Справа № 192/1970/16-к
Провадження № 1-кп/192/92/16
Ухвала

"24" травня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в смт Солоне обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000243, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 квітня 2016 року, відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Безбородькове, Солонянського району, Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2016 року з Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 до Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000243, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 квітня 2016 року, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений ОСОБА_3 , вважали, що підстав для повернення обвинувального акту немає і він може бути призначений до судового розгляду та по справі можуть бути проведені підготовчі дії.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Надав суду письмову заяву, згідно якої просить не викликати його в судові засідання, за станом здоров`я та проводити підготовче судове засідання у його відсутність (а.с. 17).

З`ясувавши думку учасників судового провадження, які з`явились, суд ухвалив проводити підготовче судове засідання у відсутність потерпілого.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з обвинувальним актом вважає, що даний обвинувальний акт слід повернути прокурору з таких підстав.

Згідно ст. 110 КПК України - обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Тобто аналізуючи зміст вищезазначеної статті, обвинувальний акт, як процесуальне рішення, повинен бути законним, і не містить в собі суперечностей, які дають двоякого сприймання викладених в ньому відомостей, або викладення в ньому не конкретного обвинувачення або фактичних даних.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Викладаючи анкетні відомості обвинуваченого слідчий, з яким погодився прокурор, зазначив, про наявність у обвинуваченого судимості, за якою обвинувачений був звільнений від відбування покарання умовно-достроково 25 лютого 2010 року постановою суду з не відбутим терміном 10 місяців 24 дня.

Разом з тим, п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України передбачає, що особа, яка була засуджена за тяжкий злочин, визнається такою, що не має судимості, якщо вона протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинить нового злочину.

При цьому згідно ст. 90 КК України - якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).

І тому викладення в анкетних даних відомостей про наявність у обвинуваченого непогашеної судимості є помилковим.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має також містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення слідчий також зазначив, що обвинувачений має непогашену судимість за вчинення корисливого злочину, а саме на підставі вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2007 року, при цьому слідчий не врахував, що згідно ст.ст. 89, 90 КК України, дана судимість на час вчинення злочину в якому обвинувачується ОСОБА_3 (13 березня 2016 року), вже погашена. І тому слідчий, при викладені суб`єктивної сторони злочину, належним чином не мотивував, наявність у обвинуваченого умислу саме на повторне заволодіння чужим майном.

Однією із складових права обвинуваченого на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього (п.а ч. 3 Конвенції).

Як зазначив в своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини, а саме в рішенні по справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року - Європейський суд з прав людини (далі - Суд) зазначає, що у тексті підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі "Камасінскі проти Австрії", N 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції" [ВП], N 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі "Матточіа проти Італії", N 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі "І. Н. та інші проти Австрії", N 42780/98, п. 34).

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що наявні в обвинувальному акті недоліки та суперечності, тобто включення в анкетні дані погашеної судимості та посилання на вчинення обвинуваченим злочину повторно, в той час, коли даних про існування непогашеної судимості за корисливий злочин на час вчинення злочину слідчим не зазначено є порушенням не тільки вимог ст. 291 КПК України, але й права обвинуваченого на справедливий суд передбаченого Європейською конвенцією з прав людини.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні повертає обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.

За таких підстав, оскільки виявлені недоліки обвинувального акту виключають можливість призначення справи до судового розгляду, тому суд, встановивши наявність даних недоліків, з метою не допущення порушення права на захист обвинуваченого приймає рішення про повернення обвинувального акту прокурору для їх усунення, не вирішуючи інші питання підготовки справи до судового розгляду передбачені ст. 315 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000243, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 квітня 2016 року, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, повернути прокурору для усунення вказаних недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: суддя ОСОБА_1