Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0624/1-171/2012 Головуючий у 1-й інст. Слободенюк Наталія Євгенівна Категорія ст.ст. 156ч.1, 395ч.1 КК України Доповідач Котік В. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2012 року м. Житомир

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі :

головуючого судді: Котіка В.П.

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2

з участю прокурора: Селюченко І.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора Черняхівського району та засудженого ОСОБА_3 на вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 30 липня 2012 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, неодруженого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

- 01 січня 2001 року Черняхівським районним судом Житомирської області за ст.ст. 222 ч.3, 229-6, 42 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 07 вересня 2005 року Черняхівським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч.3, 309 ч.2, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 10 лютого 2010 року Черняхівським районним судом Житомирської області за ст.ст. 309 ч.2, 69 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 20 грудня 2010 року, відповідно до ст. 81 КК України, звільнений умовно достроково, невідбутий строк покарання 2 місяці 26 днів.

-за ст. 395 ч. 1 КК України до шести місяців арешту;

-за ст. 156 ч. 1 КК України до чотирьох років обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточне покарання у вигляді обмеження волі на строк чотири роки.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Стягнуто з засудженого на користь ОСОБА_4 в особі її законного представника ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 6000 (шість тисяч) гривень.

Суд визнав ОСОБА_3 винним та засудив за те, що він, будучи особою, щодо якої 01.03.2012 року постановою Черняхівського районного суду було встановлено адміністративний нагляд, під час перевірки його за місцем проживання 20.04.2012 року та 10.05.2012 року був відсутній. Таким чином ОСОБА_3 самовільно залишив місце проживання буз дозволу органів міліції Черняхівського РВ УМВС та переховувався в період з 17.04.2012 року по 13.06.2012 року в Київській області, Коростишівському та Володарсько Волинському районах Житомирської області, на реєстрацію в органи міліції 28.04.2012 року та 05.05.2012 року не зявився без поважних причин, чим умисно порушив правила адміністративного нагляду.

Крім того, перебуваючи під адміністративним наглядом 06.04.2012 року о 22 годині, попередньо вживши спиртне, ОСОБА_3 прибув в будинок по місцю проживання неповнолітньої ОСОБА_4, що в с.Дівочки по вул. Леніна, 54. Виявивши в будинку троє неповнолітніх дітей та скориставшись відсутністю батьків ОСОБА_3 запропонував неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, вжити з ним спиртне та вступити в статевий звязок. Отримавши відмову, з метою задоволення власних статевих потреб та статевої пристрасті, посягаючи на нормальний моральний розвиток неповнолітньої ОСОБА_4, негативно впливаючи на психіку потерпілої, оголивши свій статевий орган, шляхом неодноразового стискання та непристойних дотиків до тіла та статевих органів потерпілої, ОСОБА_3 вчинив розпусні сексуальні дії відносно неповнолітньої ОСОБА_4

В апеляції засуджений ОСОБА_3 не оспорює своєї вини, просить помякшити покарання визначене судом першої інстанції. Мотивує тим, що він вину визнав, щиро кається, ніяких тілесних ушкоджень потерпілій не завдавав, наміру ґвалтувати її не мав.

В апеляції прокурор, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій засудженого, просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Посилається на істотні порушення кримінально процесуального закону, які полягають у допущенні натуралізації опису обставин вчиненого злочину в обвинувальному висновку. Окрім цього посилається на неправильне застосуванням судом кримінального закону, а саме невірне застосування ст. 70 ч.1 КК України. При призначенні остаточного покарання шляхом часткового складання, суд фактично поглинув менш суворе покарання біль суворим.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи учасників судового розгляду в дебатах, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню. Вирок суду підлягає скасуванню як постановлений з істотними порушеннями кримінального та кримінально процесуального закону.

Суд при розгляді даної кримінальної справи не звернув увагу на те, що у постанові про притягнення в якості обвинуваченого (а.с. 134-135), а також при складенні обвинувального висновку, всупереч вимогам ст. 223 КПК України, обставини вчинення злочину щодо потерпілої ОСОБА_4 описані з недопустимою натуралізацією. Дана справа слухалась у відкритому судовому засіданні, що суперечить ст.ст. 20, 253 КПК України.

Суд першої інстанції у вироку відтворив неприпустиму натуралізацію опису обставин вчинення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції принижує гідність потерпілої особи, авторитет документу проголошеного іменем держави України та виключає публічне його оголошення, не може залишатися у силі і підлягає скасуванню, а справа, в порядку ст. 230 КПК України, підлягає направленню прокурору для складання нового обвинувального висновку.

Тому, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляції засудженого ОСОБА_3 та прокурора Черняхівського району задовольнити частково.

Вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 30.07.2012 року щодо ОСОБА_3 скасувати, а кримінальну справу направити прокурору для проведення додаткового розслідування.

Судді апеляційного суду: