Дата документу 24.02.2016 Справа № 554/760/16-к
У Х В А Л А
Іменем України
24 лютого 2016 року м. Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 23.07.2015 року був засудженим вироком Київського районного суду м. Полтава до покарання у виді громадських робіт. Відповідно до подання Полтавського МРВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області від 12.01.2016 року ОСОБА_5 систематично прогулює та не з`являється на своє робоче місце без поважних причин, тим самим ухиляється від відбування покарання.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України як умисні дії, що виразились в ухиленні від відбування громадських робіт.
Вказане провадження направлено до суду з угодою про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором, укладеною 29 січня 2016 року.
В п. 3 вказаної угоди зазначено, що: «сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 389 КК України у виді одного року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України».
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та просив затвердити укладену угоду. При цьому ОСОБА_5 пояснив, що дійсно умисно ухилявся від виконання громадських робіт. Станом на 12 січня 2016 року він відпрацював лише 30 годин зі 150. В цей час на лікуванні він не знаходився, поважних причин неявки для виконання робіт не мав. На даний час невідпрацьованими залишається 120 годин громадських робіт.
Прокурор та захисник підтримали укладену угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 23.07.2015 року засуджений вироком Київського районного суду м. Полтави за ч. 1 ст. 190 КК України до 150 годин громадських робіт.
Вказане покарання ОСОБА_5 невідбуте внаслідок умисного ухилення від його відбуття, у зв`язку з чим 28.01.2016 року йому висунуто підозру за ч. 2 ст. 389 КК України.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначається узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.
Згідно з ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до призначеного покарання за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як вбачається з пояснень ОСОБА_5 та матеріалів справи, останній має невідбуте покарання у виді 120 годин громадських робіт за попереднім вироком, однак прокурором при укладені угоди про визнання винуватості така обставина не була врахована, у зв`язку з чим узгоджене сторонами покарання не відповідає вимогам закону, а саме статтям 65 та 71 КК України.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди в разі якщо умови угоди суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та/або закону.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що умови угоди суперечать вимогам статей 65 та 71 Кримінального Кодексу України, у зв`язку з чим, угода затвердженню не підлягає, а кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 314, 372, 474, КПК України суд,-
п о с т а н о в и в:
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 389 КК України повернути Полтавському місцевому прокурору для організації продовження досудового розслідування.
Ухвала набирає законної сили через сім дня з дня її проголошення, якщо не буде оскаржена у встановленому порядку.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1