Справа №484/1552/15-к 23.02.2016 23.02.2016 23.02.2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
Головуючого-судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4
судового розпорядника: ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу
заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_6 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.12.2015 року, яким,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, громадянин України, безробітний, раніше судимий:
-18.06.2014 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
-16.09.2015 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. ст. 70, 71 КК України, до 3 років 3 місяців позбавлення волі, який зареєстрований за адресою:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирок відносно якого не оскаржується,
визнані винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України.
_______________________________________________________________
Ап. провадження: № 11-кп/784/163/16 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ч. 2, 3 ст. 185 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
Учасники судового провадження:
Прокурор: ОСОБА_10
Обвинувачені: ОСОБА_7 ,
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 185 КК України та призначено покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК один рік позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК три роки позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК ОСОБА_7 , за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Первомайського міськрайоного суду Миколаївської області від 16.09.2015 року остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 16.09.2015 року з моменту його затримання на виконання вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.09.2015 року.
Стосовно ОСОБА_8 вирок суду першої інстанції не оскаржувався.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі прокурор, просить вирок суду першої інстанції скасувати, в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання та ухвалити новий вирок, яким вважати ОСОБА_7 засудженим призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК на один рік позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК на три роки позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК ОСОБА_7 , за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - до покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів за цим вироком та за вироком Первомайського міськрайоного суду Миколаївської області від 16.09.2015 року призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до остаточно призначеного покарання за цим вироком приєднати не відбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.06.2014 року та остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Узагальненні доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В своїх доводах прокурор, не оскаржуючи правильність кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.12.2015 року, в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 підлягає скасуванню, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Зазначає, що ОСОБА_7 в середині березня 2015 року, вчинив кримінальні правопорушення, що передбачені ч. 2, 3 ст. 185 КК України, тобто до ухвалення відносно нього вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.09.2015 року, але після ухвалення вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.06.2014 року.
Проте, на думку прокурора, суд першої інстанції в супереч вимогам ст. ст. 70, 71 КК України, а також, рекомендаціями п. 25 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, до остаточно призначеного покарання не приєднав невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.06.2014 року.
Обставини, встановлені судом першої інстанції
Згідно вироку суду, в середині березня 2015 рок, близько 01.00 години, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , таємно проникли на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де із відкритого сарайного приміщення викрали електродуховку, вартістю 400 грн. та дві металеві каністри об`ємом 20 літрів, вартістю 50 грн. кожна. Крім того, пошкодивши вхідні двері веранди житлового будинку, проникли туди та викрали: таганок на дві конфорки, вартістю 100 грн., штикову лопатку, вартістю 10 грн., дві металеві миски (об`ємом 1 літр), вартістю 5 грн. кожна, металеву дошку для прання, вартістю 5 грн.
Виконавши всі дії, які вважали необхідними, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 зникли з місця злочину, а викраденим майном розпорядилися на свій розсуд, чим спричинили власнику вищезазначеного майна ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму, в розмірі 625 грн.
Крім того, в середині березня 2015 рок, близько 02.00 години, ОСОБА_7 , повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , таємно проникли на територію іншого домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрали: молотильний барабан, вартістю 2000 грн., задню балку двигуна СМД-24, вартістю 1090 грн., маховик СМД-21, вартістю 700 грн., що належать потерпілому ОСОБА_12 , чим спричинили останньому матеріальні збитки на зальну суму в розмірі 3790 грн.
Виконавши всі дії, які вважали необхідними, обвинувачені зникли з місця злочину, а викраденим майном розпорядилися на свій розсуд.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав доводи викладені в тексті апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який фактично не заперечував проти апеляції прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, за які він визнаний винним, та кваліфікація його дій за Кримінальним Кодексом України ніким з учасників кримінального провадження не оскаржується, а тому вирок суду першої інстанції в цій частині, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, не переглядається.
Що стосується покарання, то на думку колегії суддів, таке ОСОБА_7 призначено не в повній мірі відповідно до вимог чинного Кримінального кодексу України.
Так, злочини, зазначені у цьому вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 були вчинені після набрання законної сили вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.06.2014 року, але до вироку цього ж суду від 16.09.2015 року. Таким чином, суд першої інстанції повинен був призначити ОСОБА_7 покарання, спочатку відповідно до вимог ч.1 ст.. 70 КК України, потім відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, а потім вже - відповідно до вимог ст. 71 КК України.
Покарання, призначене ОСОБА_7 за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, та за правилами ч. 4 ст. 70 КК України прокурором фактично не оскаржується, оскільки він просить призначити ОСОБА_7 саме таке ж покарання, яке йому призначив суд першої інстанції. Щодо призначення покарання за правилами ст. 71 КК України, то в цій частині таке покарання цьому засудженому взагалі не призначалось, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 414 КПК України, підлягає скасуванню.
Як вбачається зі змісту вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.09.2015 року, до покарання, призначеного за злочини, зазначені у цьому вироку, а саме у виді позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, до трьох років, ОСОБА_7 була приєднана частина не відбутого покарання за вироком цього ж суду від 18.06.2014 року. Ця частина не відбутого покарання складає - 3 місяці і остаточне покарання йому було призначено у розмірі 3-х років 3-х місяців.
Вироком суду від 22.12.2015 року ОСОБА_7 на підставі ч.1 ст. 70 КК України було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, зазначених у цьому вироку та злочинів, зазначених у вироку від 16.09.2015 року ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Це покарання за сукупністю злочинів за своїм розміром є більшим ніж за сукупністю вироків зазначених у вироку від 16.09.2015 року. Це є неприпустимим, оскільки протирічить загальним принципам призначення покарань за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків. Таким чином, виникає необхідність у повторному застосуванні положень ст.. 71 КК України при призначенні остаточного покарання за вироком від 22.12.2015 року.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Миколаївської області - задовольнити частково. Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.12.2015 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання - скасувати.
Постановити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_13 вважати засудженим до покарання :
-за ч. 2 ст. 185 КК один рік позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК три роки позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК ОСОБА_7 , за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - до покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів за цим вироком та злочинів за вироком Первомайського міськрайоного суду Миколаївської області від 16.09.2015 року призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частину не відбутого покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.06.2014 року та остаточно ОСОБА_7 признати покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки 9 (дев`ять) місяців.
В решті вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.12.2015 року стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Цей вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений сторонами кримінального провадження до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ через апеляційний суд Миколаївської орболасті протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а для засудженого у той же строк з моменту отримання ним копії вироку.
Судді :