Справа № 1-14/10
Номер провадження 1-14/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2010 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді - Мельника 1.1,

секретаря -МатейкоО.С.

прокурора - Головашкіна В.А.

адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Галичі справу про

обвинувачення ОСОБА_2. 01 червня 1992 року

народження, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, непрацюючого, судимого Івано-Франківським міським судом 10 грудня 2009 року за ст.ст. 185ч.З, 186 ч.2, 69, 79, 75, 104 КК України до двох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік і шість місяців, громадянина України, за ст. 185 ч. З КК України, -

встановив:

ОСОБА_2 повторно вчинив крадіжку чужого майна, поєднану з проникненням у житло при слідуючих обставинах:

Вчинивши ряд крадіжок чужого майна, поєднаних з проникненням у приміщення, повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також відкрите викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб в грудні 2008 року, а також в березні та липні 2009 року на території м. Івано- Франківська ОСОБА_2 вироком Івано-Франківського міського суду від 10 грудня 2009 року засуджений за ст.ст. 185 ч.З та 186 ч. 2 із застосуванням :т'ст. 69, 70, 75 та 104 КК України до двох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю на один рік і шість місяців.

Крім цього, в грудні 2008 року на території Галицького району Івано- Франківської області ОСОБА_2 вчинив крадіжку чужого майна, поєднану з проникненням у житло, а саме, 24 грудня 2008 року близько 12 год він приїхав з м. Івано-Франківська в с. Тумир Галицького району, де з метою викрадення чужого майна зайшов на подвіря жителя цього села - ОСОБА_3 L.M. Переконавшись в тому, що господаря та інших сторонніх осіб в господарстві та поблизу немає, підсудний з тильної сторони будинку каменем розбив скло квартирки вікна, після чого через цю квартирку проник всередину удинку, звідки таємно викрав 4000 грн. та мобільний телефон марки «Нокія» з корпусом синьо-сірого кольору вартістю 450 грн. З викраденими грошима та телефоном ОСОБА_2 поїхав в м. Івано-Франківськ, де на початку лютого Р°КУ викраденим мобільний телефон продав на речовому ринку невстановлені особі за 50 грн., а гроші потратив на власні потреби.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою винність в пред явленому йому обвинуваченні визнав повністю і суду пояснив що він проживає ІНФОРМАЦІЯ_3. Недалеко/по вул.

ероїв УПА, проживає ОСОБА_4, дідо якого, ОСОБА_3, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. Приблизно на початку грудня 2008 року ОСОБА_4 в розмові сказав йому, що дідо має гроші, які легко викрасти з його будинку. Через кілька днів, вони разом з ОСОБА_5 з метою вчинити крадіжку, приїхали в с. Тумир і ОСОБА_4 показав йому будинок, де проживає його дідо. Оскільки, в той день дідо був вдома вони обоє повернулись в м. Івано-Франківськ, домовившись зустрітись на наступний день, щоб знову поїхати в с. Тумир. Так як, в домовлений час ОСОБА_4 на зустріч не прийшов, він (підсудний) вирішив самостійно вчинити крадіжку. Приміським поїздом він приїхав в с. Дубівці, звідки пішки прийшов в с. Тумир 1 підійшов до будинку, на який йому перед цим вказав ОСОБА_4 Заишовши на подвіря ОСОБА_3 він переконався, що господаря та інших сторонніх осіб в господарстві та поблизу немає. Після цього він каменем вибив скло в квартирці вікна, через яку проник всередину будинку. На полиці в шафі знайшов гаманець, в якому знаходилась велика сума грошей, які він витягнув із гаманця і положив собі в кишеню куртки. Після цього зайшов в іншу кімнату де побачив мобільний телефон «Нокія», який теж положив собі в кишеню куртки. Відчинивши вікно, він виліз з будинку і рейсовим автобусом приїхав в м. Івано-Франківськ. На початку лютого 2009 року він продав мобільний телефон на речовому ринку в м. Івано-Франківську незнайомому чоловікові за 50 грн., гроші потратив на власні потреби.

24 березня 2009 року до нього додому прийшли працівники міліції і він признався у вчиненні крадіжки з будинку ОСОБА_3

„ На Досудовому слідстві стверджував, що будинок в с. Тумирі Галицького району йому показав невідомий йому хлопець на імя ОСОБА_6, через те, що не хотів щоб ОСОБА_4 притягували до кримінальної відповідальності

В даний час він говорить правду, у вчиненому розкаюється, просив не позбавляти його волі.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його винність доводиться показаннями потерпілого ОСОБА_3, свідків, протоколами слідчих дій.

іак, будучи допитаним в ході досудового слідства потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що проживає один в житловому будину в с. Тумир Галицького району. 24 грудня 2008 року близько 11 год. він зачинив будинок і пішов до своєї сестри ОСОБА_7 Близько 14 год повернувся додому і побачив на подвір ї сліди та розбите скло в квартирці вікна на задній стороні будинку. Коли зайшов всередину будинку виявив, що пропали гроші в сумі 4000 грн. та мобільний телефон. Про факт крадіжки він повідомив міліцію. Приблизно в кінці березня 2009 року до нього прийшли працівники міліції разом з ОСОБА_2, який в його присутності розказав та показав, як він вчиняв крадіжку. Матеріальних претензій до ОСОБА_2 в нього немає.

В своїй письмовій заяві на імя слідчого Галицького РВ УМВС від 25.03.2009 року ОСОБА_3 ствердив, що жодних претензій до ОСОБА_2 та його матері він не має, цивільний позов заявляти відмовляється (а.с.69).

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ствердили в судовому засіданні, що під час досудового слідства жодного тиску на ОСОБА_2 не чинилося, підсудний давав показання добровільно, в присутності адвоката та працівника служби дітей Г алицької райдержадміністрації.

Із змісту протоколу предявлення особи для впізнання від 27.04.2009 року (а.с. 77) вбачається, що під час проведення даної слідчої дії свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_2 і вказала, що саме ОСОБА_2 вона бачила 24.12.2008 року близько 12 год. на подвірї ОСОБА_3 у с. Тумир Галицького району.

При відтворенні обстановки і обставин події 24.12.2009 року (а.с. 82 - 87) ОСОБА_2 розказав і показав, при яких обставинах і яким чином він вчинив крадіжку грошей та мобільного телефону з житлового будинку ОСОБА_3, що в с. Тумир Галицького району.

За наведених вище у вироку доказів та обставин справи в їх сукупності суд вважає, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст. 185 ч. З КК України, оскільки він повторно вчинив крадіжку чужого майна з проникненням у житло і винність його в цьому повністю доведена в судовому засіданні.

Кваліфікуючу ознаку, як вчинення крадіжки, що завдала значної шкоди потерпілому суд вважає зайвою, оскільки потерпілий ОСОБА_3 з самого початку розкриття злочину заявив клопотання про відсутність в нього будь- яких претензій матеріального характеру до підсудного, стверджуючи про повне відшкодування йому завданої шкоди матірю ОСОБА_6

Призначаючи підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який у вчиненому розкаюється, сприяв розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди, є неповнолітнім і позбавлений належного батьківського піклування.

Як особа, за місцем проживання підсудний характеризується негативно.

З врахуванням вищенаведених обставин, які помякшують покарання і в сукупності істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого злочину суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від призначеного покарання з випробуванням.

При цьому остаточне покарання ОСОБА_2 слід призначити з врахуванням покарання, визначеного за вироком Івано-Франківського міського суду від 10.12.2009 року, застосувавши правила, передбачені ч.4 ст. 70 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 185 ч. З КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_2 визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Застосувавши ст.ст. 75, 104 КК України, ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки і на підставі ст. 76 КК України зобовязати засудженого періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи та повідомляти про зміну місця проживання, роботи, навчання

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_2 змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 15 діб з часу проголошення вироку через Галицький районний суд.

Суддя:ОСОБА_13