н/п 1-кс/640/9472/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
Заводська дублююча табличка з ідентифікаційним номером кузова відсутня.
01.12.2016, власником транспортного засобу ОСОБА_5 була подана заява №108915633 від 01.12.2016, з метою зняття транспортного засобу AUDI 90, номер двигуна НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , з обліку для реалізації.
В ході проведення огляду транспортного засобу, експертами НДЕКЦ МВС України були встановленні зміни первинного змісту номерного знаку НОМЕР_1 , а також відсутність заводської дублюючої таблички з ідентифікаційним номером кузова. Що виступає предметом злочину відповідно до ст. 290 КК України.
Слідчий посилаючись на ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170, ч. 1 ст. 98, ч. 5 ст. 171 КПК України, вказав, що у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження та/або користування, на зазначений транспортний засіб, ключі від нього та свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (за ст. 290 КК України). Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання їх під час досудового розслідування.
Слідчий також вказав, що вузлові агрегати вказаного транспортного засобу піддавались змінам не заводським способом, проте свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу з зазначенням кустарно зміненого номера кузова не є підробленим, то у органу досудового розслідування існують достатні підстави вважати, що у вказане свідоцтво внесені неправдиві відомості, тобто встановлені ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358, 366 КК України, та воно є предметом зазначених кримінальних правопорушень, зберегли його сліди та здобуті внаслідок зазначених кримінальних правопорушень.
Також слідчий вказав, що номер двигуна зазначеного транспортного засобу змінений, то існують достатні підстави вважати, що його було угнано, тобто здобуто внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України, тобто є предметом вказаного кримінального правопорушення, зберегло його сліди та здобуто внаслідок зазначеного злочину.
На підставі вищевикладеного, зазначений транспортний засіб може бути використано з метою забезпечення цивільного позову, поданого законним власником зазначеного транспортного засобу, який незаконно позбувся права користування ним.
Слідчий також просив накласти арешт на автомобіль, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також вказав, що вилучений автомобіль AUDI модель 90, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_5 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 оформлене на ОСОБА_5 , зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було вилучене 02.12.2016 в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 15:00 до 20:00 години .
У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Прокурор ОСОБА_6 про місце, день та час розгляду клопотання слідчого повідомлений своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явився, причини неявки.
Власник автомобіля АUDI 90 номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 , про місце, день та час розгляду клопотання слідчого повідомлений своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явився.
Згідно Рапорту слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 від 08.12.2016, слідчим 07.12.2016 був здійснений дзвінок на номер телефону НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_5 та повідомлено про розгляду клопотання щодо накладення арешту на транспортний засіб, який був вилучений під час огляду місця події 02.12.2016. ОСОБА_5 пояснив, що він на даний момент знаходиться поза межами м. Харкова та можливості бути присутнім на даному засіданні не має, та буде на території міста Харкова лише 09.12.2016.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля ОСОБА_5 та прокурора.
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.12.2016, автомобіль АUDI 90 номерний знак НОМЕР_1 був вилучений 02.12.2016.
Клопотання про арешт майна подано до суду 06.12.2016 о 16-42 год.
Таким чином, згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, передбачений законом строк для подачі клопотання слідчим, прокурором порушено, оскільки клопотання про арешт майна подано до суду поза межами визначеного строку.
Однак, відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Вказаною статтею передбачається не просто можливість, а й обов`язковість поновлення строку виконання процесуальних дій, пропущеного з поважних причин. Поважність причин визначається слідчим суддею у разі неможливості своєчасного подання відповідного документа через будь-які обставини, що не дозволили учасникові процесу завчасно подати відповідний документ.
Принципом кримінального судочинства є доступ до правосуддя (ст. ст. 7, 21 КПК України), який впроваджує у вітчизняне кримінальне процесуальне законодавство міжнародно-правовий стандарт, який міститься у ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до поновлення процесуального строку слідчому, прокурору на звернення до суду з клопотанням про арешт майна, пропущеного із поважних причин. Крім того, при наявності не вирішеного питання щодо арешту тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні забезпеченням гарантованого нормами міжнародного та вітчизняного права принципу доступу до правосуддя є розгляд даного клопотання по суті із винесенням судового рішення.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколу огляду місця події від 02.12.2016, речі та документи підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику автомобілю АUDI 90 номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 , відчуження, продаж та керування зазначеним автомобілем до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на автомобіль АUDI 90 номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 оформлене на ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання автомобіля АUDI 90 номерний знак НОМЕР_1 визначити спеціальний майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1