справа № 216/9110/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2016 року
Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
законного представника ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривому Розі, громадянина України, цигана, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
- 30.05.2000 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.141 ч.2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільненого 15.08.2001 року на підставі Закону України «Про амністію» умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 3 місяці 23 дні;
- 02.12.2003 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.ст. 115 ч.1, 185 ч.2, 186 ч.2, 70, 71 КК України до 12 років позбавлення волі. Звільненого 17.09.2013 року умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік, 1 місяць, 27 днів, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,
- 15.04.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 190 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 02.12.2003 р., остаточно до відбуття покарання призначено 1 рік 6 місяців позбавлення волі,
за ст.186 ч.2 КК України, -
ОСОБА_4 будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і маючи незняті і непогашені у встановленому законом порядку судимості, знову вчинив тяжкий корисливий злочин.
Так, 21.09.2013 року біля 15.30 год. ОСОБА_4 , повторно, діючи з корисливих мотивів та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна і звернення його на власну користь, знаходячись поблизу магазину «АТБ» розташованого на пр. Карла Маркса Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до якого словесно висловив погрозу про застосування до останнього фізичного насильства у вигляді нанесення ударів, вимагаючи у того мобільний телефон та гроші. Неповнолітній ОСОБА_6 , усвідомлюючи вказану погрозу як за реальну, витягнув із правої кишені своїх штанів мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Spiee» та грошові кошти в сумі 350 грн. Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 шляхом ривку з руки неповнолітнього ОСОБА_6 , вихопив мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Spiee» вартістю 2000 грн. та грошові кошти в сумі 350 грн. Привласнивши та утримуючи при собі відкрито викрадене майно, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, та розпорядився ним на власний розсуд, чим своїми умисними діями завдав законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_8 майнового збитку на загальну суму 2350 грн.
В судовому засіданні обвинувачений вину не визнав, пояснив, що під час досудового розслідування його затримали двоє працівників міліції 03.10.2013 року близько о 11.00 год. на пл.Визволення в м.Кривому Розі, на машині іноземного виробництва відвезли в райвідділ, допитували, примушували підписати документи, в яких було вказано, що напад на потерпілого ОСОБА_6 він здійснив разом з ще двома чоловіками, він відмовився від підписів. Після цього його відвезли в чергову частину, де наручниками прикріпили до батареї, спав він на підлозі. Начальник кримінального розшуку ОСОБА_9 , або ОСОБА_10 наніс йому два удари по голові книжкою чи журналом, одного із тих працівників міліції звали ОСОБА_11 . На наступний день було проведено його впізнання потерпілим, перед яким через скляні двері потерпілому вказали на нього. Просить суд винести відносно нього виправдувальний вирок.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 21 вересня 2013 року, приблизно о 13.00-14.00 год. він поїхав за книжками в магазин «Букініст», що на площі «Визволення», там до нього підійшов обвинувачений запитав де Центрально-Міський ринок, попросив його провести. Коли вони дійшли до пр.Карла Маркса, обвинувачений сказав щоб він повернув в сторону магазину «АТБ», він сказав ОСОБА_12 , що вони йдуть не в ту сторону, після чого той сказав віддати телефон і гроші, інакше зробить так, що він «впаде і більше не встане», він злякався і віддав йому гроші, після цього обвинувачений через двори будинків втік. Спершу він давав показання, про те, що обвинувачений був не один, а їх було двоє, так говорив, бо було соромно, що він злякався одного чоловіка. Просить суд призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.
Законний представник потерпілого ОСОБА_7 пояснив, що його син ОСОБА_13 в вересні 2013 року прийшов додому і розповів, що двоє чоловіків йому погрожували, в результаті чого забрали мобільний телефон та гроші. На наступний день син сказав, що був один чоловік, він злякався, і що йому дуже соромно, що він не міг дати раду одному злочинцю. Просить суд призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що обвинувачений її брат по батькові, він старший за неї приблизно на 5 років, вони разом проживали в Довгинцівському районі м.Кривого Рогу. Прізвище батька ОСОБА_15 , в них немає родичів з прізвищем ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що працює слідчим в СВ Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України, в його провадженні знаходилося кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , яке було передано від іншого слідчого. Особу обвинуваченого було встановлено за допомогою довідки про звільнення від відбуття покарання, при затриманні той відмовився від захисника, протягом всього досудового розслідування обвинувачений сам підписував документи в кримінальному провадженні, розумів українську мову, а незрозумілі слова він перекладав йому на російську мову. Після повідомлення про підозру ОСОБА_4 заявив клопотання про призначення йому захисника, через погіршення зору, що й було зроблено. Потерпілий йому давав одні й ті ж показання.
