справа № 278/171/16-к
м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі подання начальника Житомирського РВ кримінально-виконавчої інспекції (далі - КВІ) про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням іспитового строку, -
28 січня 2016 року начальник Житомирського РВ КВІ УДПтСУ у Житомирській області звернулася до суду з поданням, в якому просить звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. Своє подання мотивує тим, що за період перебування на обліку в КВІ ОСОБА_3 допустив порушення покладених на нього обов`язків за що 23.01.2013 року був застережений у виді письмового попередження. Також, під час іспитового строку ОСОБА_3 вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, за який був засуджений вироком Житомирського районного суду від 20.05.2013 року, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. При ухваленні 20.05.2013 року вироку, суд, у відповідності до ст.ст. 71, 72 КК України, вказав виконувати згадані вироки самостійно. В подальшому ОСОБА_3 порушень не допускав, а іспитовий строк закінчився 10.11.2013 року.
З матеріалів особової справи №172/10р. вбачається, що за вироком Житомирського районного суду від 10.11.2010 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 309, 75, 76 КК України до трьох років позбавлення волі з випробування на іспитовий строк три роки. Вироком цього ж суду від 20.05.2013 року, із застосуванням ст. 69 КК України, ОСОБА_3 засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. та у відповідності до ст.ст. 71, 72 КК України, суд вказав виконувати дані вироки самостійно.
Як вбачається з ухвали Житомирського районного суду від 15.12.2015 року у задоволенні подання про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відмовлено на тій підставі, що останній під час іспитового строку вчинив новий злочин.
Також, судом встановлено, що при винесені вказаної ухвали від 15.12.2015 року, суду було відомо про вирок від 20.05.2013 року в якому зазначено, що цей вирок та вирок від 10.11.2010 року виконуються самостійно.
На даний час немає будь-яких інших обставин, які б не були відомі суду під час винесення ухвали 15.12.2015 року.
В свою чергу, в контексті п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ухвала Житомирського районного суду від 15.12.2015 року є обов`язковою для виконання.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд не може винести інше рішення протилежне рішенню викладеному в ухвалі від 15.12.2015 року, яка, в свою чергу, апеляційною інстанцією не скасована та на даний час є чинною.
Враховуючи, що по даному питанню вже винесене рішення суду, що в свою чергу, унеможливлює винесення іншого рішення, та з метою не порушення основних засад судочинства, суд залишає дане подання без розгляду.
Окрім цього, суд роз`яснює, що відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України дане рішення може бути оскаржене до вищестоящої інстанції.
Керуючись ст. 4081 КПК України (в редакції 1960 року),суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Подання Житомирського РВ кримінально-виконавчої інспекції Житомирського районного підрозділу залишити без розгляду.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 7 діб з дня отримання її копії.
Суддя: