У Х В А Л А Провадження № 1-кс/331/422/2016
ЄУН 331/969/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В :
08 лютого 2016 року на адресу ліквідатора надійшла постанова про відмову в задоволенні клопотання від 03 лютого 2016 року.
В тексті мотивувальної частини постанови зазначено : « клопотання задоволенню не підлягає, повернути у володіння ТОВ « Мелітопольське спеціалізоване управління № 100» Стальконструкція» в повному обсязі майно, яке було вилучено відповідно до протоколу обшуку від 21 травня 2015 року не є доцільним та можливим, оскільки ніяких документів, які б підтверджували право власності на вилучене майно ТОВ « Мелітопольське спеціалізоване управління № 100» Стальконструкція» надано не було.
Вважає, що твердження старшого слідчого є не об`єктивними .
02.03.2010 р. Колективне підприємство « Мелітопольське спеціалізоване управління № 100 « Стальконструкція » перетворено в ТОВ « Мелітопольське спеціалізоване управління № 100 « Стальконструкція», яке є його правонаступником.
05.03.2010 р між ТОВ « Мелітопольське спеціалізоване управління № 100 « Стальконструкція» та ТОВ « Амстор» було укладено додаткову угоду № 1/1 до договору від 22.04.2008 року , згідно з якою у зв`язку з виникненням обставин, які заважають прийняти товар покупцем, постачальник, тобто ТОВ « Мелітопольське спеціалізоване управління № 100 « Стальконструкція» зобов`язаний прийняти всі необхідні міри для забезпечення зберігання оплаченої покупцем продукції, яка знаходиться у постачальника та передати продукцію за першою вимогою покупця. Станом на 10.02.2016 року ТОВ « Амстор» вимог щодо передачі виготовлених металоконструкцій не було заявлено, крім цього ТОВ « Амстор» не виконало умови, передбачені у договорі поставки від 22.04.2008р. Вважає, що у зв`язку з тим , що передача металоконструкцій не відбулася, то фактичним власником металоконструкцій є ТОВ « Мелітопольське спеціалізоване управління № 100 « Стальконструкція». ТОВ « Амстор» не приймало виготовлених металоконструкцій від ТОВ « МСУ № 100 « Стальконструкція», тому ТОВ « Амстор» не набуло право власності на металоконструкції, відповідно не мало права розпоряджатися сказаним майном, зокрема не мало права укладати договори з ТОВ « Несторг» . Просить суд зобов`язати старшого слідчого Жовтневого відділення поліції Ленінського відділу поліції ГУ Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 повернути вилучені речові докази згідно з протоколом обшуку від 21 травня 2015 року.
В судовому засіданні представники заявника підтримали скаргу в повному обсязі, поясними, що вони є власниками вилучених конструкцій.
Слідчий , та прокурор заперечують проти задоволення скарги.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін, надані сторонами докази прийшов до наступного.
Відповідно до ч 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування, матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Вирішення питання про те, чи є майно, яке потрапило уповноваженої службової особи органу досудового розслідування, тимчасово вилученим, залежить від того, чи надавався дозвіл на його вилучення слідчим суддею. Тобто, речі, на вилучення яких під час обшуку чи огляду дав дозвіл слідчий суддя, не вважаються тимчасово вилученими. Вилучивши таке майно слідчий зобов`язаний виконати вимоги ст.. 100 КПК України та ставити питання про його арешт не є доцільним.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Таким чином, у слідчого судді відсутні підстави вважати, що вилучені під час обшуку речі, а саме металеві конструкції не відповідають, зазначеному у ухвалі слідчого судді від 08.05.2015 року, переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а тому скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст.ст. 98-100, 167-169, 235-236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Слідчий суддя : ОСОБА_1