Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-340/2010 Головуючий в 1 інстанції: Захарчук В.В.
Категорія : ст.162ч.2, 364ч.1 КК України Доповідач: Заіченко В.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

30 березня 2010 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого : Годуна В.А.

суддів : Заіченка В.Л., Дубченка А.П.

за участю прокурора: Литвиненка О.О.

засудженого: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Бориславського районного суду Херсонської області від 2 лютого 2010 року,-

В С Т А Н О В И Л А

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Казахстану, працюючого головою Максимогорьківської сільської ради Бериславського району, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, в силу ст.89 КК України не маючого судимості,-

засуджено за ч.2 ст.162 КК України на чотири роки позбавлення волі, за ч.1 ст.364 КК України на три роки обмеження волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади чи місцевого самоврядування, повязані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на один рік.

В силу ст.75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком на один рік і пять місяців.

У відповідністю зі ст..76 КК України на засудженого покладено обовязки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Додаткову міру покарання, а саме позбавлення права обіймати посади в органах державної влади чи місцевого самоврядування, повязані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на один рік, виконувати самостійно.

Питання з речовими доказами вирішено.

Згідно вироку, ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те, що він будучи службовою особою, займаючи посаду Максимогорьківського сільського голови, Бериславського району та відповідно до ст.ст. 1, 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» являючись посадовою особою місцевого самоврядування, відповідно до чого, здійснює функції представника влади, діючи умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, у листопаді - грудні 2006 року із метою розбирання, демонтажу житлового будинку по вул. Радянській №7, у с. Максима Горького Бериславського району Херсонської області, вчинив дії по виселенню гр. ОСОБА_3, ОСОБА_4, та її малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, давши вказівку останнім виселятись із квартири АДРЕСА_1 та наказав нанятим ним для розбирання будинку громадянам ОСОБА_7, ОСОБА_8Г, ОСОБА_9, розпочати розбирання будинку, що фактично змусило гр. ОСОБА_10, ОСОБА_4, та її малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, виселитись з їх житла, через обґрунтоване побоювання за власне життя, небезпеку, пов'язану із роботами, травматизму. Виселення проведено ОСОБА_1 незаконно, в порушення вимог ч. 1 ст. 109 Житлового Кодексу УРСР, згідно якого виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Крім того, зазначеним громадянам в порушення вимог ч. 2 ст. 109 Житлового Кодексу УРСР, службовими особами Максимогорьківської сільської ради Бериславського району не було надано інше постійне жиле приміщення, тим самим ОСОБА_1 порушив Конституційні права окремих громадян, протиправне позбавивши житла гр. ОСОБА_10, ОСОБА_4, та її малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Він же будучи службовою особою, займаючи посаду Максимогорьківського сільського голови, Бериславського району Херсонської області та відповідно до ст.ст. 1, 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» являється посадовою особою місцевого самоврядування, відповідно до чого, здійснює функції представника влади, діючи умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, у листопаді -грудні 2006 року, в супереч інтересам служби, що виразилось у порушенні встановленого чинним Законодавством України порядку діяльності службових осіб незалежно від того де та які свої службові обовязки вони виконують, метою якого забезпечення нормальної діяльності державного і громадського апарату, а також виразилось в підриві авторитету органів місцевого самоврядування, шляхом зловживання своїм службовим становищем, переслідуючи інші особисті інтереси, що до порядку реалізації будівельних матеріалів, що виразилось в грубому порушенні вимог ст. 3,4 , п. 6 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України» від 16.07.1999 року №996 - Х1У та п. 6,14,16,18 Типової інструкції «Про порядок списання матеріальних цінностей з балансу бюджетних установ, затвердженої спільним наказом Державного казначейства України і Міністерства економіки України від 10.08.2001 року №142/181», організував здійснення розбирання, демонтажу житлового будинку по вул. Радянській №7, який перебував на блансі Максимогорьківської сільської ради, розпорядившись будівельними матеріалами на власний розсуд, чим спричинив Максимогорьківській територіальній громаді збитки у розмірі 20729 грн. 52 коп., а також порушив Конституційні права окремих громадян, протиправно позбавивши житла гр. ОСОБА_10, ОСОБА_4, та дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

В своїй апеляції адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 просить вирок скасувати та поставити виправдовувальний вирок, мотивуючи це тим вина ОСОБА_1 по факту незаконного виселення з будинку №7 по вул. Радянська в с.Максима Горького сімї ОСОБА_11, ОСОБА_4 с двума неповноліними дітьми не знайшла свого підтвердження в ході судового засідання, т.я. рішення про демонтаж будинку примав не він самостійно, а сесія сільської ради. Крім того не знайшло свого підтвердження обвинувачення за ст.364ч.2 КК України, т.я. при розгляді даної справи в суді не зясовано, які саме особисті інтереси мав ОСОБА_1 в результата організації і здійснення демонтажу житлового будинку по вул. Радянська 7, а також судом не встановлено фактичного розміру збитків.

Прокурор, який приймав участь у розгляді справи, свою апеляцію відкликав.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав доводи апеляції адвоката, думку прокурора, який вважає, що апеляцію адвоката необхідно залишити без задоволення, останнє слово засудженого, в якому він просить вирок скасувати,

вивчивши матеріали справи, доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції адвоката та прокурора, який приймав участь у розгляді справи не підлягають задоволенню.

Колегія суддів вивчивши доводи апеляцій адвоката в інтересах засудженого, про незаконність та необґрунтованість вироку, винесення його з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, вважає, що дані доводи не підлягають задоволенню, т.я. на підставі вивчених матеріалів справи не було встановлено, що органами досудового слідства, а також судом першої інстанції при проведенні досудового та судового слідства були допущені порушення кримінально-процессуального законодавства, які б не давали суду можливість винести вирок.

Як встановлено з матеріалів справи, органами досудового слідства та судом виконані вимоги ст.22 КПК України, направлені на прийняття всіх передбачених законом мір для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи. Викладені в вироку висновки суду про винність засудженого в скоєнні злочину при обставинах встановлених судом відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими в вироку доказами.

Показаннями потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_4, які показали, що вимушені були виселитися з квартири в будинку №7 по вул.Радянська в с.Максима Горького, де вони проживали на законних підствах, по усній вказівці ОСОБА_1 і у звязку з демонтажем будівлі.

Факт демонтажу будинку №7 по вул.Радянська в с.Максима Горького, підтвердили в своїх показаннях свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_16, Добро вольського Б.Б..

Даний факт підтвердили також і свідок ОСОБА_8. який також пояснив, що він перевохив будівельні матеріали під час демонтаду будинку №7 по вул.Радянська. На час демонтажу там проживали потерпілі.

Свідок ОСОБА_17 також підтвердив факт демонтажу будинку, я також пояснив, що бічив, як будівельні матеріали зщ демонтованого будинку завозилися до ОСОБА_18 до дому.

Свідок ОСОБА_19 також пояснила, що працює головним бухгалтером сільської ради. При демонтажу будинку реальна вартість будівельних матеріалів не встановлювалась. Частина будівельних матріалів була завезена в дитячий садок, частина в ФАП, а частина реалізована мешканцям села.

Актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Максимогорьківської сільської ради за період з 01.01.2006 року по 01.01.2008 року.

(т.1 а.с.120-149).

Протоколом 6 сесії 5-го скликання Максимогорьківської сільської ради від.12.12.2006 року. (т.1 а.с. 165-168).

Що ж до міри покарання, колегія суддів вважає, що обираючи міру покарання ОСОБА_1 суд врахував всі передбачені ст.ст.65, 66 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року обставини і обрав міру покарання засудженому відповідно до ступеню тяжкості злочину, даних про його особу, та обставин справи, помякшуючих та обтяжуючих. Тому колегія суддів вважає, що призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів та підстав для призначення більш тяжкого покарання не має.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 2 лютого 2010 року відносно ОСОБА_1 без змін..

Головуючий:

Судді: