печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., за участю секретаря Солоній А.А., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо розгляду його заяви,-

В С Т А Н О В И В :

08.10.2013 ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді з вказаною скаргою на бездіяльність Генеральної прокуратури України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилається на те, що прокурор управління розгляду звернень та прийому громадян ОСОБА_2 з метою приховати від розгляду і вирішенні по суті його заяви на дії прокуратури Західного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері направив в цю ж прокуратуру під видуманою причиною «за належністю», чим Генеральна прокуратура України порушила ЗУ «Про звернення громадян» і його право на звернення. У зв'язку з вказаним, просить визнати дії Генеральної прокуратури України незаконними.

В судове засідання особа, яка подала скаргу ОСОБА_1 та прокурор не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності особи, яка подала скаргу та прокурора, на підставі наданих сторонами доказів.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим кодексом строк.

Дослідивши матеріали провадження, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з заявою від 16.09.2013 р. до Генерального прокурора України, яка була зареєстрована 19.09.2013 р. щодо порушення порядку розгляду його заяви від 09.09.2013 р. Волинським прокурором з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, невжиття заходів до останнього прокуратурою Західного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері.

23.09.2013 р. листом прокурора управління розгляду звернень та прийому громадян ОСОБА_2 звернення ОСОБА_1 для організації перевірки викладених доводів та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства надіслано до прокуратури Західного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, про що було повідомлено особу, яка подала скаргу.

Такі дії прокуратури ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно вимог ст.5 Закону України «Про звернення громадян», звернення адресуються органам до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненні питань. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади зверненні не входить до їх повноважень, воно у встановлений законом термін пересилається за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про прокуратуру» (надалі - Закон), органи прокуратури становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим.

Згідно ст.16 Закону обласну прокуратуру (та інші на правах обласних), очолює прокурор області (прокурор регіону), який спрямовує роботу цієї прокуратури і здійснює контроль за її діяльністю. Прокурор області (регіону), як її керівник, має право скасувати будь - яке рішення своїх заступників, начальників структурних підрозділів, міських, районних та інших підпорядкованих до них прокурорів.

Частиною 4 статті 12 цього Закону передбачено, що прийняте прокурором рішення може бути оскаржено вищестоящому прокурору.

З урахуванням цих норм у Генеральній прокуратурі України приймаються до провадження звернення, за результатами перевірки яких прийнято рішення прокурором обласного рівня та ці положення закріплено в Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України №9гн від 21.06.2011 року.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що дії Генеральної прокуратури України відповідають вимогам закону, тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.303, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо розгляду його заяви - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Т.Г.Ільєва