Провадження № 1-кп/522/850/16
У Х В А Л А
14 червня 2016 року
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 обрана у вигляді тримання під вартою, а іншим обвинуваченим - у вигляді домашнього арешту.
В той же день, 13 червня 2016 року по зазначеному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
В судове засідання не з`явились потерпілі, їх законні представники, захисник обвинуваченого ОСОБА_14 .
Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять про призначення кримінального провадження до судового розгляду.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_5 просив суд змінити його підзахисному міру запобіжного заходу, обрану слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси від 04.02.2016 року, з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Водночас, захисник обвинуваченого зазначив, що ОСОБА_12 не переховувався від органів слідства та фактично ними не розшукувався. Весь час до затримання проживав за місцем реєстрації. При цьому, згідно довідки медичної частини ОСІ, стан здоров`я ОСОБА_12 на даний час значно погіршився.
Прокурори та потерпілі в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання захисника, посилаючись на те, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, розшукувався органом досудового розслідування, тому є ризики, що він буде переховуватись від органів досудового слідства, а також впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Захисники та їх підзахисні не заперечували проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_12 , посилаючись на відсутність для цього підстав та в свою чергу просили змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу на непов`язану з триманням під вартою.
Вивчивши обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню, заслухавши думку прокурора, захисників та інших учасників процесу, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання захисника з наступних підстав.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
На підставі ч.4 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008р. у справі " Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу / досудового розслідування, судового розгляду/ навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року, проголошує одну з основоположних цінностей демократичного суспільства і по суті беззастережно забороняє позбавлення свободи, крім випадків, передбачених і встановлених законом відповідно до певної процедури.
З наданих до суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_12 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 371 та ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 307 КК України. за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 є запобігання спробам переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В той же час, слідчий та прокурор не надав жодних доказів на підтвердження зазначених обставин, а в судовому засіданні не обґрунтував їх належним чином.
Можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_12 , у разі визнання його винним покарання у вигляді позбавлення волі, свідчить про наявність інших ризиків, які дають достатні підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та інших ризиків на які посилався прокурор в судовому засіданні.
Однак, в судовому засіданні прокурори не довели обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених прокурором у судовому засіданні.
З урахуванням зазначеного, вирішуючи клопотання захисника про зміну ОСОБА_12 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_12 більш м`яку міру запобіжного заходу.
При цьому суд виходить з того, що ОСОБА_12 має реєстрацію та постійне місце проживання, де виключно позитивно характеризується, на утриманні має неповнолітню дитину. Від органів слідства не переховувався, весь час до затримання проживав за місцем реєстрації. А також з того, що згідно наданої в судовому засіданні захисником ОСОБА_5 довідки медичної частини ОСІ, стан здоров`я ОСОБА_12 на даний час значно погіршився.
Крім того, суд вважає, що на даний момент ризики, які мали місце при обранні запобіжного заходу обвинуваченому відпали, оскільки досудове слідство по даному кримінальному провадженню завершено, а сама справа направлена до суду. ОСОБА_12 вже не може вплинути на свідків, так як досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, всі свідки вже допитані та обвинувачений не зможе перешкоджати збору документів та доказів або знищити їх, оскільки всі матеріали досудового розслідування вже зібрані.
Сама лише тяжкість злочину не може бути підставою для застосування до обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу.
За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду зможе забезпечити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 309, 395 суд,
У Х В А Л И В :
Оголосити перерву, судове засідання відкласти на 30 червня 2016 року о 11 год. 00 хв. у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого Приморського районного суду м. Одеси, за участю прокурора, обвинувачених, потерпілих, захисників, цивільного позивача.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1. Прибувати до суду за першою вимогою у розумні строки;
2. Не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу суду у період з 22 години до 07 години щодоби.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: невідкладно прибути до місця свого проживання та у разі, якщо обвинувачений ОСОБА_12 , будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, за клопотанням прокурора запобіжний захід може бути змінено на більш суворий.
Строк дії ухвали суду становить два місяця і обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 14 червня 2016 року.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Обвинуваченого ОСОБА_12 звільнити з під варти в залі суду, негайно.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити сторонам.

Згідно ч.5 ст.532 КПК України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Суддя Приморського

районного суду міста Одеси ОСОБА_1 .