У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 0427/9833/2012

№ 1-кп/183/1/15

28 грудня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цибульківка Царичанського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого головою фермеського господарства «Мішин і Мішин», що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.1, ч.3 ст. 358 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого інспектором по землі Мар`яновської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України, -

в с т а н о в и в :

Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він приблизно в кінці лютого 2008 року, більш точну дату слідством не встановлено, в денний час, перебуваючи у невстановленому місці, діючи умисно, з метою незаконного виведення з державної власності земельних ділянок державного лісового фонду, землекористувачем яких є ДП «Новомосковськ лісове господарство» та передачі їх у приватну власність громадянам, на підставі незаконно посвідченої 01.02.2008 року ОСОБА_6 довіреності, не маючи законних підстав і повноважень, підписав наступні офіційні документи, а саме:
- Акт встановлення меж земельної ділянки, яка передається у власність та передачі межових знаків під охорону землекористувачу ОСОБА_7 від 28.02.2008 року - від імені суміжних землекористувачів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ;
- Акт встановлення меж земельної ділянки, яка передається у власність та передачі межових знаків під охорону землекористувачу ОСОБА_10 від 28.02.2008 року - від імені суміжних землекористувачів ОСОБА_11 і ОСОБА_9 ;
- Акт встановлення меж земельної ділянки, яка передається у власність та передачі межових знаків під охорону землекористувачу ОСОБА_12 від 28.02.2008 року - від імені суміжного землекористувача ОСОБА_13 ;
- Акт встановлення меж земельної ділянки, яка передається у власність та передачі межових знаків під охорону землекористувачу ОСОБА_14 від 28.02.2008 року - від імені суміжних землекористувачів ОСОБА_15 і ОСОБА_16 ;
- Акт встановлення меж земельної ділянки, яка передається у власність та передачі межових знаків під охорону землекористувачу ОСОБА_17 від 28.02.2008 року - від імені суміжних землекористувачів ОСОБА_18 і ОСОБА_8 ;
- Акт встановлення меж земельної ділянки, яка передається у власність та передачі межових знаків під охорону землекористувачу ОСОБА_19 від 28.02.2008 року - від імені суміжних землекористувачів ОСОБА_20 і ОСОБА_21 ;
- Акт встановлення меж земельної ділянки, яка передається у власність та передачі межових знаків під охорону землекористувачу ОСОБА_22 від 28.02.2008 року - від імені суміжного землекористувача ОСОБА_18 , достовірно знаючи про те, що фактично межі зазначених земельних ділянок не встановлювалися і межові знаки на зберігання власникам землі не передавалися, тим самим створюючи підстави для незаконного виведення земельних ділянок з державної власності і передачі
у власність третім особам.
Далі ОСОБА_4 , у той же день, в денний час, перебуваючи в будівлі Новомосковського РКП БТІ «Інвентаризатор» за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Радянська 22, діючи умисно, передав невстановленій досудовим слідством особі зазначені акти встановлення меж земельних ділянок, які передаються у власність та передачі межових знаків під охорону землекористувачам для формування проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 133 громадянам для будівництва житлових будинків, господарських будівель і споруд на території с. Піщанка Новомосковського району. У подальшому вказані документи послугували підставою для передачі громадянам у власність земельних ділянок.
В свою чергу ОСОБА_5 органами досудового слідства обвинувачується в тому, що він відповідно до наказу директора «Дніпропетровського регіонального центру Державного земельного кадастру» № 14-к від 25.03.2003 року в період з 25.03.2003 року по 22.09.2010 року обіймав посаду начальника Новомосковського відділу Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру».
Відповідно до ст. 193 Земельного кодексу України, державний земельний кадастр є єдиною державною системою земельно-кадастрових робіт, яка встановлює процедуру визнання факту виникнення або припинення права власності і права користування земельними ділянками та містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим цих ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів.
23.02.2008 року та 28.02.2008 року у денний час ОСОБА_5 , перебуваючи в своєму робочому кабінеті за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Радянська 22, обіймаючи посаду начальника Новомосковського відділу Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», при цьому перебуваючи за сумісництвом на посаді інженера - геодезиста НРКП БТІ «Інвентаризатор» з 09.09.1998 року, використовуючи своє службове становище, діючи умисно в порушення ст.ст. 15, 20, 83, 84, 149, 151, 173, 181-184, 187-188 Земельного кодексу України, ст.ст. 27, 32-33 Лісового кодексу України, ст.ст. 2, 6, 14, 20 Закону України «Про землеустрій», п.п. 1.12, 1.14 Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі». достовірно знаючи про місце розташування та правовий режим земель Новомосковського району Дніпропетровської області, а також про те; що рішення від 29.12.2007 року про вилучення із земель лісового фонду в межі села Піщанка, зміну цільового призначення та переведення в землі житлової та громадської забудови земельних ділянок 74 і 75 кварталів ДП «Новомосковський лісгосп» незаконно прийняті Піщанською сільською радою та проект землеустрою щодо встановлення і зміни меж села Піщанка Новомосковського району не розроблявся, підписав 133 акти встановлення меж земельних ділянок.
У подальшому вказані документи послугували підставою для прийняття Піщанською сільською радою 12.03.2008 року рішення про передачу в порушення вимог ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 4, 19, 26, 33, 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 27, 32, 33 Лісового кодексу, ст.ст. 12, 110, 116, 149 і п. 12 розділу X Земельного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 15, Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» у власність громадянам та подальшої видачі державних актів про право власності на 133 земельні ділянки загальною площею 32,013 га в селі Піщанка Новомосковського району, що відносяться до земель лісового фонду і є власністю держави.
Отже, в результаті злочинних дій ОСОБА_5 , який зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, видав завідомо неправдиві офіційні документи в яких вніс завідомо неправдиві відомості, чим наніс шкоду державним інтересам, в порушення норм чинного земельного законодавства України, у зв`язку з чим державі було завдано збитків у сумі 3694256 грн., що в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходу громадян, і спричинило тяжкі наслідки для інтересів держави.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_23 в судовому засіданні заявив клопотання в інтересах свого підзахисного, про закриття даного провадження у зв`язку із закінченням строків давності, мотивуючи його тим, що з моменту події злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 пройшло вже понад 5 років, даний злочин віднесено до категорії невеликої тяжкості, оскільки санкція ч.ч. 1 та 3 ст. 358 КК України (в редакції від 05.04.2001 року) передбачали найсуворіше покарання до 3-х років обмеження волі, його підзахисний не ухилявся від слідства та суду, не вчинив нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні, не визнаючи себе винним у скоєнні даних злочинів, підтримав заявлене його захисником клопотання та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. ч. 1,3 ст. 358 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні, не визнаючи провину у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, заявив клопотання про закриття відносно нього даного провадження у зв`язку із закінченням строків давності, мотивуючи його тим, що з моменту події злочину, в якому він обвинувачується пройшло вже понад 5 років, від слідства та суду не ухилявся та не вчинив нового злочину.

Прокурор в судовому засіданні, підтримав заявлені адвокатом ОСОБА_23 та обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 клопотання, вважаючи, що вони відповідають вимогам діючого законодавства.

Суд, вислухавши заявлене клопотання, думки учасників судового розгляду, дійшов до наступного:

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,3 ст. 358 КК України та ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, на цей час віднесено до злочинів середньої тяжкості, а в редакції від 05.04.2001 року злочин, передбачений ч.ч. 1 та 3 ст. 358 КК України, віднесено до категорії невеликої тяжкості.

Аналізуючи вимоги ч. 2, 3 ст. 49 КК України, роз`яснення п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили не тільки минули певні строки давності, а й вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

В судовому засіданні встановлено відсутність даних про зупинення чи переривання перебігу давності, оскільки доказів ухилення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від слідства або суду не мається.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 49 КК України, щодо звільнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Аналізуючи викладене, не вдаючись в оцінку доказів та позиції обвинувачених щодо невизнання себе винними у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, ч.3 ст. 358 та ч. 2 ст. 366 КК України, суд, приходить до висновку, що заявлене клопотання є обґрунтованими та підлягає задоволенню, у зв`язку з чим дане кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1, ч. 3 ст. 358 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 366 КК України підлягає закриттю, а самі обвинувачені повинні бути звільнені від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності.
Також повинен бути скасований арешт майна ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_24 , накладений постановами слідчого ОСОБА_25 від 12.10.2012 року (т. 41 а.с. 307-308, 309-310), оскільки у застосуванні такого заходу відпала потреба.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, п.1 ч. 2 ст. 284, ст. 350 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.1, ч.3 ст. 358 КК України, ОСОБА_5 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 366 КК України, в частині обвинувачення ОСОБА_4 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.1, ч.3 ст. 358 КК України та ОСОБА_5 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України - закрити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1, ч.3 ст. 358 КК України, в зв`язку з закінченням строків давності.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 366 КК України, в зв`язку з закінченням строків давності.

Скасувати арешт рухомого та нерухомого майна ОСОБА_4 та ОСОБА_24 накладеного постановами старшого слідчого ОСОБА_25 від 12.10.2012 року, реєстраційні номери обтяження нерухомого майна № 38350150, № 38350418, № 38350534, № 38350748, № 38350855, № 38351015, № 38351126, № 38351358, № 38351259 від 18.10.2012 року та № 38510099, № 38510292, № 38510518, № 38510636 від 29.10.2012 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1