Ухвалою суду від 01.12.2015 року в порядку ст.333 КПК України доручено прокурору Дніпропетровської області провести службову перевірку за фактом застосування до обвинуваченого недозволених заходів ведення досудового слідства, однак до суду будь-які відомості стосовно виконання вищевказаної ухвали не поступали. Учасники процесу не заперечують проти закінчення розгляду кримінального провадження при відсутності результатів вищевказаної перевірки, що не є перешкодою для розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .
Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілого, законного представника потерпілого, свідків, на предмет їх послідовності, логічності, правдивості, як окремо так і у сукупності, на предмет їх узгодженості в розрізі показань окремого учасника кримінального провадження, в розрізі показань усіх учасників, оцінюючи інші наявні у справі докази окремо та усі докази разом у сукупності, суд вважає, що незважаючи на невизнання обвинуваченим інкримінованого стороною обвинувачення, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України підтверджується сукупністю зібраних на досудовому розслідуванні та досліджених судом під час судового розгляду доказами та не спростовується зазначеними обвинуваченим відомостями.
Захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про визнання недопустимими доказів, які були отримані внаслідок слідчих дій, проведених з обвинуваченим у період з часу його затримання і до 16.10.2013 року, коли у справу вступив захисник, а саме:
- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 11.12.2014 року;
- протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 22.12.2014 року;
- протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 22.12.2014 року;
- протокол одночасного допиту ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 22.12.2014 року;
- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 05.10.2013 року;
- протокол одночасного допиту осіб від 16.10.2013 року;
- протокол пред`явлення особи для впізнання від 04.10.2013 року;
- протокол огляду від 05.10.2013 року.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.10.2014 року, встановлено, що усі процесуальні дії вчинені до 16.10.2013 року були вчинені без участі захисника, тоді як обвинувачений страдає на важке ураження обох очей, відповідно наявне порушення права обвинуваченого на захист, гарантоване як КПК України, так і Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно суд не може покласти в основу вироку вищевказані письмові матеріали кримінального провадження.
Згідно ч.1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд невправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Таким чином, суд під час слухання справи в суді не може посилатися на перераховані захисником письмові матеріли кримінального провадження, як на докази які мають доказове значення в силу норм КПК України.
Разом з тим суд вважає, що протокол огляду від 05.10.2013 року, за яким оглянуто мобільний телефон вилучений у ОСОБА_17 не можна визнати недопустим доказом, оскільки огляд телефону проводився у відсутність обвинуваченого відповідно й захисника, присутність яких в даному випадку не є обов`язковою та не порушує їх прав.
Так, під час допиту в судовому засіданні потерпілий впізнав обвинуваченого, будь-яких сумнівів в тому, що то був саме той чоловік який 21 вересня 2013 рокузмусив його віддати мобільний телефон погрожуючи при цьому фізичною розправою, не було.
Крім того, винність обвинуваченого також підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження, процесуальні дії по яких хоча проведені і до 16.10.2013 року, однак без участі обвинуваченого, захисника, участь в проведенні яких останніми не є обов`язковою, а саме:
- протоколом огляду місця події від 21.09.2013 року, згідно якого оглянуто ділянку місцевості розташовану біля будинку № 39 по пр.Карла Маркса в м.Кривому Розі а.с.3-4, т.1;
- протоколом огляду від 05.10.2013 року, згідно якого оглянуто мобільний телефон «Samsung GT-I 5700», чорного кольору, імей НОМЕР_1 , який добровільно виданий ОСОБА_17 працівникам міліції та який їй приніс додому ОСОБА_4 а.с.60-61, т.1.
Виходячи з вищезазначеної оцінки досліджуваних доказів, суд критично ставиться до показань підсудного про свою невинність, розцінює їх як форму захисту та можливість уникнення кримінальної відповідальності, за наявності об`єктивно встановлених в ході слухання справи в суді фактичних обставин справи.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні за ст.186 ч.2 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, скоєного повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується ст.65 КК України та враховує тяжкість вчиненого злочину, особистість винного і обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений характеризується задовільно, хворіє на тяжке ураження обох очей, ВІЛ-інфекцію, раніше неодноразово судимий, вчинив важкий злочин проти життя та здоров`я, зважаючи на підвищену суспільну небезпеку кримінального правопорушення, його насильницький характер, суд вважає, що його виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ст. 186 ч.2 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.4 КК України частково приєднати до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 15.04.2014 року, та остаточно до відбуття призначити 4 (чотири) роки 10 (десять) місяців 10 (десять) днів позбавлення волі.
Запобіжний захід тримання під вартою, залишити засудженому до набрання вироком законної сили, строк відбуття покарання рахувати з 04.10.2013 року.
Зарахувати засудженому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речовий доказ мобільний телефон «Samsung GT-I 5700», який згідно розписки від 05.10.2013 року, знаходиться на зберіганні в ОСОБА_18 повернути їй.
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів: засудженим з дня вручення копії вироку, іншими учасникам процесу з дня проголошення вироку.

СУДДЯ: