Справа №11-520/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року жовтня 26 дня. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого: Лугового М.Г.,

суддів: Лантушенка Ю.Ф., Захарченка О.П.,

з участю прокурора: Паливода Л.В., потерпілих: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

адвоката: ОСОБА_4,

засудженого: ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляціями потерпілої ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_6, законного представника засудженого ОСОБА_7, адвоката ОСОБА_4 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2010 року, яким, -

ОСОБА_6,

ЗО квітня ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1 раніше не судимий;

засуджений за ст. 115 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 11 років.

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_6, шкоду завдану смертю потерпілого, на утримання малолітнього ОСОБА_8, до досягнення ним повноліття, яку вирішено стягувати на користь його матері ОСОБА_3 щомісячними платежами у розмірі 839 грн. 25 коп.

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 30000 грн. моральної шкоди.

У разі відсутності у засудженого ОСОБА_6 майна чи заробітку, достатнього для цього відшкодування, обовязок по відшкодуванню шкоди від злочину та моральної шкоди, до досягнення ним повноліття, частці якої

не вистачає або у повному обсязі покладено на його батьків - ОСОБА_7, ОСОБА_9 у рівних долях.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 1044 грн. 16 коп. судових витрат за проведення судових криміналістичних експертиз з перерахуванням коштів на розрахунковий рахунок НДККЦ при ГУ МВС України в Сумській області з поміткою за експертне дослідження.

Вироком суду неповнолітній ОСОБА_6 визнаний винним і засуджений за те, що 10 січня 2010 року, близько 02 години, в районі будинку № 18 по вул. К. Маркса в м. Шостка Сумської області, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_10, який зробив йому зауваження з приводу його поведінки, під час бійки з ним, наніс потерпілому кулаками рук та ножем множинні удари по тілу, розуміючи, що наносить удари ножем в життєво важливі органи, бажаючи при цьому настання смерті потерпілого, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження, внаслідок чого настала смерть потерпілого ОСОБА_10 від гострої крововтрати, в результаті сукупності проникаючих колото - різаних грудної клітини та поясничної області тулуба з пошкодженням серця, правої легені та правої нирки.

У поданих апеляціях:

потерпіла ОСОБА_3 не погоджується з вироком суду в частині призначення ОСОБА_6 міри покарання, вважає занадто мяким і таким, що не відповідає тяжкості скоєного ним злочину і його особи. Вказує, що засуджений скоїв особливо тяжкий злочин, винним себе не визнав, у скоєному не розкаявся, майнової і моральної шкоди не відшкодував, посередньо характеризується за місцем проживання та навчання і раніше скоював суспільно - небезпечні діяння. Не погоджується з вироком в частині часткового задоволення її вимог про відшкодування моральної шкоди. Просить частково скасувати вирок суду і постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років і стягнути із засудженого на її користь завдану їй моральну шкоду в сумі 50000 грн. ;

законний представник засудженого ОСОБА_7 не погоджується з постановленим відносно ОСОБА_6 вироком, оскільки вважає призначене покарання занадто суворим. В своїх доводах посилається на те, що на момент скоєння злочину засудженому було лише 16 років і, що судом не враховано як обставина, що помякшує покарання, його явка з повинною. Крім того, вказує на те, що потерпілий був в стані алкогольного спяніння і першим ударив її сина і, що свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під тиском працівників міліції змінили свої показання в суді. Просить скасувати вирок суду в частині призначення йому міри покарання та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі

нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, застосувавши ст. 69 КК України;

адвокат ОСОБА_4 вважає, що вирок суду є незаконним, оскільки судом невірно застосований кримінальний закон і висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, зазначає на те, що суд невірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України, посилаючись на покарання свідків ОСОБА_13, ОСОБА_11 і ОСОБА_12, які вони давали на досудовому слідстві, не беручи до уваги той факт, що на судовому слідстві вони свої показання змінили. Вказує на тиск і уговори з боку працівників міліції на свідків. Вважає, що слід кваліфікувати дії засудженого як вчинення вбивства при перевищенні меж необхідної оборони, тому просить скасувати вирок відносно ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України в частині кваліфікації здійсненого і призначення покарання у вигляді 11 років позбавлення волі та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 118 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції цього закону.

засуджений ОСОБА_6 також не погоджується з вироком суду, посилається на невідповідність вироку суду фактичним обставинам справи. Зокрема, вказує на те, що в своїх показаннях весь час зазначав, що умислу на вчинення вбивства він не мав, а лише захищався від нападу на нього чоловіка в стані спяніння, тому просить змінити кваліфікацію вироку з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України, призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції цього закону.

Заслухавши доповідь судді, потерпілу ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_6 та його законного представника ОСОБА_7, адвоката ОСОБА_4 які підтримали свої апеляцій, думку прокурора Паливода Л.В. про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Факт вчинення ОСОБА_6 злочинних дій, за які його засуджено, доведено такими дослідженими судом 1-ї інстанції доказами.

Так, сам засуджений ОСОБА_6 своєї вини не визнав і пояснив, що після того, як він відмовив незнайомому йому потерпілому закурити, то останній став його ображати, брутально лаючись, відвів вбік і декілька разів вдарив в його обличчя, на що він того чоловіка вдарив в обличчя кулаком, від чого у нього впали окуляри, а коли він їх підняв, то побачив ніж в руці чоловіка, яким той намагався його вдарити. Загнувши руку чоловіка назад, він відібрав ніж, і, побоючись за своє життя та здоровя, захищаючись від нападу, наніс близько пяти ударів в передню частину тулуба чоловіка цим ножем. Побачивши, що до них наближається ще якийсь чоловік, він втік, а ніж викинув за рогом будинку на площі. У нього не було наміру вбивати

потерпілого, а удари ножем наніс в стані необхідної оборони, і вважає, що вчинив вбивство в стані необхідної оборони.

Дослідженими в судовому засіданні свідченнями ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_14, даними на досудовому слідстві, підтверджується, що на вулиці біля дискоклубу Орфей, між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 наніс ОСОБА_10 ножові поранення, від яких той помер, а висновком судово- медичної експертизи підтверджується, що смерть потерпілого ОСОБА_10 настала від гострої крововтрати в результаті множинних (13 ножових поранень, 6 з яких нанесені в життєво важливі органи) проникаючих колото- різаних поранень грудної клітини та поясничної області з пошкодженням серця, правої легені, правої нирки, і не були сумісні з його життям.

За висновком судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 виявлено легкі тілесні ушкодження, що підтверджує про конфлікт та бійку з потерпілим ОСОБА_10

Даними протоколу відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_6 підтверджується про його винна поінформованість про обставини та механізм нанесення ударів ножем потерпілому ОСОБА_10

Доведеність вини ОСОБА_6 в нанесенні смертельних ножових поранень потерпілому ОСОБА_10 також підтверджується висновками судово-медичної та криміналістичної експертиз одягу ОСОБА_10 про можливість походження крові на цьому одязі як від ОСОБА_10 так і від ОСОБА_6, а на ножі вилученому з одежі ОСОБА_10, виявлено білок свині та великої рогатої худоби, що обєктивно, підтверджує показання потерпілої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_15 про те, що у ОСОБА_10 був при собі складний ніж, яким нарізалися продукти харчування в клубі „ Орфей , і що цим ножем потерпілому ОСОБА_10 удари не наносились.

Висновками судово-медичних експертиз підтверджується, що на футболці ОСОБА_10 виявлено 13 колото - різаних пошкоджень, а на його светрі, - 10 колото різаних пошкоджень , що підтверджує про те, що ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження саме ножем, а на 6 клаптях шкіри ОСОБА_10 з сімома пошкодженнями, ці пошкодження могли бути спричинені найбільш ймовірно однією пласкою колюче - ріжучою зброєю, типу ножа, що має П- образний в січенні обух з гарно вираженими ребрами та одне порівняно гостре лезо. Ширина клинка на глибині занурення близько 1,5 - 1,9 см. ширина обуху до 0,1 см.

Висновком комплексної судової психолого психіатричної експертизи підтверджується, що ОСОБА_6 є осудною особою.

Таким чином, за дослідженими обставинами справи, суд дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинних дій, викладених у формулюванні обвинувачення вироку, і вірно

кваліфікував ці дії за ст. 115 ч. 1 КК України, оскільки ОСОБА_6 вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Колегія суддів вважає, що для перекваліфікації дій ОСОБА_6 на ст. 118 КК України підстав немає, оскільки в цих діях немає ознак перевищення меж необхідної оборони при умисному вбивстві, і суд у вироку навів переконливі мотиви того, чому він дійшов до висновку, що ОСОБА_6 вчинено умисне вбивство, яке кваліфіковано за ст. 115 ч. 1 КК України, коли у ОСОБА_6 не було необхідності наносити потерпілому ОСОБА_10 13 ножових поранень, 6 з яких були спричинені в життєво важливі органи, і ці дії були направлені на заподіяння потерпілому ОСОБА_10 смерті.

Тому апеляції адвоката ОСОБА_4 та засудженого ОСОБА_6 про перекваліфікацію дій останнього зі ст. 115 ч. 1 КК України на ст. 118 КК України задоволенню не підлягають.

Що стосується змінених в судовому засіданні свідчень ОСОБА_16 і ОСОБА_12 про те, що вони не бачили самого конфлікту та того, як ОСОБА_6А наносив удари ножем ОСОБА_17, і дали такі показання в силу обману чи тиску з боку працівників міліції, на чому проголошено у апеляціях законного представника ОСОБА_7, та адвоката ОСОБА_4, то колегія суддів вважає, що суд у вироку обєктивно розцінив такі показання, як намагання їх дати можливість уникнути ОСОБА_6 кримінальної відповідальності за вчинений злочин коли, показання цих свідків на досудовому слідстві обєктивно узгоджуються і співвідносяться з іншими доказами в справі, поряд з якими суд поклав їх в основу вироку, належним чином умотивувавши свій висновок.

Показання свідка ОСОБА_13 даний ним на досудовому слідстві, та про які наголошено у апеляції адвоката ОСОБА_4Одбули досліджені судом без допиту цього свідка.

При призначенні засудженому ОСОБА_6 покарання, суд, згідно вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують відповідальність, тому немає підстав вважати, що це покарання є явно несправедливим внаслідок мякості чи його суворості.

Зважаючи на викладене колегія суддів дійшла до висновку про те, що засудженому ОСОБА_6 призначено таке покарання, яке є необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, отже немає підстав для скасування вироку за апеляцією потерпілої ОСОБА_10 у звязку з мяким покарання та немає підстав для зміни вироку з помякшенням покарання з застосуванням ст. 69 КК України за апеляцією законного представника засудженого ОСОБА_7

Колегія суддів вважає, що судом у вироку вірно вирішено про часткове задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_3 про

стягнення на її користь ЗО 000 грн. моральної шкоди, що відповідає вимогам ст. ст. 1167, 1179, 1200 ЦК України, і це рішення у вироку належним чином умотивовано.

Тому немає підстав для задоволення апеляції потерпілої ОСОБА_3 в частині стягнення на її користь 50 000 грн. моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2010р. щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляції потерпілої ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_6, його законного представника ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_4 без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_18 ОСОБА_1 ОСОБА_19