Ухвала
судового засідання
20.10.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження про звинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в:
на розгляд Франківського районного суду м. Львова прокуратурою Франківського района м. Львова скеровано кримінальне провадження №0002279 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Так, головуючим суддею ОСОБА_1 25 квітня 2016 року постановлено ухвалу про повернення даного обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002279 прокурору для доопрацювання з підстав порушення вимог ст. 109 та ст. 291 КПК України.
Прокурор оскаржив згадану ухвалу та серед іншого просив призначити новий рогляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області від 02.06.2016 року апеляційну скаргу прокурора задоволено, скасовано ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 25.04.2016 року та призначено новий розгляд на підстаавів обвинувального акту щодо ОСОБА_5 .
Між тим згадане кримінальне провадження після апеляційного розгляду відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду передано головуючому судді ОСОБА_1 для продовження розгляду.
У підготовчому судовому засіданні, враховуючи вищенаваді факти, головуючий суддя вважає, що є обгрунтовані підстави для заявлення самовідводу.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав заявлений головуючим суддею самовідвід, оскільки просив в суді апеляційної інстанції призначити новий розгляд в іншому складі суду.

Захисник заявлений головуючим самовідвід підтримав, оскільки останнім постановлено ухвалу про повернення даного обвинувального акту прокурору, яка апеляційним судом Львівської облісті скасовано. Відтак в подальшому може слугувати підставою для скасування процесуального рішення прийнятого за наслідками судового розгляду згаданого кримінального провадженя по суті.

Згідно з вимогами ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

В силу змісту ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі , і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України зазначено, що наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до вимог ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. Зокрема, в ч.2 ст.76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Зважаючи на встановлені обставини, положення національного законодавства та практику Європейського суду з прав людини, слід прийти до висновку, що з метою недопущення будь яких сумнівів в учасниках кримінального провадження щодо неупередженості та безсторонності судді при новому розгляді матеріалів обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та виключення підстав для скасування процесуального рішення по справі, а тому вважаю, що самовідвід слід задоволити.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 80, 81 КПК України, -

у х в а л и в:
заявлений самовідвід головуючого судді ОСОБА_1 у розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України задоволити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає

Суддя: ОСОБА_1