АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1392/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 610/878/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186, ч.2, ч.4 ст.187,
п.п.4,9,12 ч.2 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2015 р. колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю прокурора ОСОБА_6
- засудженого ОСОБА_7
- захисника засудженого адвоката ОСОБА_8
- представника виправного центру ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 15 червня 2015 р., -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком апеляційного суду Харківської області від 27.09.2005 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено до покарання за ч.2 ст.186 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі; ч.2 ст.187 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що являється його власністю; ч.4 ст.187 КК України 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що являється його власністю: п.п.4,9,12 ч.2 ст. 115 КК України 13 (тринадцять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі, з конфіскаціє майна, що являється я його власністю.

11.03.2015 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло подання тимчасово виконуючого обов`язки начальника Балаклійського виправного центру №106 та спостережної ради при Балаклійській районній державній адміністрації Харківської області про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 19.03.2015 року вищевказане подання задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 05.05.2015 року ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 19.03.2015 року скасовано, та призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі, у зв`язку з тим, що це подання розглянуто без участі засудженого ОСОБА_10 .

При повторному розгляді цього подання про умовно дострокове звільнення ОСОБА_10 ухвалою Балаклійського районного суду від 15.06.2015 року воно задоволено, та він умовно-достроково звільнений від відбування покарання.

Задовольняючи подання суд вказав, що ОСОБА_11 раніше не судимий, у Балаклійському ВЦ №106 відбував покарання, яке призначене 27.09.2005 року вироком апеляційного суду Харківської області у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2014 р. замінено на обмеження волі на не відбутий строк - 3 роки 1 місяць 22 дні.
Як вказано судом першої інстанції, на час розгляду справи засуджений фактично відбув більше 3/4 строку призначеного йому покарання, який відраховується з 05.04.2004 року, та має закінчитися 04.03.2017 року.
Не відбута частина покарання станом на день розгляду справи становить 01 (один) рік 08 місяців 19 днів.
Судом зазначено, що з матеріалів подання вбачається, що за весь час відбування покарання ОСОБА_10 сумлінною поведінкою і ставленням до праці належним чином довів своє виправлення, має 14 заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці, має 3 стягнення, які погашені, характеризується з позитивного боку, в матеріалах особової справи містяться докази прагнення засудженого довести своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
На думку суду першої інстанції на виправлення особи вказує його поведінка під час відбування покарання, ставлення до праці на належному рівні, а також відбуття необхідної частини покарання, і ці підстави є вирішальними під час з`ясування можливості умовно-дострокового звільнення засудженого, а тяжкість злочинів, за вчинення яких особа відбуває покарання, не може бути самостійною перешкодою для умовно-дострокового звільнення.
Не погоджуючись із таким рішенням суду, прокурор, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 15.06.2015 року, та винести ухвалу про відмову в задоволення подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_10 .
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням вимог Кримінального кодексу України та Кримінально-виконавчого кодексу України.
Прокурор вказав, що ОСОБА_10 засуджений вироком апеляційного суду Харківської області від 27.09.2005 року до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186, , ч.2 ст.187, ч.4 ст.187, п.п.4,9.12 ч.2 ст.115 КК України, які він вчинив в стані алкогольного сп`яніння, та вчинив вбивство з особливою жорстокістю.
При цьому ОСОБА_10 та його захисник оскаржували вирок, посилаючись на те, що ОСОБА_10 спричинив тяжкі тілесні ушкодження, які потягли смерть потерпілого замість жорстокого вбивства.
Ухвалою Верховного Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.01.2006 року касаційну скаргу ОСОБА_10 та його захисника залишено без задоволення.
Як вказує державний обвинувач, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2014 року ОСОБА_10 замінено не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць 22 дні на обмеження волі.
До Балаклійського виправного центру №106 засуджений прибув 14.03.2014 року і до подачі документів до районного суду щодо застосування до нього положень ст.81 КК України ОСОБА_10 перебував у виправному центрі менше 1 року та не зважаючи на 4 заохочення, не зміг довести своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
Крім того, прокурор вказує, що у ОСОБА_10 , з огляду на його особу, залишається значна частина не відбутого покарання 01 рік 11 місяців 12 днів.
Тому, на думку апелянта, дані факти не дають достатньо підстав дійти твердого переконання та висновку про виправлення ОСОБА_10 за період відбування покарання, а також те, що він довів своє виправлення, як це зазначено у поданні адміністрації установи.
Прокурор також вказує, що після ухвалення Жовтневим районним судом рішення про заміну невідбутної частини призначеного покарання у виді 3 років 1 місяця 22 дні позбавлення волі на обмеження волі засуджений ОСОБА_10 відбув менше 3/4 цього більш м`якого покарання, що суперечить п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини більш м`яким».
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, засудженого та його захисника, представника виправного центру, які заперечили проти її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ч.154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.
Згідно з ч.2, п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та відбув не менше 3/4 строку покарання.

У своєму поданні до суду щодо умовно дострокового звільнення від відбуття покарання як голова спостережної комісії, так і т.в.о. начальника Балаклійського виправного центру №106 вказали та відмітили, що засуджений ОСОБА_10 своєю сумлінною поведінкою та становленням до праці довів своє виправлення.

На це ж вказав суд першої інстанції у своєму рішення, задовольняючи подання, та вказав на підстави, які підтверджують ці висновки.

Як вбачається із матеріалів провадження, на день розгляду подання засуджений ОСОБА_10 відбув ? частини призначеного йому строку вироком суду від 27.09.2005 року, що згідно з вимогами ст.81 КК України надає підстави для розгляду такого подання.

Що ж стосується доводів апеляції прокурора, в якій він посилається на п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким», то ці доводи апеляції, на думку колегії суддів, є незаконними та не обгрунтованими, та як такі, що суперечать вимогам ст.81 КК України.

Крім того, не обгрунтованими, невмотивованими та незаконними є посилання прокурора в своїй апеляції на те, що до ОСОБА_10 неможливо застосувати умовно дострокове звільнення через те, що він раніше скоїв та був засуджений за скоєння тяжкого злочину, в стані алкогольного сп`яніння, з особистою жорстокістю.

Крім того, колегія суддів вважає незаконним посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_10 повинен відбути 3/4 строку, який йому залишився після ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2014 року, що також суперечить вимогам ст.81 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляцію прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 15.06.2015 року без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Балаклійського району Харківської області від 17.06.2015 року залишити без задоволення, а ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 15.06.2015 року про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Судді:

_____________________ _____________________ __________________