Справа №11-396/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Ященка В.А.,

суддів Олійника В.Б., Сінашенка В.Г.,

з участю прокурора Савостянової Л.В.,

засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 16 червня 2010 року, яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець с. Хухра, вул. Жовтнева, буд. 2 А, Охтирського р ну, Сумської обл., раніше судимий:

1) за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 1.07.2005 р., за ст. 186 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 27.06.2007 р. умовно достроково на 9 місяців 13 днів,

засуджений за ст.187 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього йому належного майна.

Виправданий за ст. 309 ч. 1 КК України у звязку з недоведеністю вини в скоєному.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець та мешканець с. Хухра, вул. Пушкіна, буд. 24, Охтирського р ну, Сумської обл., раніше судимий:

1) за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської обл., від 6 .11.2009 р., за ст. 185 ч. 3 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

засуджений: за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ст. 187 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього йому належного майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України ОСОБА_3 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього йому належного майна.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України ОСОБА_3 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого покарання, призначеного за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 6.11.2009 р., і остаточно визначено до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього йому належного майна.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець та мешканець с. Хухра, вул. Фрунзе, буд. 6, Охтирського р ну, Сумської обл., раніше не судимий,

засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням на протязі 1 року 6 місяців іспитового строку.

На підставі ст. 76 КК України, ОСОБА_5 зобовязаний: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в солідарному порядку, на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2248 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 засуджені за вчинення наступних дій.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 8 жовтня 2009 року, близько 22 годин 30 хвилин, після вживання спиртних напоїв, взявши з собою кухонного ножа, прийшли до домогосподарства ОСОБА_6 в с. Перемога, Охтирського р ну, Сумської обл.

ОСОБА_3, шляхом виставляння віконного скла, проник до будинку та відчинив вхідні двері ОСОБА_2

ОСОБА_3, побачивши в будинку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, схопив її руками за шию, повалив на підлогу та став вимагати віддати гроші.

В цей час ОСОБА_2, висловлюючи на адресу ОСОБА_6 погрози застосування фізичного насильства, розмахуючи безпосередньо перед обличчям ОСОБА_6 ножем, яка сприймала його дії як реальну загрозу її життю та здоровю.

Потім ОСОБА_2 знайшов в кишені одягу ОСОБА_6 гроші в сумі 4000 грн., забрав їх після чого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покинули будинок ОСОБА_6

2 серпня 2009 року, близько 16 години, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, попередньо домовившись між собою, через отвір в огорожі проникли на територію автогаражу ПСП „Хухрянське, де через незачинені двері проникли до приміщення столярного цеху, що в с. Хухра по вул. Леніна, 108, Охтисрького р- ну, Сумської обл., де таємно викрали електродвигун марки „АИР 132, вартістю 1940 грн.

На вирок суду надійшла апеляція від прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, в якій ставиться питання про скасування вироку в частині виправдання ОСОБА_2 за ст. 309 ч. 1 КК України та повернення справи на новий судовий розгляд.

Прокурор мотивує свої вимоги тим, що суд допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що і призвело до незаконного виправдання ОСОБА_2 Прокурор вказує, що суд не прийняв до уваги пояснення свідків, протокол огляду місця події та висновок судово хімічної експертизи, дослідження яких дає підстави для встановлення вини ОСОБА_2 в вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України.

На вирок суду надійшли апеляції від засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в яких ставиться питання про перегляд кримінальної справи, оскільки вважають, що вони незаконно засуджені за ст. 187 ч. 3 КК України, так як вони відкрито заволоділи грошима потерпілої ОСОБА_6 і не застосовували відносно неї фізичне насильство та не погрожували їй ножем.

Заслухавши доповідь судді щодо суті вироку та поданих апеляцій, думку прокурора про підтримку апеляції прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, та заперечення апеляцій засуджених, пояснення засуджених про заперечення апеляції прокурора та підтримку їх апеляції, дослідивши матеріали справи та, піддавши аналізу доводи апеляцій, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Колегія суддів вважає, що суд на законних підставах дійшов до висновку про необхідність виправдування ОСОБА_2 за ст. 309 ч. 1 КК України у звязку з недоведеністю його вини в вчиненні цього злочину.

Як було встановлено судом з рапорту ( Т. 1 а. с. 85 ) та протоколу огляду місця події ( Т. 1 а. с. 87 ), в місці проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 А в с. Хухра, Охтирського р ну, Сумської обл., 12 жовтня 2009 року було виявлено та вилучено речовину рослинного походження з характерним запахом конопель.

З висновку експерта ( Т. 1 а. с. 103 105 ) судом було встановлено, що вилучена в домогосподарстві по вул. Жовтневій, 2 А в с. Хухра, Охтирського р ну, Сумської обл. речовина рослинного походження, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину, 41,49 г.

З пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом було встановлено, що вони приймали участь, при огляді місця проживання ОСОБА_2, в якості понятих. Вказані свідки пояснювали, що в ході огляду було виявлено та вилучено речовину рослинного походження на яку ОСОБА_2 вказав як на коноплю, яка належить йому.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_2 заперечував належність йому конопель, що були виявлені та вилучені за місцем його проживання.

Як було встановлено судом та колегією суддів з протоколів допиту ОСОБА_2 в якості підозрюваного ( Т. 2 а. с. 8 9 ) та в якості обвинуваченого ( Т. 2 а. с. 14 ), орган досудового слідства зовсім не допитував ОСОБА_2 щодо обставин придбання, виготовлення, перевезення та зберігання ним наркотичного засобу, а в подальшому при його допитах в якості обвинуваченого ( Т. 2 а. с. 28 31; 216 220 ), ОСОБА_2 вказував, що виявлена та вилучена наркотична речовина під час огляду його місця проживання, йому не належить.

Так пояснення ОСОБА_2 під час виявлення та вилучення наркотичного засобу за місцем його проживання 12 жовтня 2009 року, не можуть прийматись я доказ в обгрунтування його вини в вчиненні незаконного придбання, виготовлення, перевезення та зберігання ним наркотичного засобу канабісу, оскільки в цей час він не допитувався в якості підозрюваного та обвинуваченого. А його пояснення ( Т. 1 а. с. 87; 88 ), у відповідності з ст. 65 КПК України, не є доказами по справі, оскільки він їх давав як особа, яка на той час не мала ніякого процесуального статусу по справі.

Оскільки інших даних проте, що саме ОСОБА_2 придбав, перевіз, виготовив та зберігав наркотичний засіб, ні в ході досудового слідства, ні в ході судового слідства, здобуто не було то суд на законних підставах виправдав його за ст. 309 ч. 1 КК України у звязку з недоведеністю вини в вчиненому.

Колегія суддів вважає, що за вказаних обставин суд обгрунтовано дійшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 в вчиненні незаконного придбання, виготовлення, перевезення та зберігання ним наркотичного засобу канабісу, масою 41,49 г у звязку з чим на законних підставах дійшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_2 за ст. 309 ч. 1 КК України з вказаних підстав.

У звязку з наведеним колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляції прокурора.

Перевіряючи апеляційні вимоги засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо незаконності їх засудження за ст. 187 ч. 3 КК України, колегія суддів вважає, що суд, піддавши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, на законних підставах дійшов до висновку про винність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в вчиненні розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_6 та заволодінні належними їй 4000 грн. та вірно кваліфікував їх дії за ст. 187 ч. 3 КК України.

Колегія суддів не може погодитись з мотивами апеляції вказаних засуджених проте, що вони не здійснювали розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_6

Як було встановлено судом та колегією суддів, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечують факту проникнення до будинку де проживає потерпіла ОСОБА_6 в нічний час 8 жовтня 2009 року.

