Пр. № 1-кп/521/782/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілого - ОСОБА_4

у присутності обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Київ; не одруженого; офіційно не працевлаштованого; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 04.08.2015 року, приблизно о 19 годин 40 хвилин, знаходячись біля будинку 10/а по вул. Просьолочна в м. Одесі намагався відкрито заволодіти майном, що належить малолітньому ОСОБА_6 на загальну суму 620 гривень, однак довести злочинний намір до кінця не зміг, так як був затриманий на місці скоєння кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 провину у скоєнні вказаного злочину визнав та пояснив, що він влітку 2015 року знаходячись біля магазину «Фієста» побачив малолітню особу у якої вирішив забрати з рук сумку, що і зробив. Проте, був затриманий очевидцями. У скоєному кається.

З урахуванням думки учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які необхідні для вирішення питань, передбачених ст. 374 КПК України (матеріали, що характеризують особу обвинуваченого). При цьому, судом з`ясовано правильність розуміння сторонами обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, а саме досліджував документи:

-матеріал, що характеризує обвинуваченого, згідно з яким ОСОБА_5 є раніше не судимою особою в порядку ст. 89 КК України; не перебуває на обліку в КУ «ООМЦПЗ», негативно характеризується за місцем мешкання

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 186 КК України закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд встановлює обставин, які обтяжують покарання скоєння злочину щодо малолітнього.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості; особу винного, а саме те, що він вважається не судимим; його вік 47 років та соціальне положення не одружений; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину відсутність претензій з боку потерпілої, а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та вважає можливим з урахуванням думки учасників процесу призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 186 КК України у вигляді штрафу.

З урахуванням поведінки ОСОБА_5 під час судового розгляду справи (явка в судові засідання) та призначеного покарання суд вважає за можливе запобіжний заход не обирати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 та ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 1 200 гривень.

Запобіжний заход не обирати.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1