Справа № 1021/1364/12 Номер провадження 4/1021/56/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2012 року року суддя Рокитнянського районного суду Київської області Литвин О.В., при секретарі Василенко О.В., за участю прокурора Іллінської А.В., адвоката ОСОБА_1, розглянувши подання старшого слідчого Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо особи

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Орган досудового слідства звернувся до суду із вказаним поданням, посилаючись, що в їх провадженні перебуває кримінальна справа № 19-4865, порушена 11.06.2012 року СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області по ч.2 ст.296 КК України за фактом хуліганських дій щодо особи гр..ОСОБА_3, що мали місце на території парку в смт.Рокитне Київської області по вул..Леніна.

14.06.2012 року по даному факту порушена кримінальна справа за ч.2 ст.296 КК України щодо особи ОСОБА_2 і останній був затриманий 15.06.2012 року в порядку ст..115 КПК України за підозрою у скоєнні вказаного злочину.

18.06.2012 року ОСОБА_2 було предявлено обвинувачення, передбачене ч.2 ст.296 КК України.

В обгрунтування подання посилається також на те, що стан здоровя обвинуваченого дозволяє утримувати його в умовах ІТТ. Останній проживає з матірю, батько з родиною не проживає. Відповідно до характеристики з місця навчання Рокитнянського професійно-технічного ліцею, ОСОБА_2 зарекомендував себе пасивним недисциплінованим учнем, який потребує постійного контролю. Неодноразово його поведінка розглядалася на засіданнях штабу профілактики ліцею за участю матері.

В судовому засіданні старший слідчий СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 подання підтримав за викладених у ньому обставин та просить його задовольнити.

Прокурор подання підтримала та просить задовольнити по причині можливого перешкоджання обвинуваченим встановленню істини у справі, зважаючи, що останній дає неправдиві покази.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_1 заперечує проти задоволення подання з огляду на положення чинного кримінального процесуального законодавства, відповідно до положень якого запобіжний захід у виді взяття під варту щодо неповнолітніх застосовується у виняткових випадках, коли є всі підстави вважати, що інший запобіжний захід не зможе забезпечити його належну поведінку, а також на положення міжнародного законодавства по охороні прав людини. Зокрема, положення Конвенції про права дитини.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 також просить передати сина їй під нагляд.

Обвинувачений ОСОБА_2 просить не обирати щодо нього запобіжний захід у виді взяття під варту та просить відпустити до матері.

Заслухавши сторін, вивчивши подання, матеріали кримінальної справи, не зясовуючи та не даючи попередньої оцінки отриманим у справі доказам щодо винуватості у скоєнні інкримінованого ОСОБА_2 злочину, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання зі слідуючих підстав.

Відповідно до положень ст. 148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Разом з тим, органом досудового слідства ні в поданні, ні в судовому засіданні не наведено достатніх даних про те, що обвинувачений ОСОБА_2, перебуваючи на волі буде ухилятися від слідства чи суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі чи виконанню процесуальних рішень, а також, що продовжуватиме злочинну діяльність. Доводи та посилання органу досудового слідства в обгрунтування подання судом розцінюються як припущення, оскільки останні не ґрунтуються на обєктивних даних. Не може слугувати такою підставою і посилання прокурора в тім, що доказом такої обставини є дача обвинуваченим завідомо неправдивих показів, оскільки досудове слідство у справі не закінчено і не можна надати відповідну оцінку всі доказам по справі у їх сукупності і таким чином надати оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_2. Крім того, слід зазначити, що на час розгляду подання про обрання того чи іншого запобіжного заходу суд не має права надавати попередньо оцінки отриманим у справі доказам. Обрання такої позиції обвинуваченим (дача тих чи інших показів) є його правом обрати той чи інший спосіб свого захисту.

Суд погоджується з доводами захисту в тім, що органом досудового слідства не надано доказів того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_2 буде ухилятися від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі чи буде продовжувати злочинну діяльність.

Такими, що заслуговують на увагу, вважає суд також посилання захисту на положення Конвенції про права дитини, відповідно до положень статті 37 якої арешт, затримання чи тюремне увязнення дитини здійснюється згідно із законом та використовується як крайній захід. Аналогічні положення містить і зміст ст..434 КПК України.

При винесенні такого свого рішення, суд бере також до уваги психологічні особливості особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_2, який виховується в сімї однією мамою без батька, що, звичайно і як загально відомо, у більшості випадків негативно впливає на формування особистості неповнолітнього та його характеру. На разі, на переконання суду, таку обставину не можливо ставити у вину його мами чи його особисто. Крім того, слід зазначити, що в матеріалах кримінальної справи маються протиречиві докази поведінки обвинуваченого. Якщо у побуті він характеризується позитивно, то за місцем навчання в нього маються проблеми із поведінкою, проте доказів явно вираженої його негативної поведінки і в даному випадку в матеріалах справи не має і чого не можна сказати про його низьку успішність у навчанні і що не може характеризувати його як особу, схильну до протиправних вчинків.

Судом також береться до уваги та обставина, що обвинувачений раніше не був помічений у скоєнні адміністративних правопорушень чи злочинів та не притягувався жодним чином до відповідальності за те чи інше протиправне діяння.

Відмовляючи в обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту щодо особи обвинуваченого ОСОБА_2, суд разом з тим знаходить необхідним обрати щодо його особи інший запобіжний захід, не повязаний з триманням під вартою і достатнім вважає таким підписку про невиїзд.

Керуючись ст..37 Конвенції про права дитини, ст.ст.148, 150, 165-1, 165-2, 434 КПК України,-

П о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

Затриманого ОСОБА_2 звільнити негайно в залі суду.

Обрати щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

На постанову судді може бути подана апеляція на протязі трьох діб з дня її винесення.

Суддя О.Литвин