Справа № 455/137/16-к
Провадження № 1-кс/455/19/2016
У Х В А Л А
08 лютого 2016 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Старий Самбір скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000686, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2015 року

В С Т А Н О В И В:
03.02.2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із цією скаргою посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0.17 га по АДРЕСА_1 . По сусідству проживає сім`я ОСОБА_5 , яка користуєься вказаною земельною ділянкою. Дочка ОСОБА_6 у 2012 році встановила у своїй огорожі хвіртку та самовільно, без його згоди обладнала бетонну стежку через його земельну ділянку від житлового будинку ОСОБА_7 до самовільно збудованої на іншій сусідній земельній ділянці, що межує із його земельною ділянкою з іншого боку, літньої кухні.

За його позовом Старосамбірський районний суд 14.05.2014 року зобов`язав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 усунути порушення правил добросусідства шляхом демонтажу хвіртки в огорожі між земельними ділянками будинковолодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та демонтажу бетонної стежки.

03.11.2015 року рішення суду було виконано в присутності представників ВДВС Старосамбірського РУЮ.

В той же час він, як власник земельної ділянки огородив своє подвір`я, встановивши 23 метри дерев`яної огорожі по периметру своєї земельної ділянки та від сільської дороги.

Проте після цього ОСОБА_7 демонтувала встановлену ним дерев`яну огорожу та знову почала користуватися частиною його земельної ділянки для проїзду.

Цими діями ОСОБА_7 умисно знищила його майно, заподіявши йому шкоду на суму 4500 гривень.

04.11.2015 року його заява про ці неправомірні дії ОСОБА_7 була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а він отримав повідомлення слідчого Старосамбірського РВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_10 про початок досудового розслідування.

Проте 24.01.2016 року цим слідчим винесена постанова про закриття кримінального провадження з тих підстав, що хоч у діях ОСОБА_7 формально і вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, проте згідно з ч.2 ст.11 КК України не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Не згідний із постановою, оскільки ст.194 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне знищення або пошкодження майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах.

Згідно примітки до ст.185 КК України, у статтях 185-191, 194 цього Кодексу у великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто 17х250=4250 гривень, а так як злочинними діями ОСОБА_7 йому заподіяна шкода на 4500 гривень, то твердження про малозначність діяння не витримує критики.

Просив скасувати постанову слідчого Старосамбірського ВП Самбірського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, ст. лейтенанта поліції ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження № 0000686, внесеного до ЄРДР 04.11.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України та направити матеріали прокурору Самбірської місцевої прокуратури для продовження досудового розслідування.

У судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримав.

Прокурор проти скарги заперечив посилаючись на те, що у відповідності з нормами діючого законодавства відповідальність за ч.1 ст.194 КК України передбачена у випадку заподіяння шкоди на суму 147000 гривні. Оскільки згідно заяви ОСОБА_4 ОСОБА_7 пошкодила його майно на суму 4500 гривень, отже у її діях відсутній склад злочину. Захистити свої майнові інтереси ОСОБА_4 має можливість в порядку цивільного судочинства.

Таку ж думку висловила слідчий ОСОБА_10 .

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000686 вважаю, що скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань:

24.01.2016 року слідчий Старосамбірського ВП Старосамбірського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000686, внесеного до ЄРДР 04.11.2015 року за заявою ОСОБА_4 про пошкодження ОСОБА_7 04.11.2015 року у селі Чижки Старосамбірського району його огорожі вартістю 4500 гривень, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, постановила кримінальне провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України, роз`яснивши ОСОБА_4 право за вирішенням питання про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_7 , звернутися з цивільним позовом до суду.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Зі змісту ст.307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію, відмову в задоволенні скарги.

В кримінальному провадженні у повному обсязі з`ясовані усі обставини, на які посилається у своїй скарзі ОСОБА_4 , а також ті факти, що:

- ч.1 ст.194 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне знищення або пошкодження майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах;

- постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 зазначено, що відповідно до ч.1 ст.194 КК України кримінальна відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна настає в разі, якщо такими діями заподіяно шкоду у великих розмірах. Пунктом 27 цієї постанови визначено, що вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях винної особи таких кваліфікуючих ознак, як завдання злочином проти власності значної шкоди потерпілому, вчинення таких злочинів у великих чи особливо великих розмірах, суди мають керуватися відповідними положеннями примітки до статті 185 КК України;

- великий розмір шкоди у даному злочині визначається згідно пункту 3 Примітки до статті 185 КК України як сума, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину;

- відповідно до пункту 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподаткований мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, неоподаткований мінімум доходів громадян, як одиниця обчислення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є динамічним коефіцієнтом і змінюється щорічно. Внаслідок цього щорічно змінюється й мінімальний розмір матеріальної (майнової шкоди), завданої злочином, передбаченим частиною 1 статті 194 КК України.
На 2015 рік мінімальний розмір матеріальної (майнової шкоди), завданої злочином, виходячи із прожиткового мінімуму, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» становив 147000 гривень (1176 гривень прожитковий мінімум х 0.5 х 250 = 147000).
Враховуючи наведене оскаржувана постанова є законною.
Керуючись ст.303,304,306,307 КПК України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову від 24.01.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000686, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2015 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд на протязі 5 днів.
Слідчий суддя