Ухвала
іменем україни
10 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 29 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000841,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29 вересня 2015 року
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Геніївка Золочівського району Харківської області, яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 ,
громадянку України, раніше не судиму,

засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Цим же вироком
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області, яка мешкає
за адресою: АДРЕСА_1 ,
громадянку України, раніше не судиму,

засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2015 року вирок районного суду залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнані винними у тому, що 18 вересня 2014 року, приблизно о 18 год., по АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних стосунків, в ході сварки, ОСОБА_5 ухопившись лівою рукою за волосся ОСОБА_4 , нанесла не менше одного удару в область її обличчя. Після чого, хапаючись разом з ОСОБА_6 за передпліччя правої та лівої руки потерпілої, повалили її на коліна, нанесли не менше десяти ударів руками і ногами в область голови та тулуба, чим спричинили ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_4 , не заперечуючи доведеності вини та кваліфікації дій ОСОБА_5 і ОСОБА_6 посилається на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі засуджених, внаслідок м`якості. Порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що призначаючи покарання засудженим суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочину, що не відповідає дійсності.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого правопорушення та кваліфікація їх дій у касаційному порядку не оспорюються.
Що стосується доводів потерпілої про м`якість призначеного покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , то колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вказані вимоги закону судом дотримані.

Як убачається з наданих копій судових рішень, призначаючи покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд з достатньою повнотою врахував характер, ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, дані про особи винних. Зокрема, суд врахував, що ОСОБА_5 активно сприяла розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем роботи, розлучена, має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійне місце проживання, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, раніше не судима. Що стосується засудженої ОСОБА_6 , то суд взяв до уваги, що вона активно сприяла розкриттю злочину, не працює, має постійне місце проживання, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, раніше не судима.
Зважаючи на наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість призначення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання у виді штрафу.
Призначене засудженим покарання є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.
Крім того, доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, були наведені в апеляційній скарзі потерпілої та належним чином перевірені судом апеляційної інстанції і обгрунтовано визнані безпідставними. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги потерпілої та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_4 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 29 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ _____________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3