Справа № 372/2297/16-к
Провадження 1-кп-152/16
ухвала

12 вересня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000737 від 06 липня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
19 серпня 2016 року до Обухівського районного суду Київської області з прокуратури Обухівського району надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № №0000737 від 06 липня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_9 , 26 червня 2016 року близько 14 години 40 хвилин, перебваючи в АДРЕСА_1 , на ґрунті виниклих в ході сварки неприязних відносин із ОСОБА_10 , схопив останню обома руками за одяг та почав штовхати об металеву частину паркану, яким обнесено електричну підстанцію ТП №16, в результаті чого ОСОБА_10 вдарилась задньою стороною тулуба та правою стороною голови, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді перелому гайморової пазухи справа, струсу головного мозку, а також забою грудної клітини справа, забою м`яких тканин тіла. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №165/Е від 02.10.2015 року у ОСОБА_10 , згідно наданої медичної документації та заключень консультантів рентгенолога та нейрохірурга НДІ нейрохірургії, мали місце пошкодження у вигляді перелому гайморової пазухи справа, струсу головного мозку, а також забою грудної клітини справа, забою м`яких тканин тіла. Описані пошкодження утворились від дії тупого (-их) предмету (-ів), можливо від ударів руками, по давності можуть відповідати строку і обставинам вказаним у постанові. Виходячи з локалізації тілесних пошкоджень у потерпілої, можна сказати про те, що їй було нанесено не менше трьох ударів в ділянки обличчя, тіла. Дані тілесні пошкодження не могли виникнути внаслідок падіння потерпілої з висоти власного зросту на площину (асфальтове, грунтове покриття) чи виступаючі предмети. Пошкодження у вигляді перелому кісток гайморової пазухи справа відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних пошкоджень, так як для зрощення перелому необхідний термін більше 21- го дня. Пошкодження у вигляді струсу головного мозку відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я на термін більше 6 ти і менше 21 - го дня. Пошкодження у вигляді забоїв м`яких тканин тіла відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Ухвалою судді від 02.09.2016 року вказані матеріали призначені до розгляду у підготовчому судодинивому засідання відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.
Потерпіла та представник потерпілої ОСОБА_5 підтримали думку прокурора.
Захисник просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Крім того, просив скасувати обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки підстави для такого заходу відсутні.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника.
Інші учасники судового розгляду щодо задоволення клопотання захисника заперечили.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при складанні обвинувального акту не було дотримано зазначених вимог закону.
Так, обвинувальний акт не містить належним чином сформульованого обвинувачення. В даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, однак всупереч вимогам кримінального процесуального закону ОСОБА_11 фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення із викладом детальних обставин інкримінованого злочину. Зокрема, зазначено, що він почав штовхати потерпілу об металеву частину паркану, в результаті чого остання вдарилась. При цьому не зазначено спосіб вчинення злочину, від яких саме дій обвинуваченого потерпіла отримала тілесні ушкодження, кількість таких дій (ударів, поштовхів), що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та права обвинуваченого на захист.
В обвинувальному акті також встановлена особа обвинуваченого як ОСОБА_9 , однак обвинувачення висунуто Трахтману Феліксу Іллічу.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК України.
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст. 6 Конвенції (див. рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Таким чином, для призначення справи до судового розгляду суд повинен пересвідчитись у доведенні до відома підозрюваного деталей вчинення інкримінованого злочину в передбаченій законом формі. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.
Суд, не оцінюючи доведеність обвинувачення, а лише перевіряючи його з приводу виконання вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, з метою забезпечення права обвинуваченого знати в чому його обвинувачують, констатує, що воно є неконкретним і не містить, як того вимагає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, відомостей щодо всіх складових злочину, в тому числі об"єктивної сторони злочину, що не відповідає вимогам п.2 та п.5 ч. 1 ст. 91 КПК України щодо викладення об"єктивної сторони злочину та особи обвинуваченого.
Зазначені вище встановлені в підготовчому судовому засіданні обставини вказують на наявність суттєвих порушень КПК України, які допущені прокурором на стадії направлення обвинувального акту до суду, що унеможливлює належне проведення судового розгляду.
Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Згідно ч.3 ст.314 КПК України за результатами підготовчого судового засідання обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору у разі його невідповідності вимогам закону.
Оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд, його необхідно повернути прокурору для приведення у відповідність вимогам закону.
Щодо клопотання захисника про скасування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, то суд не вбачає для цього підстав, так як ризики визначені ухвалою про обрання даного запобіжного заходу не відпали.
Керуючись ст.ст. 291, 314-316, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді домашнього арешту відмовити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000737 від 06 липня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України повернути прокурору для приведення його у відповідність вимогам закону.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Обухівський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя: