АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/8419/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/145/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 р. м.Тернопіль

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 18.05.2015 року стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И ЛА:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 18.05.2015 року задоволено клопотання слідчого СВ ТМВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_9 за погодженням зі старшим прокурором прокуратури м. Тернопіль ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.08.2008 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.З ст.186, п.З ст.76, п.4 ст.74 до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з обов`язками передбаченими п.п. 3,4 ч.І ст.76 КК України; -19.04.2012 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.І ст.190, ч.2 ст.185, ч.З ст.185, ч.І ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 06.06.2014 року ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області звільнений від відбування покарання на підставі ст.4-А Закону України "Про амністію у 2014 році", -

що підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та застосовано до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Визначено строк тримання під вартою ОСОБА_7 з моменту його затримання, а саме: з 17 год. 00 хв. 15 травня 2015 року.

Датою закінчення дії ухвали вважати 00 год. 00 хв. 07 липня 2015 року.

Визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі 45 000(сорок п`ять тисяч) гривень для внесення на депозитний рахунок Управління ТУ ДСА України у Тернопільській області (р/р 0474, МФО 838012, ідентифікаційний код 26198838, Банк Одержувача: ГУДКСУ у Тернопільській області).

У випадку внесення застави покладено на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на два місяці наступні обов`язки:

-з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, органом досудового слідства проводиться досудове розслідування кримінального провадження, яке внесено до ЄРДР 08 травня 2015 р., за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В клопотанні слідчого зазначено, що 07 травня 2015 року, близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Лепкого в м. Тернополі, відкрито викрав сумку з особистими речами та грошовими коштами, які належать ОСОБА_11 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на суму 1956 грн.

15.05.2015 року, в 17 год. 00 хв., ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України за наявності очевидних ознак, що саме він вчинив злочин, який йому вміняється в провину.

16 травня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував його обґрунтованою підозрою у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкістю покарання визначеною даною статтею та ризиками того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід в виді домашнього арешту цілодобово. Захисник вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, її висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і вона прийнята з порушенням норм КПК України. Так, захисник вказує, що ним було оскаржено до суду незаконне затримання його підзахисного, яке було проведено з порушеннями КПК, і суд мав звільнити його з-під варти. Також захисник вважає, що в представлених матеріалах нема достатніх даних про обґрунтовану підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Стосовно обрання запобіжного заходу, то захисник стверджує, що слідчим суддею не обґрунтовано неможливості запобігання ризиком, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Висновки слідчого судді про наявність наведених в ухвалі ризиків захисник вважає немотивованим і вони не відповідають матеріалам кримінального провадження. ОСОБА_7 має постійне місце проживання, є молодого віку, йому призначено завідомо непосильний розмір застави, а тому захисник просить змінити йому міру запобіжного заходу на домашній арешт цілодобово.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення піодзрюваного ОСОБА_7 та думку його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, міркування прокурора ОСОБА_6 , яка рішення суду першої інстанції про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , вважає законним та обґрунтованим і тому просить залишити його без зміни та відмовити у задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачений.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив рішення про задоволення вищезазначеного клопотання, відносно ОСОБА_7 .

При цьому слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення, вказавши, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення та незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, а відтак перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя перевірив наявність достатніх підстав того, що ризики, на які вказує слідчий, існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження та, з огляду на те, що для запобігання зазначеним ризикам застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім, а також враховуючи вид покарання, що може бути застосовано до ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, обґрунтовано прийняв рішення відносно останнього про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апелянта про те, що слідчим суддею, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу не було об`єктивно з`ясовано всіх обставин кримінального провадження, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що слідчим суддею було досліджено всі надані учасниками судового провадження докази, що мали значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Показання захисника, наведені в апеляційній скарзі, про відсутність прямих доказів, що підтверджують обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, не відповідають дійсності, оскільки потерпіла ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_7 як особу, яка вчинила грабіж, і свідок ОСОБА_12 була очевидцем вчинення підозрюваним цього злочину.

Наявність обґрунтованої підозри, як зазначається в рішеннях Європейського суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. І такі факти мають бути досить переконливими, щоб слідчий суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчиненя злочину вірогідною.

Доведеність вчинення кримінального правопорушення є завданням досудового слідства, сприяти якому має й тримання підозрюваного під вартою.

Колегія суддів вважає, що докази, наведені в ухвалі слідчого судді, є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину і доводи захисника з цього приводу не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Також в апеляційній скарзі захисник ставить під сумнів докази, на які посилається слідчий суддя в ухвалі, доводячи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що може бути перевірено в процесі розгляду кримінального провадження по суті, а не на цій стадії процесу.

В даному кримінальному провадженні слідчий суддя розглядав по суті клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Подання захисником в процесі розгляду цього клопотання скарги на затримання ОСОБА_7 не є підставою для звільнення його з-під варти, як про це ставить питання захисник в апеляційній скарзі.

В ухвалі слідчого судді вказано, що, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної поведінки та виконання ним процесуальних рішень, а тому доводи захисника, наведені в апеляційній скарзі, про відсутність мотивування цих обставин не відповідають дійсності.

Ставлячи питання про недоведеність ризиків, наведених в ухвалі, захисник в апеляційній скарзі ставить питання щодо застосування до його підзахисного запобіжного заходу в виді цілодобового домашнього арешту, що є некоректним. Адже при обранні запобіжного заходу в виді домашнього арешту теж необхідно наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи захисника про призначення слідчим суддею непосильного розміру застави у розмірі 45 000 грн., не заслуговують на увагу, оскільки рішення слідчого судді в цій частині оскарженню не підлягає.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, та застосування до підозрюваного запобіжного заходу в виді домашнього арешту, про що ставить питання в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 199, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 18.05.2015 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 - без зміни.

Судді - три підписи:

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2