Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/12/16-к
Провадження №: 1-кп/332/40/16
Вирок
Іменем України
02 лютого 2016 р. Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого - судді: ОСОБА_1 ;
за участю: секретаря ОСОБА_2 ;
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який на утримані неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності:
06.05.1994 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст.140 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. Із застосуванням ст.46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 2 роки;
16.11.2005 р. кримінальна справа відносно ОСОБА_5 припинена на підставі постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2005 згідно ч.4 ст.309 КК України та п. 1 ст.7 КПК України;
12.04.2006 р. кримінальна справа відносно ОСОБА_5 припинена на підставі постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2006 згідно ст. 44, ч. 4 ст.309 КК України та ст.282 КПК України;
09.04.2009 р. кримінальна справа відносно ОСОБА_5 припинена на підставі постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2006 згідно ч.4 ст.309 КК України, ст.10. ст.237, ст. 244,. ст.248 КПК України;
29.10.2009 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення полі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком на 3 роки;
05.12.2013 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком на 1 рік;
17.12.2015 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком на 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України,
02.12.2015 р., приблизно о 10 годині 35 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на перехресті вул. Човнової та вул. Марганцевої в м. Запоріжжі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та відсутністю випадкових прохожих, шляхом вільного доступу, знявши обома руками з каналізаційного колодязя чавунну кришку люку, яка належить Комунальному підприємству «Водоканал», вартістю 607 гривень 12 копійок, намагався таємно викрасти її в подальшому, віднісши на відстань близько 20 метрів до перехрестя вулиць Марганцевої та Гончара в м. Запоріжжі, з метою подальшого продажу в пункт прийому металобрухту, виконавши при цьому всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не зміг його завершити з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений співробітниками поліції. Своїми діями ОСОБА_5 намагався спричинити матеріальну шкоду Комунальному підприємству «Водоканал» на суму 607 гривень 12 копійок.
03.12.2015 р., приблизно о 18 годині 20 хвилин. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на перехресті вул. Човнової та вул. Марганцевої в м. Запоріжжі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та відсутністю випадкових прохожих, шляхом вільного доступу, за допомогою власної фізичної сили намагався таємно викрасти чавунну додаткову кришку люку каналізаційного колодязя, яка належить Комунальному підприємству «Водоканал», вартістю 607 гривень 12 копійок, чим міг спричинити КП «Водоканал» матеріальну шкоду на вищевказану суму, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками поліції на відстані 30 метрів від місця вчинення злочину, а саме біля дороги напроти будинку № 131 по вул. Гончара в м. Запоріжжі під час того, як переносив зазначену кришку чавунного люку. Своїми діями ОСОБА_5 намагався спричинити матеріальну шкоду Комунальному підприємству «Водоканал» на суму 607 гривень 12 копійок.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину визнав у повному обсязі, розкаявшись в скоєному, своїми показами підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснивши, що через скрутне матеріальне становище 02 грудня минулого року, приблизно о 10 годині ранку, на перехресті вулиць Марганцевої та Човнової зняв верхню кришку люка та хотів її здати на металобрухт, однак через декілька метрів був затриманий співробітниками поліції. Наступного дня, приблизно о 18 годині, вирішив зняти додаткову кришку люка на тому ж місці, проте так само, за декілька метрів, був затриманий співробітниками поліції.
Представник КП «Водоканал» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, дослідження матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Суд вважає пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує:
-ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законодавцем віднесений до категорії середньої тяжкості;
-особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в КУ «ОКНД» ЗОР перебував з грудня1989 року по листопад 2015 року, в КУ «ОКПЛ» ЗОР не перебував, але лікувався стаціонарно з 28.04.2013 р. по 20.05.2013 р. з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади в наслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Купірований стан відміни», раніше не судимий в силу ст. 89 КК України;
-обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття;
-обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у межах санкції інкримінованої статті обвинувачення у вигляді позбавлення волі.
Остаточне покарання слід призначити за правилами ч.4 ст. 70 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи особу обвинуваченого, конкретні обставини скоєння злочинів, відсутність тяжких наслідків, адже злочини не були доведені до кінця, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою і за доцільне вважає застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням максимально допустимого ст. 75 КК України строку та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені п.2-4 ст.76 КК України.
На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Доля речових доказів судом вирішується відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2015 р, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази: - чавунну кришку каналізаційного колодязя та додаткову кришку люку каналізаційного колодязя, що передані на відповідальне зберігання старшому майстру КП «Водоканал» ОСОБА_7 повернути законному володільцеві потерпілому КП «Водоканал».
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1