УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/9847/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 410 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 16 жовтня 2015 року,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, військовослужбовця: командира комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
засуджено за ст. 410 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки тримання у дисциплінарному батальйоні.
Відповідно до ст. 54 КК України позбавлено обвинуваченого ОСОБА_8 військового звання «лейтенант».
Відповідно до ст. 55 КК України позбавлено обвинуваченого ОСОБА_8 права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків на 2 роки.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 не обирався.
Згідно вироку суду, 29 листопада 2013 року наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) №755 лейтенанта ОСОБА_9 призначено на посаду командира комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 , тому відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу у Збройних Силах України за контрактом.
Відповідно до ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 59, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, лейтенант ОСОБА_10 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України, законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, відповідати за бойову готовність взводу, успішне виконання бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну особового складу взводу, зобов`язаний стежити за наявністю і правильною експлуатацією, обслуговуванням і збереженням озброєння, техніки, спорядження, речового та іншого майна у взводі і не менше раз на два тижні особисто проводити їх огляд і перевірку наявності, тобто ОСОБА_10 постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, а тому є військовою службовою особою.
Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників до підлеглих без приниження їх особистої гідності, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів.
Відповідно до п.п. 2.6, 2.15 наказу Міністра оборони України №359 від 29 червня 2005 року «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України» у підрозділах зброя та боєприпаси до неї, у тому числі й навчальні, зберігаються в кімнаті зберігання зброї, особлива увага, окрім іншого, звертається на своєчасність здачі зброї особовим складом який прибув з варти, відряджень, нарядів і занять.
Однак, лейтенант ОСОБА_10 під час проходження військової служби за контрактом, зловживаючи службовим становищем, вирішив стати на злочинний шлях та привласнити вогнепальну зброю, а саме автомат АКС-74.
Так, 27 грудня 2014 року в другій половині дня лейтенант ОСОБА_10 , перебуваючи в розташуванні зведеної роти військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , будучи командиром взводу, маючи право на проведення з особовим складом взводу занять з бойової підготовки, керувати навчанням рядового складу, що проводять командири відділень, постійно вести індивідуальну роботу з виховання, виховувати особовий склад взводу в дусі поваги, окрім іншого, до бережливого ставлення до озброєння, особисто перевіряти бойову готовність, окрім іншого, озброєння взводу, будучи старшим за військовим званням відносно чергового по роті сержанта ОСОБА_11 , зловживаючи службовим становищем, отримав від останнього автомат АКС-74 № НОМЕР_3 , з метою участі наступного дня у вогневій підготовці з підлеглим особовим складом комендантського взводу та чищення.
Разом з тим, 28 грудня 2014 року в другій половині дня лейтенант ОСОБА_10 , будучи військовою службовою особою, перебуваючи за місцем розташування військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , в порушення ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 59, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 2.6 наказу Міністра оборони України №359 від 29 червня 2005 року «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», зловживаючи службовим становищем, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, привласнив отриманий автомат АКС-74 № НОМЕР_3 , загальною вартістю 1385,28 грн., та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив державі в особі військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) матеріальної шкоди. Вказаний автомат у військовій частині відсутній, його місцезнаходження не відоме.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оскаржуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, просить змінити вирок суду, застосувати до призначеного йому покарання ст. 75 КК України, звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням. Вважає вирок суду несправедливим в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого через суворість. Вказує, що судом не було враховано дані про його особу, а саме: він раніше не судимий, вину визнав повністю, щиро розкаявся та щомісячно сплачує нанесені ним збитки.
В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , яке надійшло від військового прокурора Житомирського гарнізону ОСОБА_12 , йдеться про необґрунтованість апеляційної скарги та відсутність підстав для скасування або зміни вироку суду першої інстанції.
В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_13 не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку. Оскільки в апеляційній скарзі обвинуваченого ставиться питання про пом`якшення, апеляційний суд, з урахуванням думки прокурорів, вважає можливим розглядати провадження у відсутності нез`явившихся осіб, що не суперечить вимогам ст.52, ч.4 ст.405 КПК України.
Заслухавши доповідача, міркування прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у привласненні зброї військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 410 КК України кваліфіковані правильно.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, судом зазначено, що обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину. Ці обставини суд визнав такими, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 місцевим судом не встановлено.
Крім того судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_10 характеризується посередньо по місцю служби, позитивно по місцю навчання, раніше не судимий, дає критичну оцінку своїм діям, на обліку в наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває, приймав участь в антитерористичній операції в Донецькій області по врегулюванню кризової ситуації в Україні, а тому з урахуванням пом`якшуючих обставин покарання та наведених мотивів, суд прийшов до висновку при призначенні ОСОБА_14 покарання застосувати ст. 69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленою санкцією ч.2 ст. 410 КК України у виді тримання у дисциплінарному батальйоні.
З наведеним висновком місцевого суду погоджується і апеляційний суд та вважає, що призначене судом покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не можна визнати несправедливим внаслідок суворості.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про не врахування даних про його особу є безпідставними, оскільки спростовуються вищенаведеним. Зазначення обвинуваченим ОСОБА_8 про щомісячну сплату ним нанесених збитків не може слугувати підставою для застосування щодо призначеного йому покарання ст. 75 КК України.
Крім того, статтею 75 КК України не передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням при призначенні покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні.
Вирок суду відповідає вимогам статей 368, 370, 374 КПК України. Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання є необґрунтованими. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону по справі не встановлено.
На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_8 слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 16 жовтня 2015 року щодо нього - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: