АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/912/2016 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

01 квітня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року ОСОБА_4 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, і їй призначене покарання у виді обмеження волі на строк один рік з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності на строк один рік.

На підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 звільнена від відбування основного та додаткового покарань, призначених вироком.

Не погодившись з вироком суду в частині призначеного покарання, прокурор у кримінальному провадженні 16 березня 2016 року подав апеляційну скаргу.
Матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 разом з апеляційною скаргою прокурора надійшли до суду апеляційної інстанції 31 березня 2016 року.

Вивчивши апеляційну скаргу прокурора, вважаю, що вона не відповідає вимогам ч. 2 і ч. 6 ст. 396 КПК України.

Так, за змістом положень ч. 2 ст. 396 КПК України апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду, вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції.

Особа, що подає апеляційну скаргу, зобов`язана зазначити, які існують підстави для скасування або зміни судового рішення, навести обґрунтування своєї позиції.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись виключно на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме призначення обвинуваченій покарання без дотримання вимог ч. 3 ст. 61 КК України, просить вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк один рік з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності на строк один рік.

На підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування основного та додаткового покарань, призначених вироком.

З огляду на те, що за вироком суду першої інстанції ОСОБА_4 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, а прокурор в апеляційній скарзі пропонує визнати її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, і призначити покарання заме за вчинення цього злочину, проте не наводить жодного обґрунтування у зазначеній частині, зокрема не вказує підстави для зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, апеляційна скарга прокурора не відповідає вимогам ч. 2 ст. 396 КПК України.

Крім того, положеннями ч. 6 ст. 396 КПК України передбачено, що до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.

Проте, вимог ч. 6 ст. 396 КПК України прокурор також не виконав, оскільки надав лише три копії апеляційної скарги, а вони мають надсилатися обвинуваченій, її захиснику, потерпілому державній установі «Державний авіаційний медичний центр цивільної авіації України» та представнику потерпілого ОСОБА_5 .

Враховуючи, що зазначене перешкоджає розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, то апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без руху з наданням йому п`ятиденного строку для усунення вищенаведених недоліків та роз`ясненням, що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя-доповідач,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_4 залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити прокурору, що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо вона не усунула недоліки апеляційної скарги, котру залишено без руху, в установлений строк.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва -

доповідач по справі ОСОБА_2