Справа № 461/4055/16-к
Провадження № 1-в/461/306/16
У Х В А Л А
11.07.2016 року м.Львів
Галицький районний суд м. Львова
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника Львівського УВП №19 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення із застосуванням Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Засуджений в судовому засіданні заяву підтримав повністю. Просить заяву задовольнити та зарахувати йому строк попереднього ув`язнення.
Прокурор та представник Львівського УВП №19 у судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечили покликаючись на відсутність законних підстав .
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 затриманий 30.08.2004 року.
Вироком Рівненського Апеляційного суду від 25.02.2005 року засуджений за п.п.4, 12 ст.115 КК України до довічного позбавлення волі, на підставі 71 КК України йому повністю приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 28.01.1999 року та призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ вирок в частині призначення ОСОБА_5 покарання у виді довічного позбавлення волі залишено без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, викладеної в новій редакції Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 24.12.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», ізолятори тимчасового тримання та слідчі ізолятори є місцями попереднього ув`язнення.
Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», його дія застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.
Відповідно до п.3 Прикінцевих положень цього ж Закону, він застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.
Враховуючи, що п.3 Прикінцевих положень уповноважує суд, що виніс обвинувальний вирок, лише ініціювати питання застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», наведене засвідчує, що відповідний суд не наділений правом розглядати відповідне питання по суті і воно має вирішуватися судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Крім того, відповідно до п.13 ч.1 ст.357 КПК України, під час виконання вироків судом вирішуються питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст.74 КК України.
Згідно ч.3 ст.74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Згідно з вимогами п.2 розділу ІІ « Прикінцеві положення» Закону України від 26.11.2015 року № 838 - VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - цей Закон (фактично положення чинної редакціїст.72 КК України) застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом (станом на 24.12.2015 року) набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким невідбуто повністю.

Таким чином, правила закріплені уст. 72 КК України розповсюджуються лише на осіб, яким призначено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься і відповідно до ст. 51 КК України є окремим видом покарання.

Враховуючи те, що правила закріпленні уст. 72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки ОСОБА_5 засуджений до довічного позбавлення волі.

Керуючись ч.6 ст.7, ст.9, п.13 ч.1 ст. 206, ст.537, ст.539 Кримінального процесуального кодексу України, ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 24.12.2015 року, суд
У Х В А Л И В :
у задоволенні заяви ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення, відмовити за безпідставністю.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 7 днів з моменту її оголошення.
Суддя ОСОБА_1