Провадження № 1-кп/521/587/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника-адвоката - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь, р. Молдова, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, без реєстрації на території України, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 08.04.2011 року, Роздільнянським р/с Одеської обл., за ст. 185 ч. 3 КК України, до покарання у вигляді 3 р. 6 м. п/в; 2) 13.12.2013 року, Роздільнянським р/с Одеської обл., за ст. ст. 15 - 185 ч. 3, 185 ч. 3, 395, 70 КК України, до покарання у вигляді 5 р. п/в початок строку 16.03.2013 року, кінець строку 16.03.2018 року, на даний час відбуває покарання в ОВК УДПСУ в Одеській області (№ 14),

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 наказом начальника УДПСУ в Одеській області № 53 від 16.08.2012 року, призначена на посаду начальника медичної частини ОВК УДПСУ в Одеській області (№ 14), маючи, при цьому, спеціальне звання старшого лейтенанта внутрішньої служби, таким чином, згідно ст. 2 ЗУ «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», станом на 18.05.2015 року, була працівником правоохоронного органу.

18.05.2015 року, з 08:00 годин, згідно графіку роботи та розпорядку дня ОВК УДПСУ в Одеській області (№ 14), ОСОБА_5 знаходилась на своєму робочому місці, будучи одягненою у службовий формений одяг, виконуючи свої службові обов`язки.

В це день, о 16:50 годин, засуджений, який відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, в умовах ОВК УДПСУ в Одеській області (№ 14) за вироком Роздільнянського р/с Одеської області від 13.12.2013 року, ОСОБА_6 в порушення «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого спільним наказом № 1348/5/572 від 15.08.2014 року МЮ України та МОЗ України, без запису в журналі попереднього запису, порушуючи встановлений графік амбулаторного прийму засуджених, зайшов до медичної частини ОВК УДПСУ в Одеській області (№ 14), за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2 «А», та відчинив двері приміщення фельдшерської кімнати, розташованої на другому поверсі, де в цей час начальник медичної частини ОСОБА_5 , перебуваючи у форменому одязі працівника правоохоронного органу, згідно встановленого розпорядку дня та, виконуючи свої службові обов`язки щодо керування медичною службою установи, періодичної перевірки діяльності підлеглих, передбачені п.п. 2.1, 2.2, 2.15 Посадової інструкції, проводила збори з підлеглими щодо підведення підсумків робочого дня.

Побачивши це, засуджений ОСОБА_6 , знаходячись у дверному отворі медичної частини, умисно, з метою перешкоджання виконанню ОСОБА_5 своїх службових обов`язків, почав висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою, вимагаючи необґрунтовано та безпідставно вжити до нього невідкладної медичної допомоги.

Після цього, не звертаючи уваги на законі вимоги та зауваження ОСОБА_5 , яка підійшла до вхідних дверей, де перебував ОСОБА_6 , останній, з метою нанесення тілесних ушкоджень, висловлюючи погрози фізичної розправи на адресу ОСОБА_5 , перешкоджаючи виконанню нею своїх службових обов`язків, лівою рукою схопив її за передпліччя правої руки, умисно сильно здавивши його та скручуючи, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді сінця та подряпин правого передпліччя, синця правої кисті, що відносять до категорії легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, при цьому, відмовився давати будь-які пояснення з приводу скоєного.

Окрім повного визнання вини, винність обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 345 ч. 2 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, визнання вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає обставинами, які обтяжують покарання рецидив скоєного злочину, скоєння злочину у зв`язку з виконанням потерплою свого службового обов`язку.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим до покарання у вигляді позбавлення волі, відбуваючи покарання у місцях позбавлення волі, на шлях виправлення не став, необхідних висновків для себе не зробив, знову скоїв навмисний злочин, суд вважає, що попередження скоєння ОСОБА_6 нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити покарання, необхідне та достатнє для його виправлення, у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, суд вважає необхідним, на підставі ст. 71 КК України, до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Роздільнянського р/с Одеської області від 13.12.2013 року у вигляді позбавлення волі.

Речових доказів по кримінальному провадженню немає.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Роздільнянського р/с Одеської області від 13.12.2013 року у вигляді позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_6 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 /п`яти/ років 1 /один/ місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 , обчислювати з моменту фактичного його затримання за вироком Роздільнянського р/с Одеської області від 13.12.2013 року, тобто з 16.03.2013 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речових доказів по кримінальному провадженню немає.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1