Справа № 374/325/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/816/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 5 11.07.2016

УХВАЛА
Іменем України
11 липня 2016 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
законного представника

неповнолітнього потерпілого: ОСОБА_7
неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_8
законного представника

неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_9
захисника: ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_7 на вирок Ржищівського міського суду Київської області від 20 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Ржищівського міського суду Київської області від 20 квітня 2016 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Вірменія, вірменина, громадянина України, освіта неповна-середня, не одруженого, не працюючого, студента 1-го курсу Ржищівського індустріально-педагогічного технікуму, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік.

В порядку ст. 76 п.п. 2, 3 КК України покладено на засудженого ОСОБА_8 обов`язок: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У порядку ч.4 ст. 104 КК України обов`язок щодо нагляду за засудженим ОСОБА_8 та проведення з ним виховної роботи покладено на ОСОБА_9 .

Цивільний позов ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_9 , діючого в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 , на користь ОСОБА_7 , діючого в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 9913,97 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, та 8000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В решту вимог ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 , відмовлено.

Цивільний позов прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарні» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарні» 2614,03 грн. на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого.

Речові докази відсутні. Процесуальні витрати відсутні.

Згідно із вироком, кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за наступних обставин.

17 квітня 2015 року приблизно о 12 годині, неповнолітній ОСОБА_8 , перебуваючи на навчанні в приміщенні Ржищівської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів ім. О. Кошового, яка розташована в м. Ржищів по вул. 1-го Травня, 10, Київської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до учня 10-го класу ОСОБА_11 , зайшов до учбового кабінету української мови та літератури № 22 на третьому поверсі школи, де на той час знаходився ОСОБА_11 , в якому підійшов до останнього та умисно наніс один удар кулаком правої руки в ліву сторону обличчя ОСОБА_11 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 50 від 22 липня 2015 року за даними наданої медичної документації та рентгенограм у потерпілого ОСОБА_11 були виявлені: перелом лівого вилично-орбітального комплексу - переломи нижнього краю лівої очниці в ділянці верхньо щелепно-виличного шва (зі значним зміщенням уламків), лівого вилично-лобного шва (зі значним зміщенням уламків), лівої виличної дуги в ділянці вилично-скроневого шва (з незначним зміщенням уламків); перелом зовнішньої стінки лівої верхньощелепної пазухи (зі зміщенням уламків та крововиливом у порожнину пазухи); синець у ділянці повік лівого ока, крововилив під сполучну оболонку лівого ока. Виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок нанесення одного удару кулаком в обличчя зліва. Наявні у ОСОБА_11 три переломи в ділянці лівого вилично-орбітального комплексу та перелом стінки лівої верхньощелепної пазухи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як не становили небезпеки для життя потерпілого і призвели до тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 день.
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.
В апеляційній скарзі законний представник ОСОБА_11 ОСОБА_7 зазначає, що розмір стягнутої моральної шкоди не відповідає глибині фізичних і моральних страждань завданих його сину та тяжкості вимушених змін у його житті. Так, в момент отримання тілесних ушкоджень, його син переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. В подальшому, був вимушений проходити лікування з оперативним втручанням, терпіти болісні процедури, отримувати медикаментозне лікування.
Апелянт зазначає, що після вчинення злочину, його син переніс дві операції на обличчі та перебував на стаціонарному лікуванні в період з 20.04.2015 року по 27.04.2015 року та тиждень стаціонарного лікування в кінці серпня 2015 року.
Законний представник не погоджується з твердженням суду про наявність проявів співчуття ОСОБА_8 до його сина після вчинення злочину, оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься жодних даних, які б свідчили про щире каяття.
Також, на думку апелянта безпідставним є твердження суду про те, що у справі відсутні процесуальні витрати, оскільки він надав суду квитанцію до прибуткових касових чеків про понесення ним витрат на правову допомогу щодо участі адвоката у кримінальному провадженні та підготовку відповідних процесуальних документів.
В зв`язку з цим, законний представник потерпілого просить вирок суду першої інстанції змінити і стягнути із ОСОБА_9 , діючого в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 , на його користь, в інтересах його сина ОСОБА_11 40000 грн. на відшкодування моральної шкоди та процесуальні витрати у розмірі 3500 грн.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

законного представника потерпілого, який апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити;

прокурора, обвинуваченого, його захисника та законного представника, які проти апеляційної скарги заперечували та просили залишити її без задоволення;

перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обвинуваченого з останнім словом, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі ст. 404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги законного представника неповнолітнього потерпілого про невідповідність стягнутих сум у рахунок відшкодування моральної шкоди ступеню моральних страждань потерпілого є слушними, оскільки при вирішенні питання щодо заявленого законним представником потерпілого цивільного позову, суд дійшов до правильного висновку про факт заподіяння потерпілому діями обвинуваченого моральної шкоди, але неправильно визначив розмір відшкодування.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю і стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд не в повній мірі врахував локалізацію та характер отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, а внаслідок цього обсяг заподіяних моральних та фізичних страждань, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, а також його зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що внаслідок нанесення обвинуваченим ОСОБА_8 потерпілому одного удару кулаком в обличчя, у ОСОБА_11 були виявлені три переломи в ділянці лівого вилично-орбітального комплексу та перелом стінки лівої верхньощелепної пазухи, що потягло за собою оперативне втручання (було зроблено дві операції) та в подальшому тривале амбулаторне лікування.

За наведених обставин колегія суддів вважає необхідним вирок суду змінити, збільшивши розмір морального відшкодування, спричиненого потерпілому неправомірними діями обвинуваченого, до 20000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач.

Положеннями ч. 1 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України до процесуальних витрат належать витрати на правову допомогу.

Необхідність вирішення у вироку питання про судові витрати передбачено також п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України.

На думку апеляційного суду, при вирішенні судом питання про витрати на правову допомогу вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримано не було.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги та ордер є документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги.

У матеріалах кримінального провадження наявні договір, укладений законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_12 , посвідчення адвоката ОСОБА_12 № 4680/10 від 16.11.2011 року, копія свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю №4680/10 від 16.11.2011 року (т.1 а.с. 70-72, 76, 77).

Відповідно до п. 5.2.1 договору про надання правової допомоги від 08.09.2015 року розмір гонорару та порядок його обчислення встановлюється згідно додатків до цього договору.

Як вбачається з додатків №1 від 09.11.2015 року, №2 від 29.02.2016 року до договору про надання правової допомоги та квитанцій до прибуткових касових ордерів від 09.11.2015 року і 29.02.2016 року, законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 поніс процесуальні витрати на правову допомогу у розмірі 3500 (три тисячі пятсот) гривень (т.3 а.с. 148-149, 181-182).

Таким чином, процесуальні витрати підлягають обов`язковому стягненню із особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а відшкодування цих витрат є її обов`язком.

Враховуючи об`єм наданої правової допомоги у кримінальному провадженні, яке розглядалося протягом тривалого часу та участь при цьому адвоката ОСОБА_12 у семи судових засіданнях, підготовці двох апеляційних скарг, апеляційний суд погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі, щодо стягнення з ОСОБА_9 , діючого в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 , діючого в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 витрат на правову допомогу в розмірі 3500 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга законного представника неповнолітнього потерпілого підлягає частковому задоволенню, а вирок Ржищівського міського суду Київської області від 20 квітня 2016 року підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 424, 426 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Вирок Ржищівського міського суду Київської області від 20 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 в частині вирішення цивільного позову та відшкодування процесуальних витрат, змінити.

Збільшити розмір відшкодування моральної шкоди і стягнути з ОСОБА_9 , діючого в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 , на користь ОСОБА_7 , діючого в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 (двадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_9 , діючого в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 , на користь ОСОБА_7 , діючого в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 процесуальні витрати на правову допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4