Справа № 716/1187/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.11.2015 року Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , неповнолітнього ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заставна обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного в ЄРДР за № 0000244 від 18.09.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, студента ВПУ №24, раніше не судженого, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_4 , переслідуючи корисливу мету, спрямовану на викрадення чужого майна, в жовтні 2014 року, зайшовши на територію домогосподарства ОСОБА_8 , яке розташоване в АДРЕСА_3 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправне значення своїх дій, скориставшись темною порою доби та вільним доступом викрав велосипед іноземного виробництва, вартістю 800 грн..

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину, щиро розкаявся в скоєному. Суду пояснив, що проживає в с. Товтри із тіткою ОСОБА_9 , оскільки його батьки позбавлені батьківських прав відносно нього, а опікуном його являється ОСОБА_10 .. В жовтні 2014 року ввечері, проходячи повз будинок ОСОБА_8 , побачив велосипед, котрий знаходився біля будинку, вирішив його викрасти. Вказав, що даний будинок не огороджений і до нього є вільний доступ. Викрадений велосипед забрав додому та протягом тривалого часу катався на ньому. У вересні цього року вказаний велосипед продав ОСОБА_11 за 400 грн..

Крім визнання обвинуваченим своєї участі в скоєнні суспільно-небезпечного діяння, доказами, що доводять це є також покази потерпілої, свідків. Так потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що в 2009 році її сину ОСОБА_12 дід подарував велосипед іноземного виробництва. Син користувався велосипедом до жовтня 2014 року, оскільки його було викрадено. Потерпіла

вказала, що спочатку в міліцію із заявою про викрадення не звертались. На початку осені цього року син впізнав свій велосипед у свого однокласника ОСОБА_13 .. Останній повідомив, що купив велосипед у ОСОБА_4 .. На даний час викрадений велосипед повернуто, претензій до підсудного не має.

Свідок ОСОБА_14 вказала суду, що у вересні 2015 року купила велосипед своєму синові у ОСОБА_4 за 400 грн.. Через декілька днів син повідомив, що вказаний велосипед є крадений і раніше належав його ОСОБА_15 ..

Крім наведеного вина обвинуваченого підтверджується матеріалами кримінального провадження: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (а.с.9), протоколом огляду місця події із фототаблицями до нього , згідно якого на території домогосподарства ОСОБА_14 в АДРЕСА_4 виявлено велосипед іноземного виробництва із маркуванням " ОСОБА_16 " (а.с.13-17), постановою про приєднання предметів до кримінального провадження як речового доказу; а саме велосипед іноземного виробництва (а.с.34), розпискою, котра дана потерпілою ОСОБА_17 про зберігання речового доказу по справі (а.с.35). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 ознак психічного захворювання на даний час не виявляє, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 74-76).

Враховуючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вина неповнолітнього підсудного доведена, його дії слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

В процесі судового розгляду захисник неповнолітнього заявив клопотання, в якому просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та застосувати відносно нього примусовий захід виховного характеру, передавши його на поруки колективу ВПУ №24, в якому він навчається.

Відповідно до ст. 22 ч.1 КК України, кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років.

Відповідно до ст. 97 ч.1 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення досяг віку із якого настає кримінальна відповідальність. На час розгляду справи в суді досяг повноліття. Кримінальне провопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 є злочином середнього ступеня важкості.

Із врахуванням вищевказаних норм законодавства, суд вважає, що підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності із переданням на поруки немає.

Відповідно до ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно - небезпечною.

Судом встановлено, що мати ОСОБА_4 - ОСОБА_18 рішенням Заставнівського районного суду від 12.10.2006 року позбавлена батьківських прав по відношенню до нього, відомостей про батька немає. В період із 2006 року по 2008 рік навчався в Чернівецькій обласній середній загальноосвітній школі-інтернаті для дітей сиріт, після чого проживав в дитячому будинку сімейного типу ОСОБА_10 , що в с.Замостя Вижницького району Чернівецької області. На даний час ОСОБА_4 навчається на 3 курсі ВПУ №24. За місцем навчання та проживання характеризується позитивно, до адміністративної та кримінальної відповідальності раніше не притягався, завдані збитки потерпілій відшкодовані.

Враховуючи вище наведені обставини, те що підсудний, відповідно до ст. 12 КК України , скоїв злочин середнього ступеня важкості ще у 2014 році, ступінь можливості вчинення підсудним в подальшому тотожного чи однорідного злочину відсутній, його особа перестала бути суспільно- небезпечною, суд вважає, його слід звільнити від кримінальної відповідальності за зміною обстановки.

Керуючись ст.48 КК України, ст. ст. 498, 392, 395 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 185 КК України у зв`язку із зміною обстановки.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрити.

Речовий доказ : велосипед іноземного виробництва, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити останній.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя