АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференц зв`язку апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 07 березня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Святошинського управління поліції ГУ національної поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 04.05.2016 року по 17 год. 40 хв. та визначено розмір застави у розмірі 25 мінімальних заробітних плат в сумі 34 450, (тридцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят) гривень з покладеними обов`язками ч.5 ст.194 КПК України щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, суд врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або ж вчинити новий злочин.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. На думку захисту, ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки під час розгляду клопотання жодним чином не доведено існування ризиків у кримінальному провадженні та необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Також захисник вказує на те, що слідчим суддею не враховані фактичні обставини справи та дані, що характеризують особу підозрюваного, а тому міра запобіжного заходу як взяття під варту є занадто суворою для підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та не викликає сумнівів.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що підозрюваний ОСОБА_7 може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини під час досудового розслідування шляхом впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Обґрунтовуючи свої висновки, суд взяв до уваги вік підозрюваного, дані, що характеризують його особу. В сукупності із вищезазначеним, суд врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та обставини вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків. Твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є безпідставними.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді взяття під варту, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 25 мінімальних заробітних плат Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, а тому правильно визначив ОСОБА_7 саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

Ухвала суду є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 березня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого Святошинського управління поліції ГУ національної поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 04.05.2016 року по 17 год. 40 хв. та визначено розмір застави у розмірі 25 мінімальних заробітних плат в сумі 34 450, (тридцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят) гривень з покладеними обов`язками ч.5 ст.194 КПК України щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3