Провадження № 1-кп/643/336/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0006180 від 07.12.2015 року, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, маючого неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше судимого: 07.05.2008 року вороком Московського районного суду м. Харкова за ст. 198 КК України до 1 року обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України сроком на 1 рік; 29.07.2009 року вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 186, ч.2 ст.186, ч.І ст. 309 КК, ст.71,72 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого з міст позбавлення волі 26.04.2011 року згідно постанови Червонозаводського райо нного суду м. Харкова від 15.04.2011 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 22 дні; 20.03.2012 року вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, звільненого 06.01.2015 року згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.12.2014 року умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 22 дні, зареєстрованого та фактично мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

06.12.2015 року близько 11 години, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні квартири ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 орендував одну з кімнат у вищезазначеній квартирі, в той час коли потерпіла ОСОБА_6 була відсутня за місцем мешкання, обвинувачений діючи умисно, повторно із корисливих спонукань, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов у приміщення кімнати де мешкає ОСОБА_6 , звідки зі стола шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку телевізора Т0SНІВА 32Е253300, вартістю згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 462 від 14.12.2015 року 5999 гривень. Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 з місця скоєння ним злочину зник, розпорядившись таємно викраденим чужим майном на свій розсуд, чим спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_6 , на загальну суму 5999 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінуємого йому злочину 06.12.2015 року, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини час, місця, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду. При цьому пояснив, що дійсно з 01.12.2015 року від орендував одну із кімнат в двухкімнатної квартирі АДРЕСА_3 у потерпілої ОСОБА_6 , яка мешкала в іншій кімнаті, двері в яку не зачинялися на замок і до якої він мав вільний доступ. 06.12.2015 року близько 11 години, він прийшов до зазначеної квартири, у зв`язку з тим, що йому були потрібні на той час гроші на лікування його знайомої дівчини, він зайшов до кімнати потерпілої ОСОБА_6 , яка на той час була відсутня в квартирі, скориставшись цією обставиною, таємно викрав з її кімнати телевізор Т0SНІВА 32Е253300, який здав в ломбард, та отримав кошти в розмірі 2 тисячі 800 гривень, які використав на лікування дівчини.

Обвинувачений ОСОБА_5 у суді зазначив про те, що він розумів, що скоював злочин, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуманою поведінкою, та знаходження у скрутному матеріальному становищі, позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 обвинувачений визнав у повному обсязі.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєні ним злочину 06.12.2015 року, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Більш того, обвинувачений судимий, в тому числі і за скоєння корисливих умисних злочинів проти власності, а саме: 07.05.2008 року вороком Московського районного суду м. Харкова за ст. 198 КК України до 1 року обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України сроком на 1 рік; 29.07.2009 року вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 186, ч.2 ст.186, ч.І ст. 309 КК, ст.71,72 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого з міст позбавлення волі 26.04.2011 року згідно постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.04.2011 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 22 дні; 20.03.2012 року вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, звільненого 06.01.2015 року згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.12.2014 року умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 22 дні. Скоїв злочин в період умовно- дострокового звільнення, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має місце реєстрації, за яким фактично мешкає, та характеризується негативно.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставини, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставину, що обтяжує покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Крім того, суд відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, вважає необхідним частково приєднати ОСОБА_5 не відбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 20.03.2012 року за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком шість місяців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 в ході досудового слідства та суду не обирався.

Строк відбуття призначеного судом покарання ОСОБА_5 , обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Потерпілою по справі ОСОБА_4 заявлені позовні вимоги, згідно до яких вона прохає стягнути з ОСОБА_5 на її користь в рахунок відшкодування завданих злочином матеріальних збитків, а саме крадіжку належавшого їй телевізора Т0SНІВА 32Е253300, яку вона оцінює у суму 6000 тисяч гривень.

Суд вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вартість таємно викраденого 06.12.2015 року телевізора Т0SНІВА 32Е253300, який належав потерпілій по справі ОСОБА_4 , склала суму в розмірі 5999 гривень, що підтверджується висновком судово - товарознавчої експертизи № 462 від 14.12.2015 року, який як потерпілою, так і обвинуваченим по справі не оспорював ся. Більш того, суду надана розписка потерпілої ОСОБА_4 від 12.12.2015 року, в якій остання зазначає, що отримала в робочому стані та без пошкоджень, таємно викрадений у неї телевізор Т0SНІВА 32Е253300.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання призначеного ОСОБА_5 20.03.2012 року за вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком 6 (шість) місяців, призначивши остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю вироків у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття призначеного покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

В задоволені цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 про стягнення, спричиненої матеріальної шкоди відмовити.

Речові докази по справі: телевізора Т0SНІВА 32Е253300, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 повернути власнику, ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_5 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1