Дата документу 29.09.2015

Справа № 334/7691/13-к
Провадження № 1-кп/334/27/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2015р. Ленінський райсуд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвокатів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

та представника

цивільного позивача - ОСОБА_6 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Шостка, Сумської області, українця, одруