Справа № 1-525/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Метелешко О.В.

при секретарі Паєті О.В.

за участю прокурора Ткачук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судима:

- 19.03.2003 року Подільським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 1, 75 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік;

- 25.12.2003 року Подільським районним судом м. Києва за ст.ст. 289 ч. 3, 71 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі. Звільнилась 11.09.2009 року з Качанівської виправної колонії № 54 Харківської області.

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 04.02.2010 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи біля будинку № 18 по вул. Попудренка в м. Києві, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, звернулась до громадянина ОСОБА_2 та здійснюючи свої злочинні наміри, під вигаданим приводом необхідності зателефонувати, попросила в останнього його телефон. ОСОБА_2 не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_1 погодився на її прохання та передав їй свій мобільний телефон марки «Нокіа 2330». Після цього, ОСОБА_1 шляхом обману заволоділа у громадянина ОСОБА_2 мобільним телефоном «Нокіа 2330», вартістю 639 гривень, в якому була картка оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, на рахунку якої було 15 гривень, та в подальшому з викраденим майном з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила йому матеріальної шкоди на загальну суму 679 гривень.

Крім того, ОСОБА_1 08.02.2010 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, перебуваючи біля будинку № 18 по вул. Попудренка в м. Києві, з корисливих спонукань, з метою повторного заволодіння чужим майном, звернулась до громадянина ОСОБА_3 та здійснюючи свої злочинні наміри, під вигаданим приводом необхідності зателефонувати, попросила в останнього його телефон. ОСОБА_3 не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_1 погодився на її прохання та передав їй свій мобільний телефон марки «Самсунг В 5702» чорного кольору. Після цього, ОСОБА_1 шляхом обману заволоділа у громадянина ОСОБА_3 мобільним телефоном «Самсунг В 5702», вартістю 2 797 гривень, в якому була картка оператора «МТС», яка матеріальної цінності не представляє, та в подальшому з викраденим майном з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила громадянину ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 2 797 гривень.

Зокрема, ОСОБА_1 11.02.2010 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, перебуваючи біля будинку № 18 по вул. Попудренка в м. Києві, з корисливих спонукань, з метою повторного заволодіння чужим майном, звернулась до громадянина ОСОБА_4 та здійснюючи свої злочинні наміри під вигаданим приводом необхідності зателефонувати, попросила в останнього його телефон. ОСОБА_4 не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_1 погодився на її прохання та передав їй свій мобільний телефон марки «Нокіа 8800 ОСОБА_5» чорного кольору. Після цього, ОСОБА_1 шляхом обману заволоділа у громадянина ОСОБА_4 мобільним телефоном «Нокіа 8800 ОСОБА_5» чорного кольору, вартістю 8 000 гривень, в якому була картка оператора «МТС», яка матеріальної цінності не представляє, та в подальшому з викраденим майном з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила громадянину ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 8 000 гривень.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала повністю та пояснила, що 4 лютого 2010 року приблизно ближче до шостої вечора, вона перебувала на проспекті Броварському біля «Макдональдза», зупинила автомобіль і попросила водія підвести її до будинку № 18 по вул. Попудренка, на що той погодився. Коли вони підїхали до будинку № 18 по вул. Попудренка, вона попросила у нього телефон, щоб зателефонувати начебто мамі. Вона зробила вигляд, ніби телефонує, вийшла з автомобіля та попрямувала в підїзд. Так як підїзд був сквозним, вона вийшла з іншого боку. Даний телефон продала незнайомому чоловіку на станції метро «Дарниця» за 200 гривень. Зокрема, 8 лютого 2010 року ближче до першої години ночі вона прогулювалась по вулиці та підійшла до «Макдональдзу», що по проспекту Броварському. Потім вона відійшла від «Макдональдзу» ближче до дороги та біля неї зупинився автомобіль, з якого до неї звернувся чоловік з пропозицією поїхати відпочити, на що вона погодилась, але сказала, що їй потрібно заїхати додому за адресою: вул. Попудренка, 18. Коли вони підїхали за цією адресою, вона попросила у цього чоловіка мобільний телефон для того, щоб зателефонувати матері. Він передав свій телефон і вона начебто розмовляла з мамою, а потім сказала, що поганий звязок, вийшла з автомобіля і пішла до під»їзду. Так як у підїзді два виходи, вона вийшла непомітно з іншого виходу. Потім даний телефон продала незнайомому чоловікові, а кошти витрати на власні потреби. Крім того, 10 лютого 2010 року пізно вечором вона познайомилась з чоловіком, якого звали ОСОБА_4, якому вона дала свій номер телефону. 11 лютого 2010 року приблизно о шостій годині під вечір їй зателефонував цей чоловік та вони домовились про зустріч біля будинку № 18 по вул. Попудренка в м. Києві. Коли вона підійшла до цього будинку, її вже чекав цей чоловік і вони поїхали до аптеки купити мамі ліки. Потім вона йому сказала, що потрібно повернутись до будинку №18 по вул. Попудренка. Після чого вони поїхали за цією адресою, та підїхавши до будинку, вона попросила у нього телефон, щоб зателефонувати начебто мамі. Начебто телефонуючи, вона вийшла з автомобіля та попрямувала в підїзд. Так як підїзд був сквозним, вона вийшла непомітно з іншого боку. У цей же день у подальшому її було затримано працівниками міліції, які і вилучили цей мобільний телефон.

Покази ОСОБА_1 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудною змісту обставин злочину, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України обмеживши в судовому засіданні за згодою учасників процесу обсяг дослідження доказів допитом підсудної, яка повністю визнала себе винною у вчиненні злочину, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, розяснивши при цьому учасникам процесу, що в такому випадку, вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у тому, що в її діях має місце заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), доведена і тому кваліфікує її дії за ч. 1 ст. ст. 190 КК України.

Вина ОСОБА_1 у тому, що в її діях має місце повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), є доведеною і тому суд кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 190 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні підсудній ОСОБА_1 виду та міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини справи та те, що тяжких наслідків від злочину не настало.

Судом також враховуються дані про особу підсудної, яка під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 138-139), не працюючої, за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 140).

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає помякшуючою обставиною щире каяття підсудної у вчиненому злочині.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, вважає, що її перевиховання та виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування до підсудної ст. 75 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_3 (а.с. 82) задовольнити.

Цивільний позов ОСОБА_2 (а.с. 18) - залишити без розгляду.

Речові докази у справі, а саме:

- телефон марки «Нокіа АРТ 8800» чорного кольору, який переданий на зберігання його власнику ОСОБА_4 (а.с. 47-48), залишити у його власності.

Судові витрати у справі не понесені.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 190 - 1 (один) рік обмеження волі;

за ч. 2 ст. 190 КК України 1 (один) рік 8 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_1 1 (один) рік 8 місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_1 обчислювати з 12 лютого 2010 року (а.с. 54-55).

Цивільний позов ОСОБА_3 (а.с. 82) задовольнити.

Цивільний позов ОСОБА_2 (а.с. 18) - залишити без розгляду.

Речові докази у справі, а саме:

- телефон марки «Нокіа АРТ 8800» чорного кольору, який переданий на зберігання його власнику ОСОБА_4 (а.с. 47-48), залишити у його власності.

Судові витрати у справі не понесені.

Запобіжний захід ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Державного департаменту України з питань виконання покарань - залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 15 (пятнадцяти) діб з моменту його проголошення, а засудженою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя