Номер провадження 1-кп/754/65/16
Вирок
Іменем України
16 червня 2016 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003752 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України,

з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

сторони захисту: обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_7

потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_8

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9

інших учасників процесу: свідка ОСОБА_10

Встановив:
12 квітня 2014 року, приблизно о 20.00, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, з метою відвідати свою колишню дівчину ОСОБА_11 , яка тривалий час проживала в одній із кімнат квартири АДРЕСА_2 , прийшов за вказаною адресою, але не зміг потрапити до квартири, оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які на той час перебували в приміщенні квартири та були наглядно знайомі з обвинуваченим ОСОБА_4 , не впустили його до квартири.

В той же день, приблизно о 20.10, обвинувачений ОСОБА_4 , впевнившись, що вхідні двері квартири АДРЕСА_2 зачинені та їх ніхто не відкриває, діючи умисно, з метою незаконного проникнення до житла, в якому на його думку, знаходилась його колишня дівчина ОСОБА_11 , вийшов на подвір`я вказаного будинку і використовуючи виступ балконів першого, другого та третього поверхів зазначеного будинку, заліз на балкон житлової квартири АДРЕСА_3 , яка розташована на третьому поверсі та шляхом відкриття незачиненого на засув вікна, незаконно проник до вказаної квартири, що належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_12 , всупереч волі останнього. На час проникнення обвинуваченого ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_2 , в ній перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які тимчасово проживали в даній квартирі.

Крім того, 12 квітня 2014 року, приблизно о 20.15, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , в яку проник незаконно, під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою нанесення тілесного ушкодження, підійшовши притул до потерпілої ОСОБА_8 , схопив її правою рукою за шию, та вдарив ОСОБА_8 потиличною частиною її голови об металеві двері, внаслідок чого потерпіла отримала легке тілесне ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я) у вигляді синця в потиличній ділянці зліва.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до житла, що порушує недоторканість житла громадян та ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 частково визнав себе винним та показав, що у вказаний час дійсно незаконно проник до квартири АДРЕСА_2 , де мешкала його знайома ОСОБА_11 , через балкон, оскільки вхідні двері квартири йому не відчинили, а через вікно кухні бачив, що в квартирі хтось є. В той час не виконував свої службові обов`язки. Коли проник до квартири, там знаходились ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , остання повідомила, що ОСОБА_11 зібрала речі і поїхала додому. Вона / ОСОБА_13 / відкрила йому вхідні двері квартири, він почав виходити з квартири. В цей час вийшла ОСОБА_10 , стала сваритися, кричала, що викличе міліцію. Він виходячи з квартири відштовхнув ОСОБА_8 в плече. Навмисно ударів їй не наносив. На площадці були сусіди, на вулиці співробітники патрульно-постової служби. Після цього, він пішов;

Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є:

покази потерпілої ОСОБА_8 про те, що на протязі двох років з дівчатами орендували квартиру АДРЕСА_2 . Вказану квартиру також орендувала ОСОБА_11 , яка 12.04.2014 року виїхала з квартири з речами. Обвинуваченого ОСОБА_4 знає як знайомого ОСОБА_11 , він раніше проникав до вказаної квартири через балкон. В цей день обвинувачений дзвонив у двері квартири, але йому не відчинили. Приблизно о 20 годині, коли з ОСОБА_10 перебували на кухні, почули шум на балконі та побачили, як обвинувачений ОСОБА_4 через вікно залізає на балкон. Він вимагав, щоб сказали де ОСОБА_11 . Вона з ОСОБА_10 намагалися пояснити, що її немає, але він їх не чув, сварився. ОСОБА_10 пішла до вхідних дверей квартири, через вічко побачила, ще одного хлопця. Вони ( ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ) намагалась викликати міліцію, але обвинувачений вирвав телефон, викинув його. В процесі цього конфлікту ОСОБА_4 схопив її / ОСОБА_13 / за шию і вдарив об металеві вхідні двері головою. На шум вибігли сусіди, викликали міліцію, відкрили двері тамбура. Чоловік, який стояв за дверима, почав заспокоювати ОСОБА_4 . Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 з вказаним чоловіком втекли. Про те, що обвинувачений ОСОБА_4 працівник міліції не знала, був у цивільному одязі, в той момент не використовував службове становище.

