Номер провадження: 11-кп/785/1263/15
Номер справи місцевого суду: 522/7108/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.10.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Приморського районного суду м.Одеси від 11 червня 2015 року по кримінальному провадженню, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеса, українець, громадянин України, неодружений, інвалід II групи з дитинства, з середньо-спеціальною освітою, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 11 червня 2015 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

Вирішено питання із судовими витратами та речовими доказами.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 лютого 2015 року, ОСОБА_8 , знаходився за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_2 . Приблизно о 16 годині 00 хвилин до ОСОБА_8 прийшов його знайомий ОСОБА_10 , якому ОСОБА_8 дав 200 гривень та послав його за спиртними напоями. Повернувшись, ОСОБА_10 приніс з собою 2 пляшки горілки вмістом 0.5 л. кожна, які вони розпили разом з ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_10 пішов до аптеки, розташованої поблизу місця мешкання ОСОБА_8 , де придбав 4-5 пляшок медичного спирту об`ємом по 100 мл. кожна, з якими повернувся до квартири ОСОБА_8 , де вони продовжили розпивати спиртні напої, після чого лягли спати.

Зранку 11 лютого 2015 року, більш точний час в ході досудового слідства не встановлений, між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які продовжували перебувати у стані алкогольного сп`яніння, виникла лайка, яка в подальшому переросла у бійку.

В ході конфлікту, стан алкогольного сп`яніння, в якому знаходився ОСОБА_8 , обумовив прояв у його поведінці агресії, у зв`язку із чим у нього виник злочинний намір, направлений на позбавлення життя ОСОБА_10 , шляхом заподіяння ножових поранень у життєво важливі ограни потерпілого.

Приступивши до безпосередньої реалізації свого злочинного наміру, направленого на умисне вбивство ОСОБА_10 в ході бійки, ОСОБА_8 знаходячись в житловій кімнаті квартири АДРЕСА_3 , схопив зі столу кухонний ніж і, утримуючи його у правій руці, умисно наніс потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження, а саме: три проникаючі колото-різані рани грудей, одну сліпу колото-різану рану спини та одну проникаючу колото-різану рану животу.

Відповідно до висновку експерта №106-520/2015 від 17.03.2015 року колото-різані рани грудей, і живота виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_10 явилися небезпечними для життя і за цим критерієм згідно п.2.1.1.а, 2.1.3.й, 2.1.3.о, 2.1.3.п «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_10 знаходиться в прямому причинному зв`язку з вищевказаною проникаючою колото-різаною раною грудей з пошкодженням навколосерцевої сумки і лівої легеневої артерії, крововиливом в порожнину навколосерцевої сумки і в ліву плевральну порожнину. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 з`явився геморрагічний шок. Смерть ОСОБА_10 могла наступити 11 лютого 2015 року в проміжок часу з 01:00 год. до 07:00 год.

Не погодившись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_9 у своїй апеляційній скарзі просить вирок суду змінити в частині призначення покарання, та призначити ОСОБА_8 більш м`яке покарання за ч.1 ст.115 КК України.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд не врахував пом`якшуючи покарання ОСОБА_8 обставини, передбачені ст.66 КК України, зокрема те, що ініціатором конфлікту був ОСОБА_10 , ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є інвалідом II групи, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні матір пенсіонерку, у зв`язку з чим призначив йому занадто суворе покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 не оскаржуючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію його дій, також просить вирок суду змінити та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_9 , яка підтримала доводи апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_8 , який частково підтримав доводи поданих апеляційних скарг та просив суд призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.115 КК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини кримінального провадження, ступінь доведеності вини ОСОБА_8 та кваліфікація його дій в поданих апеляційних скаргах не оспорюються, а тому відповідно до положень ст.404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Доводи захисника про те, що призначаючи ОСОБА_8 покарання судом не враховано ряд пом`якшуючих покарання обставин є необґрунтованими, так як, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання повністю дотримався вимог ст.ст.50, 65 КК України і врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його негативну характеристику за місцем проживання, те, що він є інвалідом 2-ої групи з дитинства, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, і призначив покарання в межах санкції ч.1 ст.115 КК України.

Апеляційний суд вважає, що призначене ОСОБА_8 , покарання, в повній мірі відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, є справедливим, достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, в зв`язку з чим не вбачає підстав для призначення йому менш суворого покарання.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягають, а вирок стосовно ОСОБА_8 слід залишити без змін.

Процесуальних порушень, які могли б вплинути на законність та обґрунтованість вироку суду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 11 червня 2015 року, яким ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та йому призначеного покарання у виді 8-ми років позбавлення волі залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4