Справа № 186/239/16-к
Провадження № 1-кп/0186/43/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

педагога ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради ОСОБА_7 ,

представника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції по лінії ювенальної превенції Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Першотравенську кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000638 від 14 вересня 2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с.Дмитрівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, освіта неповна середня, неодруженої, маючої на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючої і ненавчаючоїся, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога неперебуваючої, раніше судимої:

- 25 листопада 2014 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк один рік, на підставі ст.105 КК України звільненої від кримінальної відповідальності з застосуванням примусових заходів виховного характеру;

- 25 червня 2015 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.185, ст.75, 76 КК України до позбавлення волі на строк три роки, звільненої від відбування покарання з іспитовим строком два роки;

- 02 листопада 2015 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк три роки три місяці;

- звільненої 25 грудня 2015 року по ухвалі від 25 грудня 2015 року апеляційного суду Дніпропетровської області вирок змінено: вважається засудженою з застосуванням ст.79 КК України з іспитовим строком два роки, в останній частині вирок залишено без змін;

- 30 грудня 2015 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.190, ч.4 ст.70, п.п.2,3,4 ч.1 ст.76, ст.79 КК України до позбавлення волі на строк три роки три місяці, звільненої від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
12 вересня 2015 року, приблизно о 23.00 годині, ОСОБА_9 , перебуваючи у кімнаті АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 , побачила в останнього мобільний телефон чорного кольору марки «Нonor 3c Lite», imei 1) НОМЕР_1 , imei 2) НОМЕР_2 , який він поклав до своєї сумочки, після чого в неї виник умисел на повторне таємне викрадення даного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення мобільного телефону, ОСОБА_9 у період часу з 23.00 години 12 вересня 2015 року до 06.00 години 13 вересня 2015 року, перебуваючи у кімнаті за вищевказаною адресою, дочекавшись, поки потерпілий ОСОБА_4 заснув, переконавшись, що її дії ніхто не бачить, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрала мобільний телефон чорного кольору марки «Нonor 3c Lite», imei 1) НОМЕР_1 , imei 2) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , та покинула місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому майнову шкоду на суму 3036,67 гривень.

ОСОБА_9 винною себе в пред`явленому їй обвинуваченні признала повністю, в судовому засіданні від дачі показань відмовилася, даний злочин вчинювала сама, ніхто її не підбурював, дуже жалкує про це, що так вчинила, просить вибачення у потерпілого, усвідомлює, що це неправильно, розкаюється, шкода відшкодована, просить її суворо не наказувати.

Крім визнання вини самою обвинуваченою, її вина підтверджується сукупністю наданих обвинуваченням та досліджених судом доказів.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що 12 вересня 2015 року ввечері він сам вживав спиртні напої, ішов додому, зустрів дівчат: Диньку та ОСОБА_11 , запросив їх до себе попити кави, піднялися до нього в кімнату гуртожитку, попили кави, ОСОБА_11 пішла, а ОСОБА_12 залишилася, вона бачила телефон, та як він хотів його підключити до телевізора, але не вийшло. Він заснув, коли проснувся, то ОСОБА_12 вже не було і телефону також. Телефон йому повернуто, претензій до ОСОБА_9 не має, просить суворо її не наказувати.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердила, що, приблизно у вересні 2015 року, до ломбарду підійшли дві дівчини, ОСОБА_12 вона не знала, а друга мешкає у неї в дворі. Остання назвала ОСОБА_14 на ім`я ОСОБА_15 , сказавши, щоб купила телефон, так як вони хочуть погуляти. ОСОБА_12 показала телефон чорного кольору марки «Нonor», пояснивши, що документи у неї вдома. ОСОБА_14 купила телефон за 500 гривень. Працівникам поліції, коли вони до неї прийшли, віддала телефон, розповівши про дівчину, яка мешкає в її дворі.
Свідок ОСОБА_16 суду підтвердила, що, приблизно 12 вересня 2015 року о 09.30 10.00 годині, вона прийшла на АДРЕСА_3 , принесла бабусі їжу, бо колись у неї мешкала на квартирі, там ночувала ОСОБА_12 . Вони з останньою пішли на АДРЕСА_4 , де ОСОБА_11 зараз проживає. У ОСОБА_12 був телефон сенсорний, вона їй не говорила, де він узявся, лише потім, коли заклала, сказала, що взяла його там, де вони були з ОСОБА_17 . Лісунова просила віддати його потерпілому, вона не ходила в ломбард, зайшли в магазин до ОСОБА_18 , сказала ОСОБА_19 , щоб заклала ОСОБА_14 телефон за 600 гривень. ОСОБА_12 сама скуплялася в магазині, потім вони пішли до ОСОБА_20 на АДРЕСА_4 .

Свідок ОСОБА_21 підтвердила в судовому засіданні, що 12 вересня 2015 року увечері вона з ОСОБА_12 та з ОСОБА_22 були в гуртожитку у ОСОБА_23 , посиділи, ОСОБА_22 пішов раніше, а вони втрьох залишилися, потім вийшли на вулицю, вона пішла додому, а ОСОБА_12 з ОСОБА_23 пішли гроші знімати. Вона бачила, що у ОСОБА_23 був мобільний телефон, але він їй його не показував і вона не бачила, щоб він його підключав до телевізора. До неї ОСОБА_12 прийшла на наступний день вранці, у неї був мобільний телефон, до цього у ОСОБА_12 телефону не було. Козуб побачила ОСОБА_23 на третій, чи на четвертий день, він їй сказав, що пропав телефон. Вона йому нічого не говорила. Данила раніше не знала, а знала ОСОБА_22 . Динька телефон заклала, гроші були у неї, яка сума, вона не знає.

В судовому засіданні були досліджені письмові докази, які підтверджують факт вчинення обвинуваченою ОСОБА_9 злочину, а саме: витяг з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000638 від 14 вересня 2015 року, згідно якого ОСОБА_4 14 вересня 2015 року повідомив, що невстановлена особа в ніч з 12 на 13 березня 2015 року, знаходячись у нього в гостях, в кімнаті АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон чорного кольору марки «Нonor 3c Lite», imei 1) НОМЕР_1 , imei 2) НОМЕР_2 , вартістю 3793 гривні, в якому знаходилися стартові пакети мобільного оператора МТС НОМЕР_3 вартісттю 10 гривень, мобільного оператора Лайф вартістю 10 гривень, чим завдала ОСОБА_4 матеріального збитку в розмірі 3813 гривень (а.с.1); протокол прийняття заяви про вчинений злочин від 14 вересня 2015 року, згідно якого ОСОБА_4 заявив, що невстановлена особа в ніч з 12 на 13 вересня 2015 року, знаходячись у нього в гостях, в кімнаті АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон чорного кольору марки «Нonor 3c Lite», imei 1) НОМЕР_1 , imei 2) НОМЕР_2 , вартістю 3793 гривні, в якому знаходилися стартові пакети мобільного оператора МТС вартістю 10 гривень, мобільного оператора Лайф вартістю 10 гривень, чим завдала ОСОБА_4 матеріального збитку в розмірі 3813 гривень (а.с.6); фіскальний чек №_ _ _ _ _27890 від 21 січня 2015 року магазину «Алло» та копія чеку №935 від 21 січня 2015 року, якими підтверджується вартість 3793 гривні (а.с.10); протокол огляду телефону від 10 листопада 2015 року, яким підтверджується, що телефон чорного кольору марки «Нonor» моделі «3c Lite», imei 1) НОМЕР_1 , imei 2) НОМЕР_2 без видимих пошкоджень, у робочому стані, мається акумулятор-батарея. ОСОБА_13 видала його поліції та пояснила, що даний телефон вона придбала, приблизно у вересні 2015 року, у двох жінок, яких не знає, але одна з них мешканка міста, її вона зможе впізнати (а.с.14, 15); висновок судової товарознавчої експертизи №70/34-67 від 26 листопада 2015 року, згідно якого станом на 13 вересня 2015 року ринкова вартість з урахуванням зношування мобільного телефону марки «Нonor» моделі «3c Lite» могла становити 3036 гривень 67 копійок (а.с.22-24); постанова про визнання та доручення до справи речових доказів від 12 листопада 2015 року та розписка, згідно яких телефон марки «Нonor» моделі «3c Lite» imei 1) НОМЕР_1 , imei 2) НОМЕР_2 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000638 від 14 вересня 2015 року, та передано під розписку потерпілому (а.с.25,26); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 листопада 2015 року та довідка до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_9 по загальних рисах обличчя-по овальній формі обличчя, по зачісці, по малих очах, як особу, яка 13 вересня 2015 року об 11.00 годині продала їй мобільний телефон чорного кольору в павільоні, розташованому по АДРЕСА_5 , (а.с.27-29); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 січня 2016 року та довідка до нього, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_9 по формі волосся на голові та за формою обличчя і загальними його рисами, як особу, яка в ніч з 12 на 13 вересня 2015 року разом зі своєю подругою знаходились у нього в гостях, в кімнаті АДРЕСА_2 (а.с.32-34).

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, доведена повністю.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_9 по ч.2 ст.185 КК України правильна за ознакою - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітньою.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, не встановлено.

Розділ ХV Кримінального кодексу України передбачає особливості кримінальної відповідальності і покарання неповнолітніх, які обумовлені психофізичною незавершеністю процесу формування особи неповнолітнього, що призводить до його нездатності повною мірою (на рівні психофізичного розвитку дорослої особи) усвідомлювати фактичні ознаки і суспільну небезпечність такого складного соціального явища, як злочин, адекватно оцінювати свої вчинки. Виокремлення в КК норм про кримінальну відповідальність та покарання неповнолітніх відповідає принципам справедливості, гуманізму, економії кримінальної репресії.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд враховує, що вона скоїла злочин середньої тяжкості в неповнолітньому віці, особу, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання, проживає в багатодітній сім`ї з матір`ю та чотирма братами, вітчимом, має на утриманні малолітню дитину, щиро розкаялася в скоєному, активно сприяла розкриттю злочину, шкоду, спричинену потерпілому, відшкодовано, останній не наполягає на суворому покаранні, і вважає за можливе її виправлення в місцях позбавлення волі.

Так як ОСОБА_9 засуджена 30 грудня 2015 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк три роки три місяці, покарання слід призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_9 має на утриманні дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ст.79 КК України, її слід звільнити від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк, та відповідно до п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України, покласти обов`язки.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Нonor» моделі «3c Lite» imei 1) НОМЕР_1 , imei 2) НОМЕР_2 , долучений до кримінального провадження №0000638 від 14 вересня 2015 року, переданий під розписку потерпілому ОСОБА_4 , слід залишити останньому за належністю (а.с.25,26).

При вирішенні питання відшкодування процесуальних витрат у справі, пов`язаних із залученням експерта в розмірі 245 гривень 52 копійок, суд зазначає, що, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому, слід зазначити, що дана норма закону не передбачає можливості стягнення таких витрат на користь конкретної експертної установи, оскільки такі витрати згідно з ч.2 ст.122 КПК України - залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Таким чином, оскільки, матеріали кримінального провадження не містять документального підтвердження витрат держави на проведення експертизи, а калькуляція експертної установи не є таким документом, а є лише підставою для проведення державою відповідних витрат, підстави для стягнення із засудженої процесуальних витрат на проведення експертизи в такому випадку на час ухвалення вироку відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, - суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2015 року, остаточно призначити до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці.

На підставі ст.79 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк два роки.

Згідно пунктів 2-4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Нonor» моделі «3c Lite» imei 1) НОМЕР_1 , imei 2) НОМЕР_2 , долучений до кримінального провадження №0000638 від 14 вересня 2015 року, переданий під розписку потерпілому ОСОБА_4 , - залишити останньому за належністю (а.с.25,26).

Процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 245 гривень 52 копійок віднести на рахунок держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.

На вирок може бути подана скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1