Справа № 172/855/15-к
Провадження № 1-кп/172/20/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2016 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в селищі Васильківка кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна середня, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до ст.19 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 19.05.2014 року являючись військовозобов`язаним та на виконання Указу Президента України «Про проведення часткової мобілізації у державі» від 15.01.2015 року та мобілізаційного розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає призову на військову службу за мобілізацією.
11.02.2015 року ОСОБА_4 будучи попередженим про виклик до Васильківського РВК, за викликом не з`явився з метою ухилиння від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання.
Проведеними слідчими діями по кримінальному провадженні було встановлено, що ОСОБА_4 на підставі виконання Указу Президента України «Про проведення часткової мобілізації у державі від 15.01.2015 року та згідно картки медичного освідчення від 19.05.2014 року до призову на військову службу у Збройні Сили України годен, тобто маються всі підстави вважати, що ОСОБА_4 вчинив зазначене кримінальне правопорушення і виявлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_4 в ухиленні від призову за мобілізацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України.
Умисні дії ОСОБА_4 виразилися в ухиленні від призову за мобілізацією, які кваліфікуються за ст.336 КК України.
02 лютого 2016 року між сторонами кримінального провадження: начальником Васильківського відділу Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 з другої сторони було укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, та згідно умов якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, сторонами погоджено покарання ОСОБА_4 у вигляді 2 років позбавлення волі із звільненням його від відбування основного покарання з випробуванням на 1 рік на підставі ст.75 КК України.
В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні у повному обсязі та пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним, просить суд затвердити угоду.
Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор у судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Суд, заслухавши думки прокурора, захисника та обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, доходить до таких висновків.
У відповідності до ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
У ч.1 ст.475 КПК України зазначено, що суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, яке згідно ст.12 КК України є кримінальними правопорушеннями середньої тяжкості.
На думку суду укладена сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, оскільки її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди між сторонами є добровільним, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свобод та інтересів сторін та інших осіб.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання із звільненням його від відбування основного покарання з випробуванням.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироку законної сили суд вважає за необхідне не обирати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 лютого 2016 року в кримінальному провадженні № 0000342 від 08 липня 2015 року між начальником Васильківського відділу Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 з другої сторони про визнання винуватості за ст.336 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 впродовж іспитового строку не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.
Роз`яснити ОСОБА_4 про те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копія вироку засудженому та прокурору вручається негайно.
Суддя: