9 підходила до автомобіля, в якому спав ОСОБА_14 , стукав по автомобілю намагаючись його розбудити і був одягнений у брюки та кофту, як і та особа, яка наносила потерпілому ОСОБА_10 удари (а.п. 179).

Сукупність перелічених доказів спростовує доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого про заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 при перевищенні меж необхідної оборони та доводи щодо неправильного встановлення судом фактичних обставин справи.

При вирішенні питання щодо спрямованості умислу обвинуваченого та кваліфікації його дій при нанесенні ударів потерпілому ОСОБА_10 суд першої інстанції врахував кількість та локалізацію тілесних ушкоджень у потерпілого; дані відеозапису з камер зовнішнього спостереження бару „Тарантіно, яким зафіксовані події, які в часі збігаються з подіями, які сталися біля бару „Тарантіно та ці записи узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 і свідчать про умисне нанесення обвинуваченим потерпілому ОСОБА_10 ударів руками та ногами у життєво важливі органи людини (обличчя, шию) саме в той момент, коли потерпілий лежав на землі та не чинив обвинуваченому жодного опору, натомість обвинувачений декілька разів підходів до тіла потерпілого з метою нанесення ударів та наносив такі удари потерпілому не зустрічаючи будь-якого опору з боку потерпілого та його дії були зупинені двома жінками, які відтягували обвинуваченого від потерпілого.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши наведені докази в їх сукупності, суд першої інстанції дав їм належну правову оцінку й обґрунтовано прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, за який його засуджено, і правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Безпідставними є доводи апелянтів про незабезпечення права обвинуваченого на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Як вбачається з протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 18.10.2014, перед зверненням до суду з обвинувальним актом ОСОБА_9 та його захиснику, відповідно до вимог ст. 290 КПК України, було надано доступ до матеріалів досудового розслідування, з якими вони ознайомилися у повному обсязі, про що власноручно засвідчили підозрюваний та захисник. Ці ж матеріали, з якими обвинувачений був повністю ознайомлений при виконані слідчим вимог ст. 290 КПК України, були надані прокурором до суду в якості доказів, у зв`язку з чим вважати, що обвинуваченому не були відкриті матеріали кримінального провадження, колегія суддів підстав немає.

Твердження прокурора про порушення судом вимог ст. 54 КПК України при заміні захисника ОСОБА_13 на захисника ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, не є порушенням права обвинуваченого на захист та безумовного підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений 02 червня 2015 року звернувся на адресу суду з заявою про відмову від захисника ОСОБА_13 та бажав замінити його на захисника ОСОБА_8 , з яким в цей же день уклав угоду про надання юридичної допомоги (а.п. 247, 252).

Як свідчить технічний запис судового процесу, судом з`ясована причина відмови обвинуваченого від захисника ОСОБА_13 тяжка хвороба, яка перешкоджала захиснику тривалий час виконувати свої обов`язки. Таким чином, відсутність захисника ОСОБА_13 в судовому засіданні при вирішенні питання про заміну захисника, носила суто технічний характер та не могла істотно вплинути на законні права та інтереси обвинуваченого.

На думку колегії суддів доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_7 про м`якість призначеного судом обвинуваченому ОСОБА_9 покарання є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобіганню вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_9 вид та розмір покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, та роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, наявність на утриманні малолітньої дитини, обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що пом`якшують покарання. Зазначені обставини, на думку колегії суддів, обґрунтовано дали суду підстави для призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в середніх межах, визначених санкцією ст. 121 ч. 2 КК України.

Призначене судом покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення та були безумовною підставою для скасування або зміни вироку, колегією суддів, - не встановлено.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційних скарг колегія суддів не знаходить.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню у строк відбування покарання ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , заступника прокурора Херсонської області залишити без задоволення, а вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2015 року щодо ОСОБА_9 - без зміни.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення в період 03.09.2014 року по 27.02.2015 року, в період з 15.09.2015 року по 24.02.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
(підпис) (підпис) (підпис)

________________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_18 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2