АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Гол. у І інст. ОСОБА_1 ; єдин. унік. № 725/189/16-к; Доп. ОСОБА_2 ; пров. 11-кп/794/151/16; катег: ст. 186 ч.2 КК Укр.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2016 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого , судді ОСОБА_2 ,
Суддів:ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_5 ,
прокурораОСОБА_6 ,
адвокатів:ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8
обвинувачених:ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 , на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 березня 2016 року по кримінальному провадженню № 0000036 від 28 листопада 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, раніше судимий:
1.вироком Ленінського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 1998 року за ст.ст. 140 ч.3, 141 ч.2, 145 ч.1, 42 КК України 1960 року на три роки три місяці позбавлення волі;
2.вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 червня 2000 року за ст.ст. 140 ч.3, 43 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
3.вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2003 року за ст. 185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на два роки позбавлення волі;
4.вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 липня 2006 року за ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 70 КК України на чотири роки позбавлення волі;
5.вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26 липня 2010 року за ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.3, 70 КК України на чотири роки шість місяців позбавлення волі;
6.вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 жовтня 2010 року за ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України на п`ять років позбавлення волі;
7.вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 листопада 2010 року за ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.4 КК України на п`ять років шість місяців позбавлення волі,
засуджений за ст. 186 ч.2 КК України на п`ять років позбавлення волі.
ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, не одружений, не працюючий, раніше не судимий,-
засуджений за ст. 186 ч.2 КК України на п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_10 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язано ОСОБА_10 періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, навчання чи роботи та не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою, строк відбуття покарання обчислюється з 28 листопада 2015 року.
Зараховано обвинуваченому ОСОБА_9 в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 28 листопада до набрання вироком чинності, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 до набрання вироком чинності залишено у виді домашнього арешту.
Вирішено питання про речові докази.
Згідно з вироком, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнані винними в тому, що 27 листопада 2015 року приблизно о 21 годині 50 хвилин, за попередньою змовою між собою, знаходячись неподалік зупинки громадського транспорту «Фастівська» по вул. Руська, 201-а в м. Чернівці, з метою заволодіння чужим майном повалили потерпілого ОСОБА_11 на землю і застосувавши до нього фізичне насильство, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, нанісши удари руками та ногами по різним частинам тіла заподіяли легкі тілесні ушкодження у виді саден по долонній поверхні в нижній третині лівого передпліччя, по тильній поверхні медіальної фаланги четвертого пальця правої кисті, по тильній поверхні медіальної фаланги третього пальця правої кисті, які згідно з висновком експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого відкрито, шляхом ривка заволоділи сумкою потерпілого вартістю 300 гривень, мобільним телефоном та цифровим фотоапаратом вартістю 1250 гривень, а також іншим майном на загальну суму 2010 гривень.
В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник, адвокат ОСОБА_7 просять вирок суду щодо нього скасувати і кримінальне провадження закрити у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді посилаючись на те, що грабіж у відношенні потерпілого ОСОБА_11 вчинив обвинувачений ОСОБА_10 , суд невірно в основу вироку поклав покази обвинуваченого ОСОБА_10 про його участь у вчиненні злочину, оскільки вони є суперечливими, з протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого та інших доказів видно, що потерпілий не бачив хто саме з обвинувачених вирвав у нього сумку, а з відеозапису місця події вбачається, що за потерпілим йшов ОСОБА_10 , а ОСОБА_9 знаходився позаду.
Заслухавши суддю доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги, міркування прокурора ОСОБА_6 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_8 , про залишення вироку суду без змін, провівши судові дебати та заслухавши обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в останньому слові, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданих апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 , у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з насильством, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за обставин зазначених у вироку, повністю доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка.
