Справа № 464/7839/15-к
пр.№ 1-кс/464/1892/15
У Х В А Л А
17.09.2015 року м. Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :
11 вересня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду в порядку ст.303 КПК України, із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000208 від 04 вересня 2015 року та вжити передбачених законом заходів до притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 КК України.

В обґрунтування покликається на те, що слідчим не з`ясовано всіх обставин справи, не дотримано повноти дослідження всіх обставин справи, не надано їм належної правової оцінки. Належним чином не перевірено доводів викладених в її заяві. В обґрунтування оскаржуваної постанови слідчий покликається лише на те, ОСОБА_6 заперечує нанесення їй тілесних ушкоджень та показання допитаних у якості свідків сусідів та прибиральниці, які характеризують її з негативної сторони, та які не були свідками подій та по факту нанесення їй тілесних ушкоджень нічого повідомити не можуть. При цьому слідчий не надає жодної оцінки висновку судово-медичної експертизи, яким встановлено факт нанесення їй тілесних ушкоджень. Слідчим також в повній мірі проігноровано ухвали слідчих суддів Сихівського районного суду м.Львова від 30 квітня 2013 року та 09 квітня 2015 року, яким скасовано аналогічні за змістом постанови слідчих про закриття даного кримінального провадження. Стверджує, слідчим не здійснено належних процесуальних дій необхідних для встановлення істини по справі. Вважає оскаржувану постанову протиправною та незаконною, винесеною з порушенням норм законодавства. Враховуючи наведене, просить скаргу задоволити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку скаржника та прокурора, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як встановлено при розгляді скарги, слідчим Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 30 січня 2013р., розпочате за зверненням потерпілої ОСОБА_4 , за ознаками вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України. В поданій заяві та поясненнях ОСОБА_4 покликається на те, що 29 січня 2013 року приблизно о 16.00год. в під`їзді будинку АДРЕСА_1 під час конфлікту з сусідкою ОСОБА_6 , остання почала бити та царапати нігтями її по обличчю, а також нанесла їй удар ногою в живіт.

04 вересня 2015 року слідчим СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.1 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження від 04 вересня 2015 року слідчий мотивує тим, що ОСОБА_6 заперечила факт нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, допитані у якості свідків сусіди, які хоча і не були очевидцями подій та можуть охарактеризувати ОСОБА_4 лише з негативної сторони, а встановити свідків та очевидців не представилось можливим, отримати інформацію чи докази нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 не представилось можливим, а тому слідство приходить до висновку, що у скоєному відсутній склад злочину передбачений ст..125 ч.1 КК України.

Вимогами ст.91 КПК України встановлено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а норми ст.92 даного кодексу визначають, що обов`язок доказування, обставин передбачених вище зазначеною нормою, покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.

Згідно вимог ст.110 КПК України, мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Із змісту ст.284 КПК України вбачається, що закриття кримінального провадження як форма закінчення досудового розслідування має місце за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, встановлених в результаті повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей та документів, які стосуються провадження, у їх сукупності.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

Проте, оскаржувана постанова про закриття вказаного кримінального провадження від 04 вересня 2015 року прийнята без додержання вказаних вимог.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи за №14/13 від 04.02.2013р., у ОСОБА_4 було 6 саден на обличчі, котрі заподіяні тупими предметами з виступаючими граннями чи загостреними предметами, найімовірніше нігтями пальців рук. Вони могли бути заподіяні 29 січня 2013 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Як вбачається з показань експерта ОСОБА_7 , яка надала вищезазначений висновок, утворення саден, які виявлені на обличчі ОСОБА_4 внаслідок самовільного падіння є малоймовірним.

Однак, при прийнятті оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 04 вересня 2015 року, слідчий жодним чином не надає оцінки зазначеним доказам.

Так, з протоколу одночасного допиту осіб від 10 липня 2013 року та 03 вересня 2015 року, вбачається, що ОСОБА_4 вказує на те, що після нанесення їй ОСОБА_6 тілесних ушкоджень вона спустилась сходами донизу, та підійшла до жінок, які проживають в її будинку та сиділи на лавочці поблизу під`їзду, та які порадили їй звернутись в дільничий пункт міліції, що вона і зробила. Також вона розповіла цим мешканцям, що її побила ОСОБА_6 , оскільки в неї на обличчі була кров.

Однак, слідчим зазначених осіб так і не встановлено, та не допитано у якості свідків про відомі їм обставини справи.

Окрім цього, з пояснень ОСОБА_6 вбачається, що вона не заперечує того факту, що 29 січня 2013 року приблизно о 16.00год. в під`їзді будинку АДРЕСА_1 між нею та ОСОБА_4 мав місце конфлікт; не заперечує того, що вилила ОСОБА_4 на голову поліетиленову пляшку води, яка стояла на підвіконнику; зазначає, що ОСОБА_4 била її своєю палкою по голові та плечах, а вона захищалась та викинула її палку на сходову клітку третього поверху; зазначає, що ОСОБА_4 під час конфлікту заподіяла їй синці на шиї та плечах, подряпини на шиї.

Як ж вбачається з показань свідка ОСОБА_8 від 11 лютого 2013 року, то коли він підійшов до своєї матері ОСОБА_4 та сусідки ОСОБА_6 і почав їх розбороняти, то ОСОБА_6 вдарила його матір за спини по голові. В показаннях даних ОСОБА_8 03 вересня 2015 року під час одночасного допиту осіб, він вже зазначає, що особисто не бачив, щоб ОСОБА_6 наносила удари його матері. Слідчим причин таких розбіжностей в показах свідка не встановлено, та в оскаржуваній постанові зазначено лише про те, що ОСОБА_8 не бачив, щоб ОСОБА_6 наносила удари його матері.

Разом з тим, з показань свідка ОСОБА_8 від 11 лютого 2013 року та 03 вересня 2015 року вбачається, що після конфлікту в ОСОБА_4 була кров на обличчі та чолі.

Однак, в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження слідчим жодної оцінки вищезазначеним доказам по справі не надано.

Так, в оскаржуваній постанові слідчим не зазначаються елементи складу кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.1 КК України, лише вказується на те, що він відсутній. Відсутність безпосередніх очевидців конфлікту, який виник 29 січня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не може бути підставою для закриття кримінального провадження. Натомість, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що дійсно 29 січня 2013 року мав місце конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , після чого в ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до легкого тілесного ушкодження, свідок ОСОБА_8 бачив безпосередньо після конфлікту на обличчі потерпілої кров.

А відтак, досудовим розслідуванням не досліджено всіх обставин кримінального провадження, належним чином не надано оцінку висновку експерта, показанням потерпілої, свідків, та не встановлено всіх осіб, яким може бути щось відомо про обставини справи. Слідчим не проведені в повному обсязі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.1 КК України.

В порушення вимог п.2 ч.5 ст.110 КПК України, слідчим в оскаржуваній постанові не наведено мотивів її прийняття, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Таким чином, органом досудового розслідування не дотримано повноти дослідження всіх обставин справи, не надано їм належної правової оцінки, досудове слідство проведене без дотримання вимог ст.ст.91-93 КПК України, що призвело до прийняття передчасного рішення про закриття кримінального провадження, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а кримінальне провадження слід направити прокурору з метою прийняття рішення із врахуванням вказівок суду та проведення досудового розслідування з метою встановлення всіх обставин з прийняттям подальшого рішення в порядку КПК України.

Керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження задоволити.

Скасувати постанову слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівської області ОСОБА_5 від 04 вересня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 30.01.2013р.

Зобов`язати слідчого провести об`єктивне досудове розслідування, безпосередньо дослідити всі обставини кримінального провадження, оцінити в сукупності зібрані докази та прийняти законне рішення відповідно до норм кримінально-процесуального законодавства.

Матеріали кримінального провадження №0000208 від 30.01.2013р. направити прокурору Сихівського району м.Львова для організації досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1