Справа №: 1-137/11
ВИРОК

Іменем України

"22" лютого 2011 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Тимченко Л.М.

при секретарі Міщенко С.А.

з участю прокурора Кучмій О.О.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, студент третього курсу Олександрійського професійного аграрного ліцею, не одруженої, виховує малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючої, жительки АДРЕСА_1, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК Укра

в с т а н о в и в :

Неповнолітня ОСОБА_2 скоїла крадіжку чужого майна, поєднану з проникненням у житло.

Злочин скоєно за таких обставин.

13 листопада 2010 року близько 12 години неповнолітня ОСОБА_2 прийшла на територію домоволодіння, що належить ОСОБА_3 та розташоване по вул. Тиха, 14 в с. Костянтинівка Олександрійського району, де діючи умисно, шляхом підбору ключа відкрила вхідні двері, проникла в приміщення житлового будинку, звідки таємно викрала металеву духовку від плити пічного опалення , вартістю 82 грн.50 коп. та металеві дверцята від плити пічного опалення вартістю 33 грн.75 коп., а всього на загальну суму 116 грн. 25 коп., спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму. Викраденим скористалася на власний розсуд.

Підсудна вину свою визнала.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 свою вину у скоєнні інкримінованого їй злочині визнала повністю, у скоєному щиро каялася і повністю підтвердила викладені вище обставини, уточнивши суду, що вона прийшла до потерпілого забрати свої речі, які там знаходились ще з того часу, як її мати співмешкала з ним. Раніше і вона проживала за вказаною адресою. Визнає, що без дозволу потерпілого забрала речі, які їй не належали, а саме: металеву духовку та металеві дверцята від плити пічного опалення. У скоєному щиро кається, запевняє суд, що більше таке не повториться.

Крім повного визнання підсудною своєї вини, її вина у скоєнні інкримінованого їй злочині в повній мірі доведена зібраними у справі доказами, зокрема:

- протоколами огляду місця події від 17 листопада 2010 року та18 листопада 2010 року в ході яких було оглянуто територію домоволодіння потерпілого та Гапєєвої

В.П. де було вилучено викрадені речі (а.с. 7, 13, 14);

- протоколом проведення огляду вилучених предметів (а.с.20-24);

- висновком товарознавчої експертизи, згідно якого встановлена вартість викраденого майна (а.с. 32-36);

- речовими доказами та іншими матеріалами справи.

Оцінюючи зібрані і досліджені у справі докази, суд вважає, що вина неповнолітньої підсудної доведена повністю, дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло.

Суд враховує, що підсудна скоїла тяжкий злочин.

Призначаючи підсудній покарання суд враховує характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, навчається, за місцем навчання характеризується також позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, стверджує, що зробила для себе належні висновки на майбутнє.

Обставини, що помякшують покарання суд вважає щире каяття підсудної, її добровільні, правдиві покази в ході досудового слідства і в суді, що допомогли встановити істину у справі.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.

Суд приймає до уваги умови проживання та виховання неповнолітньої підсудної, розумовий розвиток, вплив на неї дорослих та її вплив на дорослих. Судом враховано, що неповнолітня виховує сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. Суд вважає можливим не призначати неповнолітній громадського вихователя.

З урахуванням викладених обставин та враховуючи запевнення підсудної, що вона більше скоювати злочин не буде, суд вважає можливим призначити підсудній покарання без ізоляції її від суспільства, застосувавши до не звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, що є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

У справі цивільний позов не був заявлений.

Судових витрат немає.

Речові докази у справі, що передані на зберігання в кімнату речових доказів - повернути власнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321-324 КПК України,суд, -

З а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винною за ч.3 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст..ст. 75, 76, 104 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і своєю поведінкою виправдає виявлену судом довіру та виконає покладені на неї обовязки періодично зявлятись в орган кримінально-виконавчої інспекціі для реєстрації, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання чи місця роботи та не виїжджати за межі України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 підписку про невиїзд залишити до вступу вироку в законну силу.

Речові докази у справі - металеву духовку та металеві дверцята від плити пічного опалення що передані на зберігання в кімнату речових доказів Олександрійського РВ УМВС у Кіровоградській області - повернути потерпілому ОСОБА_3.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний судпротягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя: