Провадження №1-кп/751/22/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2016 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
- 01.12.1998 Деснянським р/с м. Чернігова за ч.2 ст.140, 44, 46-1 КК України за редакцією 1960 року до позбавлення волі строком на 2 роки, з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;
- 12.05.1999 Деснянським р/с м. Чернігова за ч.2 ст.140, ч.3 ст. 140 , 42, 43 КК України за редакцією 1960 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 23.01.2004 Деснянським р/с м. Чернігова за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;
- 20.07.2007 Деснянським р/с м. Чернігова за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 70, ст.75, 76 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки з іспитовим строком два роки;
- 28.01.2008 Деснянським р/с м. Чернігова за ч. 2 ст.190, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці ;
- 18.01.2011 Деснянським р/с м.Чернігова за ч. 2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
сторона обвинувачення прокурор Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_5
без участі потерпілої
захисник ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
28.06.2014, приблизно о 15 год. 20 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була неодноразово засуджена за вчинення злочинів проти власності, судимість не знята та непогашена в установленому законом порядку, знаходячись в магазині № 29 на ринку «Хіт-ринок», що за адресою: м. Чернігів, вул. 50 років СРСР, 3, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, таємно заволоділа 5-ма наборами для вишивання, а саме: РК-043 вартістю 168 грн. 90 коп., № 255 вартістю 123 грн. 60 коп., № 417 вартістю 110 грн. 40 коп., № 173 вартістю 67 грн. 80 коп., № 171 вартістю 66 грн. 70 коп., на загальну суму 537 грн. 40 коп., що належать ОСОБА_7 , вийшла з приміщення магазину, однак свій злочинний умисел до кінця не довела з причин, які не залежали від її волі, оскільки на відстані 20 метрів була затримана стороннім громадянином, від якого вирвалась, викрадене викинула та з місця вчинення злочину втекла.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 - ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені за зазнаних обставин закінченого викрадення 6 наборів для вишивання на загальну суму 537 грн. 40 коп., що не знайшло свого підтвердження в суді.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнала частково та пояснила, що число не пам`ятає, влітку 2014 року, біля 13-14 години, вона була зі своїм хлопцем у бутіку, де мала намір купити стрічку для ремонту сумки. Реалізатор сказала, що таких стрічок, як їй треба, у них немає, і відвернулась до інших покупців. Тоді вони взяла приблизно 2-3 пакетики з малюнками і пішла. Чоловік її догнав і почав тягати, вона залишила сумку, пакети, куртку і втекла. Її хлопця у той момент, коли вона брала пакетики , у бутіку не було, він вийшов. Вона не роздивилась, що було зображено на малюнках, взяла матері на подарунок, це були набори для вишивання. Коли вона брала набори, реалізатор не бачила. Вона не бачила цінників на цих наборах і не знає скільки вони коштували. Вона відійшла приблизно на 20 метрів, йшла спокійно, поки її не схопив чоловік з сусіднього бутіка. При огляді її сумки та наборів працівниками міліції присутня не була, того ж дня разом з матір`ю пішла до дільничного, де про все розповіла. Вона вважає, що вартість наборів вказана неправильно, бо бачила аналогічні набори по 24 грн.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він бачив, як люди зайшли в магазин вдвох, жінка і чоловік, побачив здалека, побачив як вони під куртку клали товар, але купили чи вкрали не знав. Він їх покликав, вони побігли. Він догнав дівчину, схопив за руки, вона зняла куртку і втекла. Потім таксист зібрав речі, які вона викинула. Він не пам`ятає, що то були за речі. Його мало не побив міліціонер, який думав, що він зобижав дівчину. Дівчину в обличчя він не бачив, не може пригадати. Протокол пред`явлення особи для впізнання по фотографії він не пам`ятає, підписав його не читаючи, у нього питали чи це вона, він сказав «ніби так». Були вкрадені кольорові картинки, можливо це були набори для вишивання. Уточнив, що в магазині людей було двоє, але бігла дівчина одна.
Протоколом огляду місця події від 28.06.2014 року підтверджена дата вчинення кримінального правопорушення, встановлено місце кримінального правопорушення, наявність на місці злочину паспорта ОСОБА_4 та 6 наборів для вишивання. /а.с.199-201 т.1/
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання від 11.11.2014 року сідок ОСОБА_8 вказав на ОСОБА_4 як на жінку, яка вчинила крадіжку 6 наборів для вишивання. /т.1 а.с. 204-205/
У товарному чеку від 28.06.2914 року зазначена вартість п`яти наборів для вишивання, яка у загальній сумі складає 537,40 грн. /т.1 а.с.202/
У розписках потерпілої ОСОБА_7 про отримання від працівників міліції на відповідальне зберігання наборів для вишивання міститься не оговорене та незасвідчене виправлення їх кількості на цифру «6».
Аналізуючи в сукупності надані та перевірені в судовому засіданні докази, з огляду на те, що сам факт вчинення замаху на викрадення чужого майна обвинувачена не заперечує, суд дійшов висновку про доведеність її вини у вчиненні зазначеного злочину.
За відсутності відомостей про вартість 6 набрів для вишивання, суд дійшов висновку, що предметом злочину було 5 наборів для вишивання, майно, яке не має цінності, не може бути предметом корисливого злочину, передбаченого ст.. 185 ч.2 КК України.
Виходячи з того, що свідок ОСОБА_8 спостерігав за обвинуваченою з моменту заволодіння нею чужим майном, та мав намір перевірити законність заволодіння, у ОСОБА_4 , на думку суду, не було можливості розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, тому вона може бути визнана винною тільки у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна.
Однак ту обставину, що свідок ОСОБА_8 за нею спостерігав, ОСОБА_4 не усвідомлювала, та діяла з умислом на таємне викрадення чужого майна.
Разом з тим, суд не може погодитись зі стороною захисту, яка вважає, що мало місце дрібне викрадення чужого майна, оскільки вартість та кількість викрадених наборів для вишивання не підтверджена належними доказами. Суд дійшов висновку, що вартість майна підтверджена тими доказами, які були в наявності у власника товару. З огляду на те, що потерпіла ОСОБА_7 не має жодних претензій до ОСОБА_4 , у суду нема підстав для висновку, що вона завищила ціну чи кількість викраденого товару з метою штучного створення доказів вчинення кримінального злочину.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає її щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування спричиненої шкоди, наявність інвалідності ІІІ групи та тяжкого невиліковного захворювання.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд не вбачає.
При вирішенні питання про міру покарання, суд, відповідно до вимог ст.. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують покарання, та вважає, що мета її виправлення та попередження вчинення нових злочинів може бути досягнута при звільненні від покарання з випробуванням.
Суд прийшов до переконання, що ОСОБА_4 на теперішній час не потребує ізоляції від суспільства, оскільки вона характеризується позитивно, відшкодувала завдану злочином шкоду, не має ознак особи , небезпечної для суспільства, оскільки хворіє на туберкульоз, має ВІЛ позитивний статус, згідно з довідкою Чернігівського обласного протитуберкульозного диспансеру потребує лікування протягом 20 місяців, наразі перебуває на стаціонарному лікуванні, має 3 групу інвалідності.
Процесуальні витрати, цивільні позови та майно, на яке накладено арешт у провадженні відсутні.
Речові докази повернені потерпілій.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
Засудив:
ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15- ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні зобов`язання:
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання чи роботи;
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Початок іспитового строку обраховувати з 16 травня 2016 року.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1