Так, сам обвинувачений ОСОБА_9 заперечуючи свою вину у вчиненому злочині, водночас підтвердив, що ввечері 27 листопада 2015 року він з ОСОБА_10 знаходились на зупинці громадського транспорту по вул. Фастівська в м. Чернівці, де до них підійшов потерпілий ОСОБА_11 і між ним та ОСОБА_10 виникнув конфлікт в ході якого вони стали битися.
Потерпілий ОСОБА_11 показав суду, що ввечері в листопаді 2015 року, коли він знаходився на зупинці громадського транспорту «Фастівська» по вул. Руська в м. Чернівці на нього напали обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і вдвох разом наносячи удари руками та ногами по різних частинах тіла заволоділи мобільним телефоном та іншим майном. В подальшому після затримання обвинувачених працівниками міліції обвинувачений ОСОБА_10 повернув йому викрадене майно.
Обвинувачений ОСОБА_10 показав суду, що ввечері в листопаді 2015 року разом з ОСОБА_9 знаходячись на зупинці громадського транспорту «Фастівська» по вул. Руська в м. Чернівці з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 повалили його на землю і наносячи удари ногами та руками по різних частинах тіла заволоділи належними йому мобільним телефоном та іншим майном, після чого з місця вчиненого злочину втекли, однак через деякий час їх затримали працівники міліції, які вилучили викрадене.
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали суду, що працюють працівниками поліції і в ніч з 27 на 28 листопада 2015 року отримавши повідомлення про вчинення грабежу через деякий час в районі вулиці Фастівська в м. Чернівці помітили обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , затримали їх і вилучили у них викрадене у потерпілого ОСОБА_11 майно.
З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 28 листопада 2015 року (а.с.№№29-32) видно, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 як осіб, які відкрито заволоділи належним йому майном.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи (а.с.№95) у потерпілого ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження у виді саден по долонній поверхні в нижній третині лівого передпліччя, по тильній поверхні медіальної фаланги четвертого пальця правої кисті, по тильній поверхні медіальної фаланги третього пальця правої кисті, які згідно з висновком експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.
У відповідності до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, (а.с.№14) обвинувачений ОСОБА_9 під час вчинення злочину знаходився у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи, (а.с. №100-101) обвинувачений ОСОБА_9 на час вчинення злочину ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а виявляв ознаки легкої розумової відсталості, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Досліджені судом першої інстанції докази, повністю спростовують доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 , що він не брав участі в заволодінні майном потерпілого ОСОБА_11 .
Суд першої інстанції правильно в основу вироку поклав покази потерпілого ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_10 , а також інші докази , які свідчать про вчинення злочину ОСОБА_9 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_10 , оскільки вони узгоджуються між собою, доповнюють одні одних і беззаперечно вказують на заволодіння обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 майном потерпілого ОСОБА_14 за попередньою змовою між собою.
Посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 , що потерпілий ОСОБА_11 не бачив хто саме із обвинувачених забрав належне йому майно не спростовують доведеність участі ОСОБА_9 у вчиненому злочині.
Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у відкритому викраденні чужим майном, поєднаного з насильством, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тому його дії за ст.186 ч.2 КК України кваліфіковані правильно.
Що стосується міри покарання, то вона обрана обвинуваченому ОСОБА_9 у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням тяжкості скоєного ним злочину, даних про його особу і обставин , які пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, що він вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів.
Взявши до уваги ці обставини, суд призначив ОСОБА_9 покарання за ст.186 ч.2 КК України у виді п`яти років позбавлення волі при санкції цього закону від чотирьох до шести років позбавлення волі, тому колегія суддів беручи до уваги, що ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини судимість за які непогашена не знаходить підстав для пом`якшення йому призначеного судом покарання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 407, 418 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01.03.2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_9 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_9 , який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий,лсуддя [підпис]ОСОБА_2
Судді

[підпис]ОСОБА_3

[підпис]ОСОБА_4

"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя -доповідач _______________ ОСОБА_2 (посада) (підпис) (ПІБ)

26.04.2016 року

(дати засвідчення копії)

26.04.2016 року

ОСОБА_2 .