Близнюківський районний суд Харківської області

№612/286/14-к
1-в/612/37/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2015 року. смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Близнюки Харківської області подання начальника Барвінківського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добровілля Близнюківського району Харківської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 18 квітня 2014 року засуджений Близнюківським районним судом Харківської області за. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк три роки (а.п.3-6).
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнено з іспитовим строком один рік шість місяців з покладенням на нього судом обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до органу кримінально-виконавчої інспекції.
Із розпорядження про виконання вироку вбачається, що вирок набрав законної сили 19 травня 2014 року(а.п.2).
Орган кримінально-виконавчої інспекції звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від покарання з випробуванням ОСОБА_4 і направлення його для відбування призначеного покарання, оскільки він під час іспитового строку зарекомендувала себе негативно, без поважних причин не з`явився в інспекцію на реєстрацію 15.07. 2014 року та 14.08.2015 року. Крім того ОСОБА_4 21.07. 2015 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП у вигляді попередження (а.п.88-89).
У судове засідання КВІ надано письмове клопотання про розгляд клопотання без участі представника, на задоволенні клопотання наполягають.
На підставі ч.4 ст. 539 КПК України клопотання розглянуте без участі представника КВІ.
У судовому засіданні прокурор просить подання задовольнити, мотивуючи його тим, що ОСОБА_4 не виконує належним чином покладені на нього судом обов`язки, двічі без поважних причин не з`явився до органу КВІ на реєстрацію, притягувався до адміністративної відповідальності. Наслідки невиконання обов`язків, покладених на нього судом йому були відомі. Вважає що на шлях виправлення ОСОБА_4 не став.
ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав, що покладений на нього судом обов`язок з`являтися на реєстрацію до органу КВІ він повністю не виконав. Двічі на реєстрацію не з`явився. Пояснює це тим що хворів але за медичною допомогою не звертався, лікувався вдома. Інші обов`язки виконував. Один раз притягувався до адміністративної відповідальності. Постійної роботи не має, але має тимчасові заробітки. Проживає з матір`ю та бабусею. Просить у задоволенні подання відмовити, вказуючи що належні висновки для себе зробив, став на шлях виправлення.
Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ст.166 КВК України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Як вбачається з Постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 30.05.2014 року, ОСОБА_4 зобов`язано з`являтися на реєстрацію в інспекцію перший та третій вівторок кожного місяця. З постановою він був ознайомлена в цей же день, про що свідчить його особистий підпис(а.с.15).
Цього ж дня від нього було відібрано підписку в якій, зокрема зазначено, що він попереджений про відповідальність за порушення громадського порядку, скоєння злочину, ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків (а.п.15).
Із аркуша реєстрації та подання КВІ вбачається, що ОСОБА_4 , після його постановки на облік в кримінально-виконавчу інспекцію, не з`явився на реєстрацію в інспекцію 15.07. 2014 року та 14.08.2015 року(а.п.18). Його неявки суд вважає такими що не мають поважних причин. Посилання ОСОБА_4 на те, що він хворів належними доказами не підтверджено. Сам ОСОБА_4 пояснив, що в селі де він проживає є фельдшерсько-акушерський пункт і він міг туди звернутися. За бажанням по телефону чи іншим чином міг повідомити про ці обставини орган КВІ але це не зробив, як пояснив, не придавши значення.
ОСОБА_4 про умови відбування покарання та наслідки порушення покладених на нього судом обов`язків неодноразово повідомлявся працівниками кримінально-виконавчої інспекції і міліції про що, крім його пояснень в суді, свідчать відповідні письмові пояснення, довідки, попередження. Цими органами з ним проводилася і індивідуально-профілактична робота (а.п.14,15,19,25,27-30,43,45,48,51,53-56,59,61.63-66,71,74,76-79)
В період іспитового строку ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався(а.п.82).
Із протоколу про адміністративне правопорушення ХА №003688 вбачається, що 21.07. 2015 року ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 178 КУпАП (а.п.83). Із постанови у справі про адміністративне правопорушення від цієї ж дати вбачається що його притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді «Попередження». Проте в цій постанові не вказано за якою саме статтею КУпАП він притягнений до адміністративної відповідальності у зв`язку із чим суд не може прийняти це як доказ вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення. Отже не доведено систематичність вчинення ОСОБА_4 правопорушень, як це передбачає ч.2 ст.78 КК України та ч.4 ст.166 КВК України.
ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де весь час характеризувався формально позитивно (а.п.24,33,36,42,44,47,52,58,60,68,70,72).
Від проведення з ним індивідуально-профілактичної роботи працівниками КВІ, міліції, та Центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_4 не ухилявся(а.п.31,41,57,69,80
ОСОБА_4 за межі України без дозволу КВІ не виїздив, місце свого проживання не змінював. Отже ці обов`язки, покладені на нього судом він виконував належним чином.
За час перебування на обліку в КВІ на реєстрацію він з`явився 27 разів. Без поважної причини на реєстрацію не з`явився 2 рази.
Сама поведінка засудженого у судовому засіданні свідчить про його щире розкаяння, що підтверджується фонограмою звукозапису.
За таких обставин суд приходить до висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_4 під час іспитового строку свідчить про те, що покладені на нього судом обов`язки він в основному виконує. Зазначене, в сукупності з іншими обставинами, наведеними вище, дозволяє суду дійти висновку, що шанс на виправлення засудженого не втрачено, на цей час він не потребує ізоляції від суспільства, дві неявки на реєстрацію в період з 15.07. 2014 року по 04.08. 2015 року, тобто майже року, не є свідченням небажання засудженого стати на шлях виправлення у зв`язку з чим в задоволенні подання і слід відмовити.
Керуючись ч.2 ст.78 КК України, ст.ст. 372,395,532, п.8 ч.1 ст.537, ч.ч.3-5 ст. 539 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
В задоволенні подання начальника Барвінківського МРВ кримінально-виконавчої інспекції Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_4 , відмовити.
На ухвалу протягом 7 днів може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області.
Суддя ОСОБА_1