Справа № 1 1416/ 493 /12 р.
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2012 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд. м.Миколаєва в складі:

головуючого по справі судді - Олефір М.В.,

при секретарі судового засідання - Семеновій О.О.

з участю прокурора Кошурко Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

1. 13 лютого 2002 року Костопільським районним судом Рівненської області за ст.ст. 140 ч.2, 42 /редакція 1960 КК України/, ст.ст. 308 ч.2, 307 ч.2, 69 КК України /редакція 2001 року/ до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

2. 12 грудня 2003 року Костопільським районним судом Рівненської області за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 2 м. позбавлення - звільнений від відбування покарання 11 січня 2007 року за відбуттям строку покарання;

3. 22 травня 2009 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі звільнений від відбування покарання 13 жовтня 2011 року умовно достроково на 1 рік 5 місяців, в злочині передбаченому ст. 185 ч.3 КК України;

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2012 року, близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_1, діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом розбиття віконного скла, проник в будинок № 18 СВТ «Гудок», що розташований в Ленінському районі м. Миколаєва, звідки таємно викрав майно ОСОБА_2, а саме:

- мобільний телефон марки «LG КР 100» вартістю 100 гривень зі стартовим пакетом оператора мобільного звязку «Діджус», що не представляє для потерпілого матеріальної цінності;

- мобільний телефон марки «Алкатель ОТ 223» вартістю 100 гривень зі стартовим пакетом оператора мобільного звязку «Лайф», що не представляє для потерпілого матеріальної цінності;

- мобільний телефон марки «Нокія 3250» вартістю 100 гривень, чим завдав ОСОБА_2 матеріальні збитки на загальну суму 300 гривень. Після чого з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в предявленому обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що 20 березня 2012 року він прийшов до будинку своєї колишньої дружини, побачивши, що вхідні двері зачинені на замок, він вибив вікно, проник в приміщення та викрав три мобільні телефони, один з яких подарував своїй знайомій, а інші два зберігав у себе вдома.

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, крім його власного визнання підтверджується письмовими доказами:

-Протоколом огляду місця події від 20 березня 2012 року /а.с. 3/ та таблицями зображень до нього /а.с. 4-7/, відповідно до якого в присутності понятих оглянуто будинок № 18 СВТ «Гудок», де було встановлено, що у вікні розбите скло та з даного будинку викрадено 3 мобільні телефони;

-Товарним чеком за № 32 від 20 березня 2012 року /а.с. 12/, відповідно до якого вартість мобільного телефону марки «LG КР 100» становить 230 гривень, мобільного телефону марки «Алкатель ОТ 223» становить 185 грн. та мобільного телефону «Нокія 3250» становить 165 грн.;

-Протоколом виїмки від 03 квітня 2012 року /а.с. 32/, відповідно до якого ОСОБА_3 добровільно в присутності понятих видала працівникам міліції подарований їй ОСОБА_1А, мобільний телефон марки «Алкатель»;

-Протоколом огляду предметів від 03 квітня 2012 року /а.с. 34/, відповідно до якого в присутності понятих оглянуто раніше викрадені у ОСОБА_2 мобільні телефони;

-Розпискою потерпілої від 23 квітня 2012 року /а.с. 53/, відповідно до якої потерпіла ОСОБА_2 отримала викрадені у неї три мобільні телефони.

З врахуванням вищевикладеного суд вважає доказаним, що підсудний ОСОБА_1, вчинив таємне викрадення чужого майна /крадіжку/, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло. Ці дії підсудного ОСОБА_1, суд кваліфікує по ст. 185 ч. 3 КК України..

При призначенні підсудному ОСОБА_1 покарання, суд враховує, що ним скоєно злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, характеризуються за місцем проживання з негативної сторони.

Враховуючи сукупність обставин, що помякшують покарання, а саме те, що він розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, матеріальну шкоду відшкодував в повному обємі.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.

А тому, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе тільки в місцях позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним по ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання по даній статті три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання ОСОБА_1 за вироком Ленінським районним судом м. Миколаєва від 22 травня 2009 року та остаточно призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років та 3 /трьох/ місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін утримання під вартою, зарахувавши в строк відбування покарання знаходження під вартою з 03 квітня 2012 року з часу фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області ЗКПО 25574110, р/р 0005, УДК у Миколаївській області, МФО 826013 в сумі 294 грн. за проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 15 діб з моменту його проголошення, засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий по справі суддя: М.В.ОЛЕФІР