покази свідка ОСОБА_10 про те, що 12.04.2014 року, приблизно о 20.00, разом з ОСОБА_8 знаходились на кухні орендованої квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Вікно кухні виходить на балкон, побачили, що на балконі з`явився силует людини. На балконі були дерев`яні рами, які легко відкривались. Побігли на балкон, щоб перегородити цій людині вхід, це був обвинувачений ОСОБА_4 . Він кричав, ображав, висловлювався нецензурною лайкою. Вона сказала ОСОБА_8 , що піде відчиняти вхідні двері та викликає міліцію. Весь час поки вона йшла до дверей ОСОБА_4 біг навздогін та кидався взуттям, яке знаходив на підлозі квартири, їй в спину. Коли відчинила вхідні двері квартири і хотіла відкрити двері тамбура в загальному коридорі, щоб кликати на допомогу, у вічко побачила другого молодого чоловіка, тому двері не відкрила. Стала викликати міліцію, обвинувачений вирвав телефон та викинув його. Він шукав в квартирі ОСОБА_11 . Вони сказали, що вона більше не живе в цій квартирі, виїхала з речами, але він не сприймав інформацію, оскільки був у нетверезому стані. В процесі цього конфлікту ОСОБА_4 схопив ОСОБА_8 за шию та став бити її головою об металеві двері. Коли сусіди відкрили двері, просили їх викликати міліцію, на що обвинувачений казав, що міліція вже тут, він сам міліція. Відкрили двері тамбура, там стояв ще один молодий чоловік в нетверезому стані, він намагався всіх заспокоїти. Після чого, вони пішли, а ОСОБА_8 в той же день звернулась за медичною допомогою;

довідка житлово-експлуатаційної контори №303 про те, що власником квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_12 , який зареєстрований у вказаній квартирі /а.п.111 т.1/;

копія технічного паспорту та свідоцтва про право власності на житло квартиру АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_12 /а.с.112-116 т.1/;

висновок судово-медичної експертизи №940 від 15.04.2014 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_8 виявлено синець в потиличній ділянці зліва. Вказане ушкодження спричинено тупим предметом, могло утворитися 12.04.2014 року та відноситься до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я) / а.с.129-130 т.1/;

протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 26.05.2014 року, в ході якого остання розповіла та показала на місці за яких обставин обвинувачений ОСОБА_4 12 квітня 2014 року спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 /а.п. 142-149 т.1/;

фототаблиця до протоколу слідчого експерименту від 26.05.2014 року /а.п. 150-152 т.1/.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 162 КК України - будучи службовою особою, незаконно проник до житла ОСОБА_12 .

Суд перекваліфіковує дії обвинуваченого ОСОБА_4 з ч. 2 на ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки по-перше в суді не встановлено, що кримінальне правопорушення незаконне проникнення до житла, ОСОБА_4 скоїв з використанням свого службового становища, а по-друге підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України висунута ОСОБА_4 з порушенням вимог КПК України, виходячи з наступного.

Досудове слідство по даному кримінальному провадженню було закінчено складанням обвинувального акту за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України 01.09.2014 року. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.10.2014 року обвинувальний акт було повернуто прокурору. В порушення вимог Глави 23 КПК України, якою передбачено зупинення досудового розслідування та його відновлення, постановою слідчого від 20.10.2014 року було відновлено досудове слідство по кримінальному провадженню, по якому відповідно до вимог глави 24 КПК України досудове слідство було вже закінчено, і відновленню відповідно до вимог КПК України не підлягало. Після цього, 20 липня 2015 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну підозри з ч. 1 на ч. 2 ст. 162 КК України.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 162 КК України.

До показів обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що навмисно потерпілій ОСОБА_8 удар не наносив, внаслідок якого вона отримала легке тілесне ушкодження, суд ставиться критично і розцінює їх як бажання уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, оскільки вони повністю спростовуються вищенаведеними, перевіреними в судовому засідання доказами, тому його дії в цій частині суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

До обставин, що обтяжують його покарання, суд відносить вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується посередньо і призначає йому покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі, за ч.1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт. При цьому з урахуванням особи обвинуваченого, обставин справи, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, таке покарання на думку судунеобхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів

Потерпіла ОСОБА_8 заявила цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 24 667 грн. 76 коп., яка полягає у загальному розмірі матеріальної шкоди заподіяної діями ОСОБА_4 її здоров`ю в сумі 62 грн., витрати на поїздку з м. Мелітополя до м. Києва для проведення слідчого експерименту в сумі 605 грн. 76 коп. та витрати на залучення адвоката в сумі 24 000 грн., про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн., яку обґрунтувала душевними стражданнями, яких зазнала внаслідок заподіяння їй тілесного ушкодження обвинуваченим.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди суд задовольняє частково на суму понесених затрат 24 062 грн., яка підтверджена документально.
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України при визначенні розміру моральної шкоди, суд виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою, із врахуванням обставин справи та обсягу страждань (фізичних, душевних) яких зазнала потерпіла у зв`язку з спричиненням їй тілесного ушкодження, суд задовольняє цивільний позов про відшкодування моральної шкоди частково в сумі 3 000 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд -

Засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 162 КК України - 1 /один/ рік обмеження волі,

за ч. 1 ст. 125 КК України - 150 /сто п`ятдесят/ годин громадських робіт

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 1 /одного/ року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку одного року шести місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 24 062 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 3 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: