У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогосудді ОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 01 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК, а саме: з касаційної скарги неможливо було зрозуміти, яке конкретно судове рішення оскаржував засуджений. Також, касаційна скарга засудженого взагалі не містила доводів, з огляду на положення ст.ст. 438, 412-414 КПК, у чому саме полягала незаконність оскаржуваного судового рішення. Крім того, касаційна скарга засудженого не містила і вимог до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 КПК. Разом з тим, засуджений у касаційній скарзі нічого не зазначав щодо своєї участі у касаційному розгляді.

Також, до касаційної скарги не було долучено завіреної належним чином копії оскаржуваного судового рішення.

Вказаною ухвалою засудженому надано пятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали на усунення зазначених недоліків.
У межах наданого строку засудженим на усунення недоліків надана повторна касаційна скарга.

Недоліки, зазначені в ухвалі від 22 червня 2016 року, засудженим не усунуті.
Так, вказуючи на незаконність вироку суду першої інстанції, засуджений наводить доводи, які стосуються фактичних обставин кримінального провадження, що не узгоджується з положеннями ст. 438 КПК.

Порушуючи питання про незаконність ухвали суду апеляційної інстанції, засуджений в обґрунтування взагалі не наводить доводів, які б узгоджувались з положеннями ст. ст. 412-414, 438 КПК.

Крім того, у касаційній скарзі засуджений просить пом`якшити йому покарання, однак конкретних доводів, з огляду на вимоги ст. 414 КПК, касаційна скарга не містить.

Поряд з зазначеним, вимоги до суду касаційної інстанції, викладені у касаційній скарзі, не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК, оскільки засуджений не зазначає, яке рішення має постановити суд касаційної інстанції за результатами перегляду ухвали апеляційного суду.

Також, засуджений усупереч вимогам ч. 3 ст. 427 КПК, у касаційній скарзі чітко не зазначає, чи бажає він взяти участь у касаційному розгляді чи ні.

Поряд з наведеним, засудженим до касаційної скарги не долучено копію оскаржуваного судового рішення, завіреного відповідно до вимог п. 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути засудженому.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3