пр.№ 1-кп/464/4/16
У Х В А Л А
23.02.2016 року

Сихівський районний суд м. Львова в складі колегії:

головуючогосудді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.2, ст.115 ч.1, ст.263 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в :
В провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.15 ч.2, ст.115 ч.1, ст.263 ч.2 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на будь-який інший не пов`язаний з триманням під вартою. Заявлене клопотання обґрунтовує тим, що прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, зазначених у ст.177 КПК України (2012 року). Вважає достатнім застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Окрім цього, просить визначити йому розмір застави.

Заслухавши думку прокурора, яка заперечила щодо заявленого клопотання та просить залишити таке без розгляду, думку захисника, який підтримав клопотання обвинуваченого, суд приходить до переконання, що клопотання про обвинуваченого про зміну запобіжного заходу слід залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Так, постановою Сихівського районного суду м.Львова від 22 жовтня 2012 року, яка прийнята до набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом від 13 квітня 2012 року, відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді взяття під варту у порядку, визначеному Кримінально процесуальним кодексом України 1960 року.
В подальшому, обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді триманняпід вартою, не змінювався, не скасовувався та дія такого в силу п.9 розділу XІ Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу від 13 квітня 2012 року, не припинялася.

Однак, зважаючи на складність справи, а саме характер фактичних даних, що підлягають встановленню, кількість учасників справи (потерпіла, свідків), обсяг та специфіку процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, а відповідно тривалий судовий розгляд справи, з врахуванням положень п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, тач.1 ст.331 КПК України (2012 року), ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 21 грудня 2015 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Львівському СІЗО УДПСУ у Львівській області до 60 днів - з 21 грудня 2015 року до 18 лютого 2016 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою ж Сихівського районного суду м.Львова від 25 січня 2016 року в задоволенні аналогічного за змістом клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовлено.
В подальшому, ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 18 лютого 2016 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Львівському СІЗО УДПСУ у Львівській області до 60 днів - з 19 лютого 2016 року до 18 квітня 2016 року включно, без визначення розміру застави.

Так, згідно положень ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частина 2 ст.331 КПК України передбачає, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно з вимогами ч.5 ст.201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Як вбачається зі змісту клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, обґрунтовуючи можливість зміни запобіжного заходу він покликається на не доведеність прокурором ризиків визначених ч.1 ст.177 КПК України, та на достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, при цьому в змісті клопотання обвинуваченого так і не зазначено, які з вказаних ним обставин є новими та не розглядались судом під час розгляду 25 січня 2016 року клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу чи 18 лютого 2016 року клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі наведеного, з врахуванням того, що клопотання про зміну запобіжного заходу подане до суду раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про відмову у зміні запобіжного заходу та ухвали про продовження строку тримання під вартою, та в заявленому обвинуваченим ОСОБА_7 клопотанні не зазначені нові обставини, які не розглядались судом під час розгляду вищезазначених клопотань про зміну запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою, суд приходить до переконання, що заявлене клопотання слід залишити без розгляду на підставі ч.5 ст.201 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 201, 331 КПК (2012р.), суд , -

у х в а л и в :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу залишити без розгляду.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3 .
Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.