Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4213/15-к
Провадження № 1-кп/553/287/2015
В И Р О К
Іменем України
14.12.2015 рокум. Полтавм. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0001173 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, одруженого, має двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

05.07.2005 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі;

12.03.2013 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_4 25.10.2015 року близько 14 год. 00 хв., поряд з входом до павільйону "Південний вокзал" по вул. Площа Слави у м. Полтаві, тобто в громадському місці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в зневажливому ставленні до існуючих у суспільстві загальновизнаних норм поведінки і моралі, у грубій формі із застосуванням нецензурної лайки запропонував ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вступити з ним в інтимний зв`язок. Після того, як ОСОБА_5 зробив йому зауваження щодо непристойної поведінки, ОСОБА_4 , демонструючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих загальновизнаних правил поведінки, грубо порушуючи громадський порядок та діючи з особливою зухвалістю наніс ОСОБА_5 численні удари кулаками обох рук по обличчю та тулубу, від яких останній впав на землю, після чого продовжив наносити удари кулаками обох рук та ногою в область голови і тулуба.

Після того як сторонні особи розборонили потерпілого та ОСОБА_4 , останній, продовжуючи хуліганські дії та ігноруючи зауваження оточуючих, у агресивній формі висловлював в бік ОСОБА_5 погрози застосування фізичної сили.

В результаті дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: гематоми м`яких тканин нижньої лівої кінцівки, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, синця шкіри чола, садна слизової оболонки, щічної ділянки зліва та забою, садна шкіри скроневої ділянки зліва, які кваліфікуються як у своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Під час судового розгляду справи між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 14 грудня 2015 року укладено угоду про примирення, згідно з якою сторони визнали, що дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 296 КК України, матеріальну та моральну шкоду потерпілому не заподіяно. При цьому, ОСОБА_4 зобов`язався визнати вину у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри та вибачитися перед потерпілим в судовому засіданні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 з урахуванням обставин, які в силу ст. 66 КК України пом`якшують покарання, якими сторони визнали щире каяття, сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, та обставину, яка в силу ст. 67 КК України обтяжує покарання, до якої віднесено рецидив злочинів, буде призначене покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, віднесене до злочинів невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч. 4 ст. 474 КПК України та встановлено, що він цілком розуміє їх зміст та наслідки.

Судом на виконання вимог ч. 6 ст. 474 КПК України з пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 та наявних в розпорядженні суду матеріалів кримінального провадження встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Аналізуючи зміст угоди про примирення від 14.12.2015 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , встановлено, що її умови не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, в тому числі, в частині кваліфікації кримінального правопорушення, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 14.12.2015 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 368-369, 371, 474-475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 14.12.2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднати невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 12.03.2013 року у вигляді 5 років позбавлення волі з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки та вважати ОСОБА_4 остаточно засудженим до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки та сплатою штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп.

Покарання у вигляді штрафу, призначене ОСОБА_4 по даній справі, відповідно до положень ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1