Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/588/16-к
Провадження № 1-кп/376/53/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" квітня 2016 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Сквирського відділу ОСОБА_2 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира кримінальне провадження № 0000058 від 31 січня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України,

встановив:

Суд визнав доведеним, що 31 січня 2016 року, близько 23-ої години, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу свого приватного домоволодіння за АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар в область голови дерев`яною качалкою для тіста, внаслідок чого останній відчувши різкий біль, втратив рівновагу та впав на ґрунтове покриття дороги без свідомості. Прийшовши в свідомість, потерпілий побачив як ОСОБА_4 волоче його по землі тримаючи за куртку, в напрямку свого домоволодіння. На території приватного домоволодіння ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 три удари, а саме : в область голови, тулуба та лівого передпліччя.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, а саме : в тім`яній ділянці голови рана розміром 3,5 х 0,5 см, в області правої кістки лівого передпліччя садна, струс головного мозку, закритий перелом лівої ліктьової кістки в середній третин, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 20/Д від 15.03.2016 року належать до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які викликали розлад здоров`я більше 21-го дня.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнав повністю і суду підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті та зазначив, що тілесні ушкодження ОСОБА_5 наніс тому, що підозрює останнього у вчинення ряду крадіжок з його приватного домоволодіння.

В тому, що сталося щиро кається та просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що 31.01.2016 року, близько 23-ої години він проходив по АДРЕСА_1 . Несподівано до нього підійшов його сусід ОСОБА_4 , який при наближені, вдарив його дерев`яною палицею по голові. Далі він завів його до себе в двір де і продовжував наносити удари по різним частинам тіла. В подальшому ОСОБА_4 виштовхнув його за межі свого домоволодіння, а його знайомі викликали карету швидкої допомоги.

Просить суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 .

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та погодився на скорочений порядок дослідження доказів по справі, наслідки йому були роз`яснені та зрозумілі, за згодою інших учасників судового провадження, судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Діяння обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Таким чином суд вважає призначити підсудному покарання у вигляді позбавлення волі. Між тим враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, обставин які характеризують його особу та приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання винного без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Виходячи з вищевказаного, керуючись ст.ст. 129, 370, 374 КПК України, суд,-

засудив:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 122 КК України у вигляді одного року позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сквирський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1