АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/8231/14-к Головуючий суддя І інстанції Шаренко
Провадження № 11-сс/790/1631/15 Суддя доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2015 року.

Цією ухвалою, за клопотанням слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України в Харківській області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000065, яке було розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, накладено арешт на майно, вилучене під час обшуків, проведених 3 листопада 2015 року за місцем проживання гр. ОСОБА_8 в будинку АДРЕСА_1 та за місцем розташування ПрАТ «Верифікаційні проекти», в нежилих приміщеннях будинку № 4 по вул. Чернишевського в м. Харкові.

Дане кримінальне провадження було розпочате за фактом вчинення певних протиправних дій, в тому числі незаконного здійснення посадовими особами Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (ХДАВП) витрат на страхування майна за договором добровільного страхування № 6436201 від 27 листопада 2011 року, безпідставно укладеним з ПАТ «Страхова компанія «ЛЕММА», у відповідності до якого вказаній страховій компанії було сплачено страхових внесків на суму 7900000 грн., хоча згідно фінансового плану підприємства на 2012 рік, сума коштів на оплату страхування майна була встановлена лише у розмірі 340000 грн.

В процесі досудового розслідування, як зазначено у клопотанні слідчого, було встановлено, що вищезазначений договір страхування мав ознаки фіктивності, частина отриманих страховою компанією від ХДАВП коштів була використана її власником та керівником ОСОБА_9 для подальшого розвитку підконтрольних йому підприємств, а інша їх частина була конвертована ОСОБА_9 у готівкову форму через низку підконтрольних йому підприємств, в тому числі через ПрАТ «Верифікаційні проекти» та передана працівникам ХДАВП.

Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя послався на доведеність достатніх підстав вважати що вилучені документи, предмети та речі могли бути використані в якості засобів та знарядь вчинення кримінального правопорушення та зберегти на собі його сліди.

Адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, з урахуванням уточнень, наведених апелянтом в судовому засіданні апеляційної інстанції, просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині арешту майна, вилученого в буд. АДРЕСА_1 , оскільки вважає, що її було постановлено за відсутністю відповідних для цього підстав та поза межами строку, передбаченого ст. 171 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги в межах внесених до неї уточнень, заперечення прокурора ОСОБА_5 проти її задоволення та дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та змісту документів, наданих в розпорядження апеляційної інстанції прокурором, рішення про арешт майна було прийняте слідчим суддею щодо предметів, документів та інших носіїв інформації, вилучення яких за місцем проживання ОСОБА_10 мало місце на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2015 року та не перевищувало меж судового дозволу на застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження.

При цьому, підставою для надання зазначеного дозволу послугували, зокрема, відомості про те, що після смерті ОСОБА_9 вся документація стосовно перерахування коштів, отриманих від ХДАВП та їх переведення в готівкову форму була розподілена між певними особами та утримувалася ними, в тому числі ОСОБА_8 (колишнім членом наглядової ради ПАТ «Страхова компанія «ЛЕММА») за місцем його проживання.

З урахуванням наведених обставин та характеру носіїв інформації, тимчасово вилучених за місцем проживання ОСОБА_10 , колегія суддів не вважає безпідставним висновок слідчого судді про доведеність необхідності їх арешту за ознакою можливості збереження на них слідів кримінального правопорушення.

У відповідності до положень п.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Клопотання слідчого про арешт майна, тимчасово вилученого за місцем проживання ОСОБА_10 , надійшло до слідчого судді в межах цього строку, а кінцева його реєстрація в суді першої інстанції поза його межами була обумовлена необхідністю приведення клопотання у відповідність до вимог ст. 171 КПК України за вказівкою слідчого судді в порядку, передбаченому ч.3 ст. 172 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2015 року у кримінальному провадженні № 00000065, щодо арешту майна, тимчасово вилученого під час обшуку від 3 листопада 2015 року в будинку АДРЕСА_1 , - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді: