Справа № 135/1344/16-к
Провадження №11-кп/772/1433/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2016 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого: судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.10.2016, якою задоволено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його клопотання про зарахування йому строку попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України
в с т а н о в и л а :
ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.10.2016 задоволено клопотання ОСОБА_8 про зарахування йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення згідно ч. 5 ст. 72 КК України, та зараховано йому строк попереднього ув`язнення з 30.06.2003 року по 11.04.2006 року у покарання, призначене вироком Апеляційного суду Одеської області від 01.08.2005 року, оскільки за своєю суттю довічне позбавленням волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його до кримінально-виконавчої установи закритого типу довічно, тому незважаючи на те, що довічне позбавлення волі не передбачене в ч. 1 ст. 72 КК України, при призначенні покарання у виді довічного позбавлення волі, засуджений не може бути звільнений від відбування такого виду основного покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.10.2016 скасувати та винести нову ухвалу про відмову в зарахуванні ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення згідно ч. 5 ст. 72 КК України, вважаючи, що довічне позбавлення волі не є строковим та є окремим видом покарання на яке дія ст. 72 КК України не розповсюджується.

Засуджений ОСОБА_8 та його адвокат подали свої заперечення на апеляційну скаргу прокурора в яких просять ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.10.2016 залишити без зміни.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, засудженого та його захисника, які заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

ОСОБА_8 вироком Апеляційного суду Одеської області від 01.08.2005 засуджений за ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 70, ст. 71 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою. Строк покарання засудженому ОСОБА_8 обраховується з 30.06.2003.

11 квітня 2006 року ухвалою Верховного Суду України вирок суду Одеської області від 01.08.2005 року, відносно ОСОБА_8 - залишено без змін.

11 квітня 2006 року вказаний вирок суду набрав законної сили згідно розпорядження Апеляційного суду Одеської області.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_8 з 30.06.2003 по 11.04.2006 був затриманий та перебував під вартою, як запобіжним заходом в межах цього кримінального провадження, тобто був попередньо ув`язненним.

24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838--VIII.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», його дія застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.
Відповідно до п.3 Прикінцевих положень цього ж Закону, він застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.
Статтею 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України, викладеної в новій редакції «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-7, який набрав чинності 24.12.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Частина 5 статті 72 КК України, в редакції від 26 листопада 2015 року не містить обмежень щодо застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», до осіб засуджених до довічного позбавлення волі.
Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з приводу застосування судами ст. 72 ч.5 КК України, на який посилається суд, носить лише рекомендаційний характер.
Разом з тим, стаття 87 КК України передбачає помилування, яке здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи, яке передбачає індивідуальне державно владне веління у формі пробачення особі, яка вчинила злочин будь якої тяжкості.
Клопотання про помилування осіб засуджених до довічного позбавлення волі може бути подано після відбуття не менше 25 років призначеного покарання, тобто даний критерій має строковий характер.
Крім того, Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом національного права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.
З огляду на вищезазначене суддя вважає, що є всі юридично-правові підстави необхідності зарахування засудженому ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, і відповідно задоволення апеляційної скарги прокурора призведе до порушення прав засудженого ОСОБА_8 , закріплених національним законодавством,що є неприпустимим.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.10.2016 - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4