АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/554/16 Справа № 204/6887/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002425 від 21 вересня 2015 року, за апеляційними скаргами прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, захисника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2016 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Бандурівка, Олександрійського району, Кіровоградської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю прокурора ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2016 року ОСОБА_8 засуджено за вичинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України та призначено покарання у виді 3 років обмеження волі.

Вирішені питання щодо міри запобіжного заходу та речового доказу.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та увалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 6 місяців обмеження волі.

В обґрунтування своїх вимог, посилається на те, що суд, при ухваленні вироку не прийняв до уваги обставини, які могли вплинути на визначення ОСОБА_8 строку покарання у виді обмеження волі.

В апеляційних скаргах захисник ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 , ставлять питання про зміну вироку та просять звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням, з застосуванням ст.75 КК України. Зазначають, що суд при ухваленні вироку не взяв до уваги обставини, які пом`якшують покарання, не врахував в повній мірі дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 , 13 вересня 2015 року, у невстановлений час, знаходячись біля автостоянки, розташованої по вул. Виборзькій, 28-Д, у м. Дніпропетровську, де був припаркований належний ОСОБА_10 моторолер «Suzuki Lets», номер рами НОМЕР_1 , чорного кольору, об`єм двигуна 49,9 куб. см., шляхом обману охоронця вищевказаної автостоянки отримав вільний доступ до вказаного моторолера, після чого шляхом обриву та скручування проводів замка запалювання, не маючи будь-якого права на керування та розпорядження зазначеним моторолером, незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом, ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 98-015 від 12 жовтня 2015 року складає 9189 гривень, тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на вищевказану суму.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 просив залишити без задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 , підтримали апеляційні скарги сторони захисту та просили звільнити обвинуваченого від призначеного судом покарання, з посиланням на викладені в апеляційних скаргах обставини, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Від потерпілого ОСОБА_10 надійшла заява, в якій він просить розглядати дане кримінальне провадження за його відсутності, зазначає, що не має до обвинуваченого претензій майнового характеру та не наполягає на суворій мірі покарання ОСОБА_8 . Приймаючи до уваги думку учасників кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду даного кримінального провадження за відсутності потерпілого, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду даного кримінального провадження, його присутність при апеляційному розгляді даного кримінального провадження не є обов`язковою для прийняття рішення за апеляційними скаргами інших учасників кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, пояснення обвинуваченого та адвоката ОСОБА_7 , провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, перевіривши доводи апеляційних скарг та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так як висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження та правова кваліфікація його дій ніким із учасників судового розгляду не оскаржуються, визнавались самим обвинуваченим в ході судового провадження в суді першої інстанції, у зв`язку з чим судовий розгляд був проведений в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і не можуть бути оскарженні в апеляційному порядку, то апеляційний суд не входить в перевірку вказаних обставин.

Відповідно до положень ст.65 КК України при вирішення питання про призначення виду і міри покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається зі ст. 75 КК України рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, може бути прийнятим, якщо суд при призначені покарання, зокрема, у виді обмеження волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного і інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції послався у вироку на те, що враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого. Пом`якшуючих та обтяжуючих обставин судом не було встановлено. З врахуванням вказаних обставин суд прийшов до висновку, що покарання засудженому повинно бути обраним у виді обмеження волі на мінімальний строк.

Однак, суд першої інстанції залишив поза увагою та не взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 вину свою у скоєному визнав повністю, що дало змогу суду розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, та свідчить про його каяття, потерпілий не має до нього жодних претензій, матеріальна шкода останньому відшкодована шляхом повернення транспортного засобу.

Надавши оцінку цим та зазначеним у вироку суду першої інстанції обставинам, приймаючи до уваги наявність в матеріалах кримінального провадження даних щодо не притягнення ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності, позитивної характеристики за місцем проживання, те що він не стоїть на обліку у лікарів психіатра та нарколога, колегія суддів приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що виправлення засудженого та попередження нових злочинів можливо досягти без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Призначення такого покарання колегія суддів вважає справедливим за видом та розміром, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових кримінальних правопорушень.

З наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже, й достатніми, доводи апеляційної скарги прокурора про скасування вироку суду на зазначених у скарзі підставах та призначення обвинуваченому покарання більш тяжчого за своїм розміром, чим призначив суд першої інстанції, а також висновки суду щодо відсутності підстав для застосування до ОСОБА_8 положень ст.75,76 КК України.

Таким чином, з врахуванням викладеного, з врахуванням положень ч.2 ст.409 КПК України, вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2016 року в частині призначеного ОСОБА_8 покарання підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2016 року щодо ОСОБА_11 змінити.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання у виді 3 років обмеження волі, призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2016 року, з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4