Справа № 731/1085/13-к
Провадження № 1-кс/731/88/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2013 року смт. Варва

Слідчий суддя Варвинського

районного суду Чернігівської області ОСОБА_1,

з участю секретаря Борсук А.В.,

представника потерпілої ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Варва скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ Варвинського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_4 від 29 липня 2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДС № 000030 від 10 лютого 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

5 грудня 2013 року до Варвинського районного суду Чернігівської області поштою надійшла скарга представника потерпілої ОСОБА_3 ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ Варвинського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_4 від 29 липня 2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДС № 000030 від 10 лютого 2013 року.

У своїй скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що 10 лютого 2013 року ОСОБА_5 нанесла тілесні ушкодженні ОСОБА_3, які згідно висновків експерта відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Дана подія була внесена до ЄРДР за ч. 1 ст. 125 КК України, однак постановою слідчого від 24 травня 2013 року закрита за ч. 2 ст. 125 КК України.

Постановою від 29 липня 2013 року провадження по справі було повторно закрито по причині не встановлення свідків і обставин, які свідчили б про умисність дій ОСОБА_6, а не її злочинну самовпевненість.

На думку заявника, постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки рішення про те, що в діях ОСОБА_6 вбачається злочинна самовпевненість є надуманим і не підтверджується матеріалами провадження та прийняте в порушення ст. 94, п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 2 ст. 91 КПК України. Згідно показів свідків, потерпілої та висновків експертизи тілесні ушкодження нанесені ОСОБА_7 несподівано шляхом здавлювання руки та кидка потерпілої на бетонну підлогу є проявом свідомих дій фігуранта, встановивши форму вини «злочинна самовпевненість» слідчий не здобув і не наводить жодних доказів цього, також слідством не усунуті розбіжності в показах ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо обставин нанесення тілесних ушкоджень. Крім того, в порушення вимог ч. 5 ст. 384 КПК України заявника і потерпілого не повідомлено про наслідки розслідування, оскільки постанова про закриття кримінального провадження отримана тільки 27 листопада 2013 року.

В судове засідання потерпіла не зявилася. Її представник адвокат ОСОБА_2 скаргу підтримав та наполягає на її задоволенні, вважаючи висновок слідчого Гиленка Р.В. таким, що не відповідає обставинам заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 Просить скасувати постанову слідчого Варвинського РВ УМВС ОСОБА_4 від 29 липня 2013 року.

Слідчий Гиленко Р.В. в судове засідання не зявився, однак його відсутність згідно ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги. 18 грудня 2013 року подав через канцелярію суду заяву про розгляд скарги без його участі. Вважає скаргу необґрунтованою, а постанову про закриття кримінального провадження такою, що не підлягає скасуванню.

Слідчий суддя вважає, що скарга представника потерпілої підлягає розгляду, оскільки подана вона в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, тобто на протязі 10 днів з дня отримання особою копії постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що копію зазначеної постанови потерпіла отримала 27 листопада 2013 року, про що свідчить переписка з міліцією та прокуратурою Варвинського району та Чернігівської області. Будь-яких інших даних про одержання потерпілою чи її представником копії постанови в матеріалах кримінального провадження немає. За таких обставин вважаю, що строк на оскарження даної постанови не пропущений.

Заслухавши обґрунтування скарги представника потерпілої ОСОБА_2 та дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що кримінальне провадження № 000030 було відкрито 10 лютого 2013 року за заявою ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Варвинського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_4 від 29 липня 2013 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 10 лютого 2013 року, закрито у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (а.с. 3-4).

Закриваючи дане кримінальне провадження, слідчий послався на те, що в діях ОСОБА_6 вбачається злочинна самовпевненість, тобто вона передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховувала на їх відвернення, що ОСОБА_6 не бажала настання суспільно небезпечних наслідків і сподівалася запобігти цим наслідкам, а отже в її діях не було прямого умислу на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7

За змістом ст. 284 КПК України під закриттям кримінального провадження розуміється таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки обставин, про які зазначив у своїй скарзі представник потерпілої. Всупереч покладених на слідчого обовязків щодо доведення обставин, які є підставою закриття кримінального провадження, слідчим не усунуто протиріччя між показами ОСОБА_3 та ОСОБА_6 щодо нанесення тілесних ушкоджень, не надано оцінку з посиланням на докази кваліфікації діям ОСОБА_6 з тим щоб прийняти обґрунтоване рішення про наявність або відсутність складу кримінального правопорушення.

Крім того, слід зазначити, що висновок слідчого про те, що ОСОБА_6 розраховувала на відвернення суспільно небезпечних наслідків свого діяння, не ґрунтується на здобутих доказах та суперечить обставинам заподіяння тілесних ушкоджень, оскільки відсутні посилання на будь-які дії ОСОБА_6 на відвернення таких наслідків. Також слідчий безпідставно повязує настання кримінальної відповідальності лише за умови прямого умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій.

В резолютивній частині оскаржуваної постанови не зазначено, в діяннях саме кого відсутній склад кримінального правопорушення.

Проаналізувавши доводи скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до переконання, що слідчим належним чином не проведено досудове розслідування, що дає підстави зробити висновок про неповноту та однобічність перевірки заяви ОСОБА_7, у звязку з чим оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ Варвинського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДС № 000030 від 10 лютого 2013 року, задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Варвинського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_4 від 29 липня 2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДС № 000030 від 10 лютого 2013 року, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Варвинського районного суду О.М. Семенченко