У Х В А Л А

30.05.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/130/146/2016 відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 317, ч.2 ст. 307 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026, -

у с т а н о в и в :

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю і пояснив, що ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді від 31 березня 2016 року, продовжують існувати і на час розгляду справи в суді. Пояснив, що хоча обвинувачений не може впливати на свідків, перешкоджати судовому розгляду, переховуватись від суду, однак він раніше судимий, і може в подальшому вчиняти нові злочини.
Захисник обвинуваченого пояснив, що електронний засіб контролю так і не був застосований під час дії ухвали слідчого судді з 31 березня 2016 року. Тому захисник просив продовжити його підзахисному запобіжний захід у виді домашнього арешту, однак з обмеження в період з 22-00 год. по 06-00 год. без носіння електронного засобу контролю з огляду на відсутність в даний час ризиків, зазначених в ухвалі сідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Пояснив, що прокурор не навів доказів необхідності продовження його підзахисному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Обвинувачений ОСОБА_5 з`являється на виклики.
Те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не може бути підставою для цілодобового домашнього арешту, оскільки обвинувачений був звільнений ще 29 лютого 2012 року умовно-достроково з невідбутим строком 5 місяців. Домашній арешт в нічний час не дозволить обвинуваченому провести будь-які дії по перешкоджанню судового розгляду.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника. Пояснив, що він є зварювальником, знайшов роботу, тому просив застосувати до нього домашній арешт тільки вночі.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, суд виходить з такого.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч.1 ст.177 цього ж Кодексу, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
В судовому засіданні установлено, що ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 31 березня 2016 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю. Копію цієї ухвали слідчого судді прокурором надано не було.
Як видно з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні середньої тяжкості і тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий, останній раз 26 січня 2011 року Жмеринським міськрайонним судом за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 29 лютого 2012 року з невідбутим строком 5 місяців.
У судовому засіданні установлено, що обвинувачений має постійне місце проживання, на виклики до слідчого, прокурора, суду з`являється, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків по місцю проживання.
Твердження прокурора про існування певних ризиків базуються на припущеннях і нічим не доведені.
Тому суд вважає, що при вирішенні питання про заміну умов запобіжного заходу потрібно врахувати, що більш м`який запобіжний захід, зокрема, домашній арешт в певний період доби без носіння електронного засобу контролю, зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 195 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у домашнього арешту продовжити на шістдесят днів.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 в період з 22-00 год. по 06-00 год. залишати квартиру АДРЕСА_1 .
Строк дії ухвали до 28 липня 2015 року.
Відповідно до вимог ч.3 ст.181 КПК України копію ухвали передати для виконання Жмеринському ВП ГУНП у Вінницькій області в частині зміни умов запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ч.5 ст.196 КПК України копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_7