Їх мотиви проте, що вони проникли з метою знаходження металобрухту і не мали наміру нападати на потерпілу з метою заволодіння її грошима, спростовано судом при дослідженні доказів по справі.

При цьому колегія суддів вважає, що суд на законних підставах поклав в основу вироку пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які вони давали в ході досудового слідства про те, що 8 жовтня 2009 року в нічний час вони, взявши з собою кухонного ножа, прийшли до житла потерпілої ОСОБА_6 з метою забрати в неї кошти.

Він, ОСОБА_3, шляхом виставляння віконного скла, проник до будинку та відчинив вхідні двері ОСОБА_2 та, побачивши в будинку ОСОБА_6, схопив її руками за шию, повалив на підлогу та став вимагати віддати гроші. А в цей час ОСОБА_2, висловлюючи на адресу ОСОБА_6 погрози застосування фізичного насильства, розмахуючи безпосередньо перед обличчям ОСОБА_6 ножем, знайшов в кишені одягу ОСОБА_6 гроші в сумі 4000 грн., забрав їх, після чого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покинули будинок ОСОБА_6

Вказані пояснення Жадана та ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження і при до слідженні судом інших доказів по справі, зокрема пояснень потерпілої ОСОБА_6

Так, потерпіла ОСОБА_6 вказувала, що 8 жовтня 2009 року вона спала в своєму будинку, де проживає сама. У неї малися гроші, які вона зберігає в одежі при собі, так як на неї неодноразово нападали.

Вона прокинулася після того як почула стукіт в вікно. Після цього до будинку через вікно проник чоловік, а через двері до будинку зайшов другий. Той, що зайшов через вікно, звалив її на підлогу та став душити, а другий держав коло її обличчя ніж, а потім забрав з її одягу гроші в сумі 4000 грн., що малися при ній.

З протоколу добровільної видачі ( Т. 1 а. с. 39 ) судом було встановлено, що батько ОСОБА_3 ОСОБА_9 видав гроші в сумі 550 грн., які йому передав ОСОБА_3 9 10 жовтня 2009 року на зберігання,

З протоколу добровільної видачі ( Т. 1 а. с. 44 ) судом було встановлено, що ОСОБА_2 видав гроші в сумі 1202 грн., які були викрадені ним та ОСОБА_3 у ОСОБА_6 під час розбійного нападу на неї.

З висновку судово медичної експертизи ( Т. 1 а. с. 58 ) судом було встановлено, що у потерпілої ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця чола справа та саден шиї справа. Колегія суддів вважає, що у суду не було підстав вважати, що потерпіла ОСОБА_6 обмовлює ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільку судом не встановлено, Що неї маються підстави для їх оговору.

Не може погодитись колегія суддів і з поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проте, що вони в ході слідства змушені були визнати свою вину вчиненому і тим самим себе оговорити, оскільки відносно них були застосовані незаконні методи слідства.

Колегією суддів було встановлено, що судом була перевірена вказана обставина, шляхом надання вказаної заяви підсудних прокурору для її перевірки та прийняття рішення в порядку ст. 97 КПК України.

Оскільки прокурором було відмовлено в порушенні кримінальної справи за заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про застосування відносно них незаконних методів слідства і ця постанова вказаними особами в установленому законом порядку оскаржена не була, то суд обгрунтовано дійшов до висновку про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вказуючи на такі обставини, та змінюючи свої пояснення в суду, вживають заходів по помякшенню своєї відповідальності за вчинене.

Колегія суддів вважає, що за вказаних доказів по справі, вина Жадана та ОСОБА_3 в вчиненому судом доведена в повному обсязі.

За вказаних обставин колегія судді не може погодитись з апеляційними вимогами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, знаходячи вирок суду законним, а тому не знаходить підстав для задоволення їх апеляцій.

Керуючись ст. ст. 366; 377 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 16 червня 2010 року, відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3, залишити без зміни, а апеляції прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3, без задоволення.

СУДДІ:

В.А. ОСОБА_10 ОСОБА_11 Сінашенко