АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А

17 квітня 2015 року місто Дніпропетровськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 , ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0000037 за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Заводського районного суду міста Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И В :
16 квітня 2015 року до Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Заводського районного суду міста Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року.

Вказаним вироком затверджено угоду, укладену між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та засуджено ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Нормами п. 4 ч. 3 ст. 394 КПК України визначено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржено прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідног з частиною 3 статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Відповідно до норм ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається із обвинувального акту в кримінальному провадженні та вироку суду першої інстанції, ОСОБА_3 визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, який відповідно до норм ст. 12 КК України, віднесено до злочинів невеликої тяжкості.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на ті обставини, що угода про примирення укладена лише із частиною осіб, які є потерпілими в кримінальному провадженні, чим порушені норми п. 2 ч. 8 ст. 469 КПК України.

Із обвинувального акту вбачається, що потерпілими в кримінальному провадженні визнано двох осіб: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Угода про примирення обвинуваченою ОСОБА_3 укладена саме із вказаними особами і вони вироку суду першої інстанції не оскаржують.

За викладених обставин вирок суду першої інстанції прокурором оскаржується виключно з підстав, з яких судове рішення не може бути оскаржене згідно норм ст. 394 КПК України.

Згідно норм ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 394, 399 КПК України, суддя-доповідач

П О С Т А Н О В И В :
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Заводського районного суду міста Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року, яким затверджено угоду, укладену між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та засуджено ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців.

Суддя ОСОБА_2