справа 274/3067/15-к провадження: 1-кп/0274/319/15
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.11.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісівка, Андрушівського району, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 407 ч. 3 КК України,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_4 ; обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В:
19 березня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 було призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період старшого солдата ОСОБА_3 , який був направлений для проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).
03 квітня 2014 року наказом №1 командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення і призначено на посаду - номера обслуги третьої обслуги першого протитанкового артилерійського взводу другої протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону та, відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», старший солдат ОСОБА_3 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Відповідно до ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_3 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України, законів України, сумлінно ї чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Однак, старший солдат ОСОБА_3 в ході проходження військової служби в Збройних Силах України за призовом під час мобілізації на особливий період вирішив стати на злочинний шлях та, діючи умисно, не з`явився вчасно на службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, 23 вересня 2014 року близько 08 год. 00 хв. військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_3 , в порушення ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та без поважних причин і без дозволу командування не з`явився вчасно на службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , після чого обов`язки по службі не виконував та проводив час на власний розсуд до 08 червня 2015 року.
8 червня 2015 року старший солдат ОСОБА_3 з`явився до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.
Своїми умисними діями, які виразились у незявленні військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 407 ч. 3 КК України.
В ході судового розгляду ОСОБА_3 свою вину в скоєні злочину визнав повністю та по суті обвинувачення пояснив, що 18 березня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_3 він був призваний на військову службу у 26 бригаду, де проходив службу у 1 протитанковому дивізіоні 2 протитанкової батареї на посаді номера обслуги. Проходили службу в частині до 10 квітня 2014 року. Потім весь дивізіон відправили в Суми під кордон з Росією, де вони простояли до 01.07 2014 року. Далі вони вирушили в зону АТО. Під час маршу зламався автомобіль і його та водія авто залишили на закинутому аеродромі, де вони пробули до 12-13 липня. Потім їх перевезли у військову частину в АДРЕСА_2 . Весь час вони займались ремонтом автомобіля. 21.09.2014 року капітан ОСОБА_5 відпустив його додому на 2 дні. Під час перебування дома в нього виник конфлікт з дівчиною. Почалася депресія і він не повернувся у зазначений термін до військової частини. 9-10 жовтня 2014 року його батька збив автомобіль. Оскільки було багато роботи по господарству, а мама постійно на роботі, він вирішив залишитись дома. На лікування батька потрібні були великі гроші, він влаштувався на роботу в м. Коростишів на обробку каменя, де працював до червня 2015 року. Потім його затримали та направили в прокуратуру.
Про те, що в нього ускладнились відносини з дівчиною, обвинувачений нікого не повідомляв. Він змінив номер телефону 30 вересня 2015 року бо знав, що йому будуть телефонувати. Потім боявся, що будуть неприємності в частині. У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:
витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 за № 59 від 19.03.2014 року, відповідно до якого військовозобов`язаного старшого солдата ОСОБА_3 з 19.03.2014 року зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення та направлено для відпрацювання завдань бойової підготовки на полігон частини АДРЕСА_2 (т. 1 а. п. 16);
витягом з наказу командира військової частини польова пошта В НОМЕР_3 за № 1 від 03.04.2014 року, відповідно до якого старшого солдата ОСОБА_3 призначено номером обслуги третьої обслуги першого протитанкового артилерійського взводу другої протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону ВОС 137533А та він вважається таким, що з 03.04.2014 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 530 грн. на місяць (т. 1 а. п. 17);
книгою обліку тимчасово відсутнього та тимчасово прибулого до частини особового складу в/ч НОМЕР_2 , відповідно до якої ОСОБА_3 24.09. 2014 року вибув з військової частини (т. 1 а. п. 35, 36);
витягом з наказу командира військової частини польова пошта В НОМЕР_3 за № 130 від 24.09.2015 року, відповідно до якого старшого солдата ОСОБА_3 вважати таким, що самовільно залишив частину 23.09.2014 року, знятий з котлового забезпечення частини з 25.09.2014 року (т. 1. а. п. 18);
витягом з наказу командира військової частини польова пошта В НОМЕР_3 за № 1183 від 03.10.2014 року, відповідно до якого на підставі матеріалів службового розслідування по факту відсутності на службі без поважних причин старшого солдата ОСОБА_3 було встановлено, що даний випадок стався внаслідок особистої недисциплінованості військовослужбовця.
За особисту недисциплінованість, відсутність на службі без поважних причин, старшому солдату ОСОБА_3 оголошено сувору догану та позбавлено премії повністю за підсумками роботи у вересні 2014 року (т. 1 а .п 34 ).
Дослідивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у скоєні злочину.
Суд знаходить винуватість ОСОБА_3 у незявленні військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, тобто у скоєні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, повністю доведеною.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, - злочин середньої тяжкості, особу винного, який за місцем проходження служби характеризується як позитивно, так і негативно, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше несудимий.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 ч.1 п. 1 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі. Однак, враховуючи, що обвинувачений щиро розкаявся, раніше несудимий, молодий за віком, суд вважає можливим, відповідно до ст. 75 КК України, звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не заявлено. Процесуальних витрат немає.
Керуючись ст.ст. 369- 371, 373- 374 КПК України, суд,
визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року шести місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 ч.1 п. 3 КК України зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 залишити без змін у виді особистого зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1