Справа № 199/7199/14-к
(1-кс/199/509/14)
ПОСТАНОВА
26 серпня 2014 року місто Дніпропетровськ

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , отримавши позов ОСОБА_2 про оскарження постанови слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 10.11.2012 про закриття кримінальної справи № 61081383 за ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2014 до суду надійшов позов ОСОБА_2 про оскарження постанови слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 10.11.2012 про закриття кримінальної справи № 61081383 за ст. 190 КК України у зв`язку із відсутністю складу злочину. В даному зверненні ОСОБА_2 зазначає, що слідчий при винесенні постанови від 10.11.2012 не вирішила питання щодо повернення їй та її сину майна, вилученого під час обшуку, оскільки в ст. 214 КПК України (в редакції 1960 року) зазначено, що слідчий закриває справу вмотивованою постановою, в якій, крім даних, передбачених у статті 130 цього Кодексу, зазначає і рішення в питанні про речові докази відповідно до ст. 81 цього Кодексу. На підставі викладеного ОСОБА_2 просила прийняти позов до розгляду, зобов`язати відповідача слідчого ОСОБА_3 прийняти рішення про повернення майна, вилученого в ході обшуку 13.05.2008, зобов`язати відповідача слідчого ОСОБА_3 повернути їй майно, вилучене в ході обшуку 13.05.2008, згідно протоколу обшуку від 13.05.2008.

Вивчивши звернення ОСОБА_2 , оформлене у вигляді позову та додатки до нього, вважаю необхідним відмовити в його розгляді, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2365 КПК України (в редакції 1960 року) постанова слідчого про закриття кримінальної справи може бути оскаржена особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного (міського) суду за місцерозташуванням органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання її копії чи повідомлення прокурора про залишення скарги на цю постанову без задоволення.

З цього слідує, що нормами КПК України (в редакції 1960 року) визначено, що особа, яка вважає постанову слідчого про закриття кримінальної справи незаконною, може звернутися до суду зі скаргою. Звернення ж до суду в межах кримінального провадження з позовом про скасування постанови слідчого нормами КПК України як в редакції 1960 року, так і в редакції 2012 року, не передбачено. Натомість ОСОБА_2 , всупереч вимогам ст. 2365 КПК України (в редакції 1960 року), звернулася до суду з позовом, в якому оскаржує рішення слідчого ОСОБА_3 , прийняте за наслідком розслідування кримінальної справи.

Як вбачається зі змісту звернення ОСОБА_2 їй стало відомо про винесення слідчим ОСОБА_3 постанови про закриття кримінальної справи з листа прокурора від 20.11.2013, тобто 7-денний строк, визначений ст. 2365 КПК України (в редакції 1960 року), на оскарження постанови слідчого про закриття кримінальної справи сплив, при цьому ОСОБА_2 не зазначила у зверненні і не підтвердила документально, коли вона отримала лист прокурора від 20.11.2013, з яких причин нею пропущений строк на оскарження постанови слідчого в межах кримінального провадження і не порушує перед судом питання про поновлення цього строку. Та обставина, що ОСОБА_2 в січні 2014 року звернулася спочатку до місцевого суду з адміністративним позовом, а потім 27.01.2014 з аналогічним позовом і до окружного адміністративного суду Дніпропетровської області, не свідчить про поважність причин пропуску оскарження постанови слідчого в межах кримінального провадження, як і не свідчить про своєчасне, але помилкове звернення, до судів інших юрисдикцій, оскільки такі звернення відбулися з пропуском 7-денного строку на оскарження. Підстав же для самостійного поновлення суддею такого строку не мається, оскільки ОСОБА_2 не долучила до свого звернення жодного підтвердження її звернення до слідчого або прокурора з будь-яким клопотанням або заявою, щодо вирішення питання про долю речових доказів у справі, які, на її думку, не були розглянуті слідчим або в їх задоволенні було незаконно відмовлено прокурором і коли саме.

Крім того, вступна та мотивувальна частини звернення ОСОБА_2 не відповідають її прохальній частині, оскільки, оскаржуючи постанову про закриття кримінальної справи, вказуючи на її невідповідність вимогам ст. 214 КПК України (в редакції 1960 року), ОСОБА_2 не просить її скасувати, а просить зобов`язати слідчого вчинити певні дії, щодо вилученого майна, що суперечить вимогам ст.ст. 2365, 2366 КПК України (в редакції 1960 року), які регулюють порядок оскарження до суду постанови про закриття справи та розгляд суддею скарги на таку постанову.

Таким чином, позов ОСОБА_2 щодо постанови слідчого про закриття кримінальної справи № 61081383 за ст. 190 КК України поданий до суду як з порушенням строку, так і з порушенням форми оскарження, передбачених КПК України (в редакції 1960 року), тому в розгляді даного звернення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2365, 2366 КПК України (в редакції 1960 року), п. 7 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в розгляді позову ОСОБА_2 про оскарження постанови слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 10.11.2012 про закриття кримінальної справи № 61081383 за ст. 190 КК України.

Постанова набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1