Справа № 353/968/15-к
Провадження № 1-кп/353/68/15
В И Р О К
27 жовтня 2015 року м.Тлумач
Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора прокуратури Тлумацького району Івано-Франківської області - ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України,-
в с т а н о в и в:
Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила службове підроблення, а також розтратила чуже майно шляхом зловживання своїм службовим становищем.
Кримінальні правопорушення були вчинені за наступних обставин.
ОСОБА_4 відповідно до наказу № 4 від 03.02.1989 року призначена на посаду завідувача Тлумацького дошкільного навчального закладу (ясел-садка) «Дюймовочка». Відповідно до вимог Закону України «Про дошкільну освіту», «Про охорону праці», Положення про дошкільний навчальний заклад, посадової інструкції до кола службових обов`язків ОСОБА_4 , як завідувача ДНЗ, входить, відповідно до визначення структури управління ДНЗ, вирішення навчально-методичних, виховних, адміністративних, фінансових, господарських та інших питань, що виникають в процесі діяльності ДНЗ; планування, координування і контроль роботи педагогічних та інших працівників ДНЗ; здійснення розстановки кадрів, видання наказів з питань організації навчально-виховного процесу, а також вона наділена правом здійснювати контроль за діяльністю всіх ланок дошкільного навчального закладу.
Так ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді завідувача ДНЗ (ясел-садка) «Дюймовочка», будучи службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими функціями, діючи умисно та зловживаючи своїм службовим становищем, завідомо знаючи про те, що працівник (вихователь) ОСОБА_5 перебуває на заробітках в Республіці Польща, склала та видала завідомо неправдиві офіційні документи, до яких внесла завідомо неправдиві відомості, а саме внесла завідомо неправдиві відомості до табелів обліку робочого часу, за якими проводиться нарахування заробітної плати, зазначивши, що у період з 05.06.2014 року по 31.08.2014 року ОСОБА_5 відпрацювала 252 години. Вказані табелі ОСОБА_4 підписувала особисто, надавши їм статусу офіційного документу.
Також з метою розтрати чужого майна - бюджетних коштів, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи із корисливих мотивів, ОСОБА_4 передала вищевказані табелі обліку робочого часу за червень-серпень 2014 року, в які попередньо внесла неправдиві відомості щодо 252 годин відпрацьованих ОСОБА_5 в період з 05.06.2014 року по 31.08.2014 року бухгалтеру, в результаті чого ОСОБА_5 було нараховано заробітну плату в сумі 3823 грн. 38 коп. В подальшому вказані кошти були переведені на картковий рахунок ОСОБА_5 , яка неправомірно нараховані їй кошти, як заробітну плату за період 05.06.2014 року по 31.08.2014 року, зняла з карткового рахунку та витратила на власний розсуд.
Таким чином, завідувач ДНЗ (ясел-садка) «Дюймовочка» ОСОБА_4 , внесла до табелів обліку робочого часу завідомо неправдиві відомості щодо робочого часу вихователя ДНЗ ОСОБА_5 , в результаті чого остання отримала грошові кошти без законних на те підстав, що призвело до розтрати чужого майна - бюджетних коштів в сумі безпідставно нарахованої та виплаченої ОСОБА_5 заробітної плати у розмірі 3823 грн. 38 коп., що спричинило державним інтересам матеріальні збитки на вказану суму.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала в повному обсязі і пояснила, що вона, знаючи про те, що ОСОБА_5 перебуває за кордоном, в табелі обліку робочого часу ДНЗ «Дюймовочка» у період з червня по серпень 2014 р. вносила неправдиві відомості про кількість відпрацьованих ОСОБА_5 годин. Потім вона ці табелі здала бухгалтеру для нарахування заробітної плати, після чого ОСОБА_5 було безпідставно виплачено у вигляді заробітної плати 3823,38 грн. У вчиненому щиро розкаюється, запевняє, що такого більше не повториться, просить не карати її суворо, зважити, що завдані держави збитки нею добровільно відшкодовано на стадії досудового слідства. Також з вказаних підстав просила не призначати їй покарання, пов`язане з позбавленням або обмеженням волі, а також просила не застосовувати до неї додаткове покарання у виді заборони займати керівні посади, оскільки вона через 1,5 роки має виходити на пенсію.
Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 191 КК України, як розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а за ч. 1 ст. 166 КК України як службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
При обранні міри покарання обвинуваченій, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України, є злочином середньої тяжкості, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України - злочином невеликої тяжкості.
ОСОБА_4 за місцем реєстрації характеризується виключно позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягається вперше, обвинувачена є особою передпенсійного віку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків.
Таким чином, суд вважає, що наявність зазначених вище декількох пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, та ряду позитивних даних про її особу, дають підстави суду при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 на підставі ст. 69 КК України (в редакції Закону на день вчинення кримінального правопорушення) перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 191 КК України, у виді штрафу та не призначати їй додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, а за ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону на день вчинення кримінального правопорушення) призначити їй покарання в межах санкції наведеної статті у виді штрафу та, застосувавши ч. 2 ст. 69 КК України, не призначати їй додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. На думку саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 судом не встановлено.
Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України (2012 р.), суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та призначити покарання:
- за ч. 2 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України (в редакції Закону від 15.11.2011 року), у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень 00 копійок, без позбавлення права займати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських і організаційно-розпорядчих функцій;
- за ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 13.05.2014 року) із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК України (в редакції Закону від 15.11.2011 року) покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок без позбавлення права займати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських і організаційно-розпорядчих функцій
Відповідно до ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень 00 копійок без позбавлення права займати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських і організаційно-розпорядчих функцій.
Речові докази: табелі обліку робочого часу залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Головуюча ОСОБА_1