ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/4403/14-к
Провадження № 1-кс/210/668/14
"25" вересня 2014 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,
розглянув в режимі відео конференції (дистанційного судочинства) клопотання слідчого СВ Дзержинського РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 і погоджене прокурором ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, освіта середня, раніше судимого Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу, 11.11.2008 року за ст. 185 ч.3, ст.289 ч.2 КК, звільнений 23.05.2014р. по відбуттю строку покарання, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, звернувся слідчий СВ Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Слідчим суддею встановлено, що 03 вересня 2014 року підозрюваному ОСОБА_5 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання рід вартою до 23 год. 59 хв. 28 вересня 2014 року.
В обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ст. 177 КПК України, які на сьогоднішній день не зменшилися, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачене у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, не має постійної офіційної роботи, тобто не має засобів для існування, раніше судимий за скоєння аналогічного умисного злочину, вказане кримінальне правопорушення здійснив у період не погашеної судимості, що дає підстави вважати, що залишаючись на волі ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, адже не має постійного джерела існування, або ж незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, запобіжній захід тримання під вартою, не може бути замінено на більш м`який.
По даному кримінальному провадженню виконано ряд слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому. При цьому, за твердженням слідчого, завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03.09.2014 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під ваортою до ОСОБА_5 на 25 діб не можливо, тому що ОСОБА_5 вибув 19 вересня 2014 року до Дніпропетровського слідчого ізолятора для подальшого направлення до СПЕ ОКЗ «Дніпропетровської обласної клінічної психоневрологічної лікарні» для проведення комплексної судової стаціонарної психолого-психіатричної експертизи. Просить продлити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів.
У судовому засіданні прокурор та слідчий, кожен окремо, підтримали клопотання, просили його задовольнити. Зазначали, що підозрюваний схильний до вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, крім того може впливати на потерпілого, свідків, та переховуватись від слідства, а у подальшому від суду. Крім того проведення комплексної судової стаціонарної психолого-психіатричної експертизи потербує значного часу.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що підозрюваний має офіційне місце проживання, є інвалідом з дитинства по зору, має розумову відсталість, після звільнення з місць позбавлення волі мав намір влаштуватись на роботу. Крім того, транспортний засіб повернуто власнику, збитки, завдані неправомірними діями підозрюваного відшкодовано в повному обсязі. Адвокат вважає, що прокурором та слідчим не доведено існування ризиків, які б виправдовували подальше тримання обвинуваченого під вартою, та які б свідчили, що ОСОБА_5 може здійснити дії передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
Підозрюваний підтримав думку свого захисника.
Слідчий суддя, вислухавши доводи слідчого та прокурора, заперечення захисника приходить до наступних висновків.
Так, під час досудового розслідування ОСОБА_5 29 липня 2014 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно.
У подальшому, 28 серпня 2014 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, та його підозрюють у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин: 29.07.2014 року близько о 02.20 годин ОСОБА_5 повторно, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи раптово-виниклий злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи разом із неповнолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 звернув свою увагу на автомобіль марки ВАЗ 21013, із кузовом типу седан, червоного кольору, об`ємом двигуна 1200 кубічних сантиметрів, реєстраційний номер якого 36-767 АВ, та який належить гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вартістю 9000 гривень, яким ОСОБА_5 вирішив заволодіти, у зв`язку з чим він запропонував неповнолітній ОСОБА_7 сумісно реалізувати його злочинний намір, при цьому з метою його реалізації, попередньо розподілив між собою злочинні ролі, згідно яких ОСОБА_5 повинен був заволодіти автомобілем ВАЗ 21013, а малолітня ОСОБА_7 в свою чергу осторонь повинна була спостерігати за обстановкою, таким чим забезпечувати контроль над безпечним виконанням ОСОБА_5 кримінального правопорушення та доведення його до кінця, нащо ОСОБА_7 добровільно надала свою згоду, в результаті чого вступив в злочинну змову з ОСОБА_5 ..
Так, близько о 02.30 годин того ж дня ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб з неповнолітньою ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю контролю з боку потерпілого та інших свідків і очевидців підійшов до дверей автомобіля марки ВАЗ 2106, а саме з його лівого боку та побачив, що скло дверей складається з двох частин, основного скла та ветровика, який на той момент був відчинений, та через який ОСОБА_5 просунув свою руку до внутрішнього замку дверей та без пошкодження дверей їх відчинив, в результаті чого він проникнув до салону автомобіля марки ВАЗ 21013, а саме з його водійського боку, та шляхом пошкодження електрики запалення двигуна автомобіля намагався його завести, але в нього нічого не вийшло. При цьому неповнолітня ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходилась осторонь від автомобіля марки ВАЗ 21013, в якому знаходився ОСОБА_5 , яка спостерігала за його діями, чим забезпечувала контроль та обстановку при якій ОСОБА_5 проникав до салону вищевказаного автомобіля, з метою його заволодінням, таким чином виконувала свої злочинну роль у вчиненому кримінальному правопорушенні згідно попереднього розподілення ролей для реалізації сумісного, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 злочинного наміру. Потім ОСОБА_5 здійснив декілька спроб завести двигун автомобіля, однак в нього нічого не вийшло, він відчинив капот того автомобіля та перевірив наявність в ньому акумулятора запуску двигуна, після чого, впевнившись в його наявності ОСОБА_5 з метою безпечного доведення до кінця кримінального правопорушення та для того, щоб не привертати до себе уваги з боку інших осіб звернувся по допомогу до неповнолітньої ОСОБА_7 із проханням допомогти йому відкотити автомобіль до іншого місця для того, щоб завести його двигун при цьому не привертаючи до себе уваги з боку сторонніх осіб. Нащо неповнолітня ОСОБА_7 , з метою досягнення сумісної реалізації злочину та доведення його до кінця погодилась допомогти ОСОБА_5 .. Одразу після чого ОСОБА_5 відчинив двері автомобіля ВАЗ 21013 з його водійського боку та взявшись за кермо, в той час як неповнолітня ОСОБА_7 взялась за багажне відділення ВАЗ 21013, не завів двигун вони удвох почали його котити по проїзній частині АДРЕСА_3 , в бік вулиці Димитрова.
Після чого ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з неповнолітньою ОСОБА_7 , реалізував свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, обернув його на власну користь, розпорядившись ним на власний розсуд з місця скоєння нею кримінального правопорушення зникли, а саме докотив автомобіль марки ВАЗ 21013 до будинку АДРЕСА_4 були викриті робітниками міліції Дзержинського районного відділу Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, чим спричинили потерпілому гр. ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 9000 гривень.
Відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_5 висунуто підозру у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого, відповідно до ч. 2 ст. 289 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження автомобіль повернутий законному володільцю ОСОБА_8 .
Згідно з ч. 1, 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч.1, п.5 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ч.5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовження строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують продовження тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до вимог ст.ст.177-179, 183, 184, 194, 199 КПК України та п.е ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту або його продовження обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Як вбачається із клопотання, підставою для продовження строку тримання під вартою є необхідність остаточного та беззаперечного доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Згідно з повідомлення Криворізької установи покарань Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області №3 підозрюваний ОСОБА_5 19 вересня 2014 року вибув з Криворізької УВП УДПтСУ в Дніпропетровській області №3 до Дніпропетровського слідчого ізолятора для подальшого направлення до відділення СПЕ ОКЗ «Дніпропетровської обласної клінічної психоневрологічної лікарні» для проведення комплексної судової стаціонарної психолого-психіатричної експертизи.
Слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим доведено необхідність продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .
Згідно з ст. 197 КПК України, а саме ч. 1 строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів.
Згідно практики ЄСПЧ при застосуванні найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно дотримуватись принципу забезпечення поваги до особистої свободи та презумпції невинуватості, яка має враховуватися при будь-якому ув`язненні особи без відповідного вироку суду (п. 4 рішення у справі "Стогмюллер проти Австрії" від 10.11.1969р.) та тривалості строків досудового розслідування, увязнення до вироку суду (п. 62, 63 рішення від 27.11.2008р. у справі "Свершов проти України", Заява № 35231/02).
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою Ферарі-Браво проти Італії.
Посилання захисника на обставини, які характеризують підозрюваного, та на його стан здоров`я хоча і мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.
Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором доведена і недостатність застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, після спливу строку дії обраного запобіжного заходу. При цьому, ані захисник ані підозрюваний не позбавлені можливості звернутись до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в порядку, передбаченому ст.. 201 КПК України.
Враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України, який є тяжким злочином, в силу ч. 4 ст. 12 КК України, спосіб та характер вчинення кримінального правопорушення, вчинення аналогічного умисного злочину через два місяці після повного відбуття покарання за аналогічний злочин, наявність не знятої та непогашеної судимості за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів, характер та спосіб вчинення протиправних дій, мотиви таких дій, прокурором доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність ризиків вчинення інших кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема ухилятись від суду, органів досудового розслідування, ухилятися від проведення психолого-психіатричної експертизи, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення повного всебічного виконання процесуальних рішень, відносно останнього, вважаю, що підозрюваному ОСОБА_5 доцільно продовжити строк тримання під вартою на 60 діб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176 178, 183, 199 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дзержинського РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0002058 від 29.07.2014 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 діб до 25 листопада 2014 до 24годин.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровській області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1