Дата документу 20.05.2016

Справа № 334/2763/16-к
Провадження № 1-кп/334/270/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2016 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002373 від 12.04.2016 року відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, дітей не маючого, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

20.02.2008 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ст. 115 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі.

23.02.2016 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ст. 185 ч.1 КК України до 80 годин громадських робіт.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
12 квітня 2016 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у під`їзді АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом зриву з петель, зняв з кріплення поштову скриню синього кольору на шість секцій, яка належить МКП «Основаніє», вартістю 325 гривень 02 копійки без ПДВ, після чого з викраденим майном, ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що всі, зазначені у обвинувальному акті кримінальні правопорушення, скоєнні ним, з метою отримання грошових коштів, якими він згодом розпорядилася на власний розсуд.
Просив суд суворо його не наказувати, оскільки свою вину, у пред`явленому обвинуваченні, визнав повністю, щиро кається.

Показання обвинуваченого підтверджуються фактичними обставинами справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, враховуючи згоду учасників судового процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, учасникам кримінального провадження, роз`яснено щодо правильності розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, добровільності такої позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і його дії суд кваліфікує по ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , є рецидив..

ОСОБА_4 , раніше судимий, має постійне місце проживання, не працює, на обліку психіатра чи нарколога не перебуває.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд врахував, що обвинуваченим скоєно умисний злочини середньої тяжкості, той факт, що він раніше судимий, не працевлаштований, враховує обставини, що пом`ягчують і обтяжують покарання, та виходить з того, що призначене покарання, має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України у вигляді обмеження волі.
Враховуючи тяжкість злочинів, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст..100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-370, 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 , КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання, за ч.2 ст.185 КК України, у вигляді обмеження волі на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши випробувальний строк тривалістю один рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази по справі: поштову скриньку, розміром 70смх40см, з ящиками у кількості 6 штук - повернути потерпілому.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1