АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу Генерального директора ТОВ «Фудмережа» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 липня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі Головного управління ФС у м. Києві ОСОБА_8 погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_5 , та накладено арешт на майно, а саме на грошові кошти ТОВ «Фудмережа» на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 відкритих в банківській установі ПАТ «Укрсоцбанк», з забороною розпоряджатися вказаними грошовими коштами та з зупиненням видаткових операцій грошових коштів, що містяться на вказаних рахунка за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.

В апеляційній скарзі Генеральний директор ТОВ «Фудмережа» ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на відсутність підстав для накладення арешту на майно, оскільки слідчим, не надано належних доказів, які відповідно до положень ст. 170 КПК України, дозволяють застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження. Зокрема апелянт вказує, що жодній посадовій особі ТОВ «Фудмережа» не повідомлено про підозру, а постанова про визнання грошових коштів речовими доказами суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді, представника особи, яка подала скаргу, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваного рішення, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя керувався нормами матеріального права, які на той час втратили чинність, що відповідно до вимог ст. 370 КПК України свідчить про незаконність прийнятого судом рішення.

У зв`язку з цим, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом.

Постановляючи нову ухвалу, суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали судового провадження, приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги з приводу відсутності підстав для накладення арешту на майно, є безпідставними.

Так, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий вказав, що необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження зумовлена збереженням речових доказів та забезпеченням подальшого розгляду питання про його конфіскацію.

Згідно з вимогами ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, клопотання слідчого про накладення арешту на майно та додані до нього матеріали містять достатньо даних, які дають підстави, у відповідності до вимог ст. 170 КПК України, для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

На даному етапі провадження до завдань суду не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб.

Як вбачається з клопотання слідчого, СУ ФР ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 04 грудня 2015 року за фактом умисного ухилення службовими особами ТОВ «Фудмережа» від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно наданих матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до акту позапланової перевірки від 26 липня 2015 року № 506/26-55-22-10/36387249, службові особи ТОВ «Фудмережа», яке перебуває на податковому обліку в ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві у період 2015 року, шляхом неправомірного відображення в податковому обліку фінансово-господарських взаємовідносин з виконання для ТОВ «Фудмережа» будівельних робіт начебто силами ТОВ «Горсан» ухилилась від сплати податку на додану вартість на суму 5 040 886 грн., що є особливо великим розмірам.

Також, службові особи ТОВ «Фудмережа» здійснили неправомірне відображення в податковому облік фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Арктік Девелопер», ТОВ «Карбоніка», ТОВ «Арієз» та інших у період 2015-2016 років.

При здійсненні ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, відповідно до наданих матеріалів, ТОВ «Фудмережа» використовувала рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 відкриті в ПАТ «Укрсоцбанк».

Сукупність наданих даних, на думку колегії суддів, доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки клопотання слідчого та додані до нього матеріали містять достатньо даних, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Матеріали клопотання свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи.

Постановою старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_8 від 11 липня 2016 року, грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 відкритих в банківській установі ПАТ «Укрсоцбанк» визнано речовими доказами.

Також, санкція ч. 3 ст. ст. 212 КК України, передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що постанова слідчого про визнання вказаних грошових коштів речовими доказами суперечить вимогам чинного Кримінального процесуального кодексу України, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Таким чином, клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі Головного управління ФС у м. Києві ОСОБА_8 погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно підлягає задоволенню, а відтак апеляційна скарга Генерального директора ТОВ «Фудмережа» ОСОБА_7 , частковому задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Генерального директора ТОВ «Фудмережа» ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 11 липня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі Головного управління ФС у м. Києві ОСОБА_8 погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_5 , та накладено арешт на майно, а саме на грошові кошти ТОВ «Фудмережа» на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 відкритих в банківській установі ПАТ «Укрсоцбанк», з забороною розпоряджатися вказаними грошовими коштами та з зупиненням видаткових операцій грошових коштів, що містяться на вказаних рахунка за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі Головного управління ФС у м. Києві ОСОБА_8 погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти ТОВ «Фудмережа» на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 відкритих в банківській установі ПАТ «Укрсоцбанк», з забороною розпоряджатися вказаними грошовими коштами та з зупиненням видаткових операцій грошових коштів, що містяться на вказаних рахунка за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів, задовольнити та накласти арешт на грошові кошти ТОВ «Фудмережа» на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 відкритих в банківській установі ПАТ «Укрсоцбанк» з забороню розпоряджатися грошовими коштами, які знаходяться на зазначених рахунках та з зупиненням видаткових операцій грошових коштів що містяться на цих рахунках за виключенням видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не

підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2437/2016 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанціїОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1