Справа № 11а-603/2010 р. Головуючий у 1-ій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.115 КК України Доповідач Данко В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Марітчака Т.М.,

суддів Данка В.В., Литвинова О.М.,

з участю прокурора Гнатіва Я.І.,

захисника ОСОБА_2,

засудженого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.115 КК України за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 травня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Стрийського міськрайонного суду м. Львова від 28 травня 2010 року

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець с. Добросин, вул. Центральна,19 Жовківського району Львівської області, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, не працюючий, останній раз судимий 02.04.2004 р. Жовківським районним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України на один рік обмеження волі /звільнився з місць позбавлення волі 15 жовтня 2004 року на підставі ст.82 КК України відповідно до постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області невідбута частина покарання замінена на 240 годин громадських робіт/

засуджений за ч.1 ст.115 КК України на дев"ять років позбавлення волі.

Запобіжний захід підписка про невиїзд залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання рахується з 01 лютого 2007 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на рахунок науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України у Львівській області двісті тридцять пять гривень витрат на проведення експертиз.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст.81 КПК України.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що 31 січня 2007 року, близько 17 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в себе вдома, в АДРЕСА_1 на грунті особистих неприязних відносин, вчинив конфлікт зі своїм знайомим ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з яким у цей же день познайомився та також тут знаходився та разом розпивали спиртні напої, під час чого, маючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_4, умисно наніс останньому один удар ножем в життєво важливі органи, умисно вчинив проникаюче в черевну порожнину ножове колото-різане поранення живота, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які являлися небезпечними в момент їх заподіяння у вигляді ураження петель тонкого та товстого кишківників, брижі товстого кишківника, головки підшлункової залози, заднього відділу шлунка, що ускладнилося гострою внутрішньою крововтратою, що перебуває в прямому причинному зв'язку з настанням смерті потерпілого.

На вирок суду засуджений подав апеляцію, в якій просить вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 травня 2010 року відносно нього змінити перекваліфікувати його дії з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України та призначити менш суворе покарання. Свої вимоги він мотивує тим, що потерпілий сам був ініціатором конфлікту. А він визнавав себе винним у настанні смерті потерпілого, а не у вбивстві. ОСОБА_4 міг вижити, якби йому вчасно надали медичну допомогу. Визнає, що його дії забрали життя ОСОБА_4, але вчинив він це не умисно. Підставами для зміни вироку є неправильне застосування кримінального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину. Як пом'якшуючими відповідальність обставинами є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, явка з повинною.

Потерпіла ОСОБА_5 подала заперечення на апеляцію засудженого заперечення, в яких просить відхилити апеляційні вимоги ОСОБА_3

На апеляцію засудженого прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подав заперечення в яких просить апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін. Покликається на те, що по справі зібрано достатньо доказів вини засудженого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_3 та його захисника на підтримку апеляції, думку прокурора про залишення апеляції засудженого без задоволення, а вироку суду без змін, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст.115 КК України, вчиненому за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Твердження засудженого про те, що він не вчиняв злочину, поставленого йому у вину, не беруться до уваги колегією суддів. Адже судом першої інстанції було всесторонньо і обєктивно досліджено і перевірено зібрані по справі докази і дано правильну юридичну оцінку діянням засудженого.

Так, висновок суду про вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України ґрунтується на доказах, яким дано оцінку у вироку:

показаннях потерпілої ОСОБА_5, яка є матір"ю померлого, про те, що приблизно 2 лютого 2007 року, ввечері, до неї додому зателефонували, по голосу впізнала, бо трохи недочуває, що це була ОСОБА_6 з м. Ужгорода, сожителька її померлого сина, яка повідомила, що її син помер від ножового поранення в м. Стрию, а тому, вона тільки 5 лютого 2007 року зуміла приїхати в м. Стрий, де в морзі впізнала труп свого сина. Працівники моргу вимагали забрати тіло, за збереження якого необхідно платити, однак вона не вимагала передачі їй документів на поховання сина, бо не мала грошей і не вірила в те, що трапилося. Просить підсудного покарати по закону. Останній раз бачила живого сина 26 травня 2005 році на похоронах його товариша ОСОБА_7;

показаннях свідка ОСОБА_8 про те, що вона близько двох років за сімейними обставинами винаймала квартиру № 110, що по вул. Січових Стрільців,10 у м. Стрий, в якій проживав і її батько. З грудня 2006 року в цій квартирі став проживати її брат ОСОБА_3 разом з батьком. 31 січня 2007 р. до неї додому зайшов батько та сказав, що їде в село. А вона близько 15 год.30 хв. підійшла до квартири на вул. Січових Стрільців, щоб подивитися чим займається брат ОСОБА_3. Але там нікого не було, а двері були закриті. Вона пішла додому, бо не мала ключів від квартири, однак на вулиці біля свого будинку побачила батька, який передав їй ключі від квартири, і повідомив, що брат ОСОБА_3 не ночував дома прийшов зранку нетверезий і попросив гроші на мобільний телефон. Вона сказала, що піде до тата на квартиру, щоб поговорити з ОСОБА_3. Коли повторно вийшла з дому, то зустріла батька, який її повідомив, що був на квартирі і вхідні двері квартири вибиті, а там чув чужі голоси. Коли вони удвох з батьком прийшли до квартири на вул. Січових Стрільців, то виявили вибиті вхідні двері, а на кухні застали брата ОСОБА_3, який був у нетверезому стані, з двома незнайомими чоловіками, один з яких тримав металеву палицю в руках. На столі горілки не було, лише їда. Вона з батьком разом почали сварити на ОСОБА_3 чому він вибив вхідні двері, а батько не має з ним спокою. Тут познайомилась ОСОБА_4, який представився і "Самураєм", і ОСОБА_9, та пояснив їй, що вони тут гостюють. Вона просила брата відремонтувати замок, відвівши його в кімнату, а також їхати в село, бо створює батькові проблеми. Однак в кімнату зайшов ОСОБА_4 і почав розповідав, що працює в м. Стрию. Потім він вийшов на кухню, а за ним пішов ОСОБА_3 Вона сказала їм, якщо вони не підуть з квартири, то вона викличе міліцію. Однак на це нервово відреагував ОСОБА_4, який заявив, що сам викличе працівників міліції і, що сюди приїдуть двоє понятих і знайдуть щось. На це її брат ОСОБА_3 вихопив з рук ОСОБА_4 мобільний телефон та кинув його на підлогу. Вона налякалася, повторила свою вимогу, і покинула квартиру. Та в цей час почула, що хтось сказав, що "порнув". А тому повернулася на кухню, де побачила ОСОБА_4, який тримався за живіт. Вона зрозуміла, що його ударили в живіт ножем. Біля нього стояв її брат ОСОБА_3, третій чоловік вимагав викликати швидку допомогу. /Тепер вона знає, що це зробив її брат, підсудний по справі/. На це вона сказала, що самі наробили собі проблем, тому і повинні самі розбиратися. Сама вийшла з квартири. Брат та інший чоловік вийшли з квартири за нею, а ОСОБА_4 залишився в квартирі;

показаннях на досудовому слідстві і перевірених у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 /т.1 а.с.27-28/ про те, що до себе додому їх запросив ОСОБА_3, який сам відчиняв двері, а про вибитий замок мови взагалі не було, тут розпивали спиртні напої, дійсно приходила сестра підсудного та його батько, сварили на нього чому він вибив двері, однак він не говорив, що це зробив хтось інший та мовчав, тобто погоджувався з тим, що це він зробив сам. Під час спокійної розмови, ОСОБА_3, стоячи спиною до загиблого ОСОБА_4, у відповідь на запитання, коли він поверне йому гроші, ОСОБА_3 повернувся з кухонним ножем в руці, в його присутності, умисно наніс удар ножем в живіт ОСОБА_4 Потім витягнув ніж з живота, кинув на кухонну стінку, а сам вибіг, втік з квартири;

протоколі огляду місця події від 31 січня 2007 року з фототаблицею, з якого вбачається, що місцем вчиненого злочину стала квартира № 110, що по вул. Січових Стрільців, 10 у м. Стрий, де виявлено кухонний ніж з дерев"яною ручкою коричневого кольору, довжина леза якого 17 см зі слідами крові на ножі та на підлозі /а.с.3-9/;

протоколі огляду та вилучення вказаних доказів та одягу ОСОБА_4 /а.с.10-11/;

протоколі "явки з повинною", згідно з яким ОСОБА_3 власноручно письмово зізнався, що умисно наніс удар потерпілому ОСОБА_4 кухонним ножем в живіт, позбавив його життя, з дописом "Без будь-якого фізичного та морального тиску", давав свої перші пояснення, зізнався у вчиненому /а.с.3-18/;

висновку судово-медичної експертизи № 35 від 27 лютого 2007 року згідно з яким безпосередньою причиною смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, є проникаюче в черевну порожнину поранення живота з пошкодженням пілоричного відділу шлунку, головки підшлункової залози тонкого та товстого кишківника та відповідно брижі, що викликала гостру внутрішню крововтрату і ускладнилося гіпоролемічним шоком, в час що відповідає вказаному в постанові, тобто 31 січня 2007 р. та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що перебувають в прямому причинному звязку з настанням смерті. Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 міг виконувати активні дії /пересуватись на короткі відстані/ протягом часу, що вимірюється хвилинами, та в момент отримання тілесних ушкоджень знаходився у вертикальному положенні і був розміщений передньою поверхнею тіла до травмуючої сили, а хід раневого каналу був скерований знизу вверх, /а.с.108-112/;

висновку медико-криміналістичної експертизи № 22/2007-мк від 14 березня 2009 року, згідно з яким встановлено, що на одязі від трупа ОСОБА_4 було виявлено одне колото-різане пошкодження на светрі, одне на сорочці та один розрив на сорочці. Колото-різані рани складалися з основного та додаткового розрізів. Основний розріз виник внаслідок занурення клинка ножа, а додатковий внаслідок витягання клинка ножа, які утворились від дії клинка ножа представленого на експертизу. Пошкодження на сорочці, яке є розривом, і виникло внаслідок перерозтягання тканини, а розташування пошкодження на тілі ОСОБА_4 та його одязі співпадають /а.с.151-158/;

висновку судово-імунологічної експертизи № 119/2007 та судово-цитологічної експертизи № 37/2007 від 15 березня 2007 року встановлено, що в слідах на джинсах, сорочці, светрі, тобто на одязі ОСОБА_4, виявлено кров людини групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, які можуть походити як від потерпілого ОСОБА_4 так і від інших осіб з таким складом крові, а в помарках бурого кольору на обох поверхнях леза ножа, вилученого з місця події виявлено кров людини та може походити від чоловіка, кров, якого відноситься до групи 0, в тому числі і від трупа ОСОБА_4 /т.1, а.с.121-124, 128-137/;

протоколі огляду речових доказів в тому числі і ножа, яким підсудний наніс удар в живіт потерпілому, вбачається, що довжина леза становить 17 см та висновку криміналістичної експертизи вказаний кухонний ніж не являється холодною зброєю /т.1, а.с.92-95/;

висновку комісійної стаціонарної судово-психіатричної експертизи згідно з яким, ОСОБА_3, як під час вчинення злочину, так і в даний час психічним захворюванням не страждав, усвідомлював значення своїх дій та керував ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, тобто являється осудним. Однак виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, однак виражений не глибоко, має захворювання та являється хронічним алкоголіком /т.1, а.с.166-167/.

Вказаними доказами спростовано пояснення підсудного в суді, що на нього мав місце напад з палицею, що до нього прийшли сторонні та вибили вхідні двері в квартирі, а тому він вимушений був давати гроші на спиртні напої, сам захищався та інше суд не приймає їх до уваги та вважає надуманими з метою помякшити собі покарання.

Щодо покарання, з яким засуджений не погоджується, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст.65 КК України: відповідає тяжкості вчиненого злочину; обране з врахуванням особи засудженого та з врахуванням помякшуючих обставин визнання вини у вчиненому, розкаяння, позитивну характеристику та призначене в межах, встановлених санкцією ч.2 ст.186 КК України.

Доводи засудженого про те, що з врахуванням усіх пом'якшуючих покарання обставин призначене покарання є надто суворим, безпідставні, й колегія суддів їх до уваги не бере, оскільки усі дані про особу засудженого та помякшуючі обставини при призначенні покарання були в повній мірі враховані судом першої інстанції.

Саме тому суд першої інстанції, виходячи із передбачених ст.65 КК України загальних засад призначення покарання, врахувавши усі обставини справи та особу засудженого, призначив останньому ближче до мінімального покарання, що передбачене санкцією ч.1 ст.115 КК України.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що призначене засудженому покарання у вигляді дев"яти років позбавлення волі є необхідним і достатнім для його виправлення, вирок суду є законним і обґрунтованим, а тому підстав для помякшення засудженому покарання немає.

Керуючись ст.ст.365,366,367 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 травня 2010 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляцію засудженого ОСОБА_3 без задоволення.

Головуючий:

Судді: