АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження №616/172/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2270/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:: ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_8 з доповненнями, ОСОБА_10 з доповненнями та ОСОБА_9 на вирок Великобурлуцького районного суду Харківської області від 27 травня 2016 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Великий Бурлук, Великобурлуцького району, Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, неодружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1. 01.08.2002 року Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

2. 12.11.2003 року Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі;

3. 17.06.2004 року Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 23.10.2006 року на невідбуту частину покарання у вигляді 1 року 7 місяців 10 днів;

4. 20.07.2011 року Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.296, ст.395, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 25.07.2015 року за відбуттям строку покарання,-

засуджений за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк обчислення покарання засудженому ОСОБА_8 обчислено з моменту фактичного затримання, тобто з 14 лютого 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк відбутого покарання час його тримання під вартою в період з 14 лютого 2016 року до моменту постановлення вироку, тобто до 27 травня 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення волі за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт. Великий Бурлук, Великобурлуцького району, Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, неодружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1. 02.12.2015 року Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

2. 22.02.2016 року Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі,-

засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 22 лютого 2016 року, визначено у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк обчислення покарання засудженому ОСОБА_9 обчислено з моменту фактичного затримання, тобто з 14 лютого 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_9 в строк відбутого покарання час його тримання під вартою в період з 14 лютого 2016 року до моменту постановлення вироку, тобто до 27 травня 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення волі за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Вовчанськ, Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимий:

1. 09.12.2014 року Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ч.2 ст.289, ч.1 ст.69 КК України до трьох років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки,-

засуджений за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 09 грудня 2014 року, визначено у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк обчислення покарання засудженому ОСОБА_10 обчислено з моменту фактичного затримання, тобто з 14 лютого 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_10 в строк відбутого покарання час його тримання під вартою в період з 14 лютого 2016 року до моменту постановлення вироку, тобто до 27 травня 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення волі за два дні позбавлення волі.

Стягнено з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 процесуальні витрати на користь держави в розмірі по 760,40грн. з кожного.

Як встановив суд, 14 лютого 2016 року приблизно о 02 год. 00 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи непогашені судимості, повторно, за попередньою змовою між собою, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи єдиний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження дверей на даху проникли до приміщення комунального закладу «Великобурлуцький районний Будинок культури Великобурлуцької районної ради Харківської області», який розташований за адресою: вул. Паркова (бувша вул. Леніна), 3, с.м.т. Великий Бурлук, Великобурлуцького району, Харківської області, звідки таємно викрали: підсилювач звуку «MARCUS» MP 1800 PL, вартістю 3 000 грн. 00 коп., дві бази від радіо мікрофонної системи «MARCUS» M 1000 HS, загальною вартістю 1 000 грн. 00 коп., активну акустичну систему «X-SSP XP 115 A», вартістю 7 170 грн. 00 коп., стойку мікрофонну типу «Журавель», вартістю 716 грн. 00 коп., а всього на суму 11 886 грн. 00 коп., чим завдали комунальному закладу «Великобурлуцький районний Будинок культури Великобурлуцької районної ради Харківської області» матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене в свою користь.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 14 лютого 2016 року біля 04 год. 00 хв. ОСОБА_8 повторно, за попередньою змовою зі ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи єдиний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, через розбито вікно, проникли до приміщення комунального закладу «Великобурлуцький районний Будинок культури Великобурлуцької районної ради Харківської області», який розташований за адресою: вул. Паркова (бувша вул.Леніна), 3, с.м.т. Великий Бурлук, Великобурлуцького району, Харківської області, звідки таємно намагались викрасти колонку «SKV PARTY-500», вартістю 1 569 грн. 00 коп., однак свій злочинний умисел дані особи довести до кінця не змогли, з причин, що не залежали від їх волі, а саме: через те, що були застигнуті сторожем ОСОБА_11 , внаслідок чого ОСОБА_8 та ОСОБА_10 змушені були залишити приміщення комунального закладу «Великобурлуцький районний Будинок культури Великобурлуцької районної ради Харківської області».
В апеляційних скаргах:

- з доповненнями обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати та застосувати до нього вимоги ст.69 КК України, посилаючись на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що він щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, майно повернув потерпілому в повному обсязі, а також не врахував, що він хворий, а також, що його мати пенсіонерка, яка хворіє на ішемічну хворобу серця та має на утриманні його молодшого брата, який страждає на психічний розлад та потребує постійного догляду.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що злочини які йому інкримінуються повинні кваліфікуватися за однією статтею, за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

- з доповненнями обвинувачений ОСОБА_10 просить вирок суду першої інстанції змінити та застосувати до нього ст.75 КК України, посилаючись на те, що суд першої інстанції не врахував, що він щиро покаявся, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, скоїв злочин у молодому віці, а також відшкодував потерпілому завдану шкоду.

- обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду першої інстанції змінити та застосувати до нього вимоги ст.69 КК України, посилаючись на те, що суд першої інстанції не врахував, що у представника потерпілого відсутні претензії, а також, що він характеризується позитивно.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника обвинувачених ОСОБА_7 , яка просила задовольнити апеляційні скарги, думку прокурора, про законність та обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та ОСОБА_8 у вчинені злочинів передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, за вказаних обставинах у вироку відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі і досліджених у судовому засіданні доказах.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 на те, що злочини які йому інкримінуються повинні кваліфікуватися за однією статтею, то ці доводи колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 обвинувачується за двома епізодами злочинів передбачених ч.3 ст.185 КК України, однак один з них є злочином, який не було доведено до кінця, а тому він підлягає кваліфікації за ч.3 ст.185 КК України із додатковою кваліфікацією за ч.2 ст.15 КК України, а тому скоєні ним злочини підлягають окремій кваліфікації.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, та згідно ст.65 КК України враховано й дані, що характеризують особу ОСОБА_8 , який раніше неодноразово судимий за скоєння умисних корисливих злочинів, на даний час має чотири не знятих та не погашених судимості, непрацюючий, за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, страждає на захворювання «порок серця», на що в своїй апеляційній скарзі з доповненнями посилається обвинувачений.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, та згідно ст.65 КК України враховано й дані, що характеризують особу ОСОБА_9 , який раніше неодноразово судимий за скоєння умисних корисливих злочинів, скоїв злочин в період іспитового строку, непрацюючий, за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку «Д» у лікаря психіатра, на що в своїй апеляційній скарзі посилається обвинувачений.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, та згідно ст.65 КК України враховано й дані, що характеризують особу ОСОБА_10 , який раніше судимий за скоєння умисного корисливого злочину, скоїв злочин в період іспитового строку, непрацюючий, за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в 2015 року переніс операцію «Перфоративна виразка 12-палої кишки», на що в своїй апеляційній скарзі посилається обвинувачений.

Також судом враховані і обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченим щире каяття, на що в своїх апеляційних скаргах посилаються обвинувачені, а також врахувано й обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченим скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням цих обставин суд першої інстанції призначив обвинуваченим покарання в мінімальних межах санкції ч.3 ст.185 КК України, яке є необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження нових злочинів, а також вірно дійшов до висновку про не можливість виправлення обвинувачених без реального відбування покарання.

Доводи обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про можливість призначення їм покарання із застосуванням ст.69 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки покарання за ст.69 КК України призначається лише за наявності кількох пом`якшуючих обставин.
Колегія суддів, вважає, що покарання відповідає тяжкості скоєного та даним про осіб обвинувачених.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначені покарання, дотримався вимог кримінального закону, врахував всі передбачені ним обставини у їх сукупності і підстав для пом`якшення покарання, як про це просять обвинувачені в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції на підставі ч.5 ст.72 КК України, обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зараховано в строк відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 14 лютого 2016 року до 27 травня 2016 року, колегія суддів вважає за необхідне, зарахувати обвинуваченим в строк відбування покарання строк їх попереднього ув`язнення, з 27 травня 2016 року по дату набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 з доповненнями, ОСОБА_10 з доповненнями та ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Вирок Великобурлуцького районного суду Харківської області від 27 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строк їх попереднього ув`язнення з 27 травня 2016 року по 11 жовтня 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у той же самий строк з моменту вручення їм копії.

Головуючий
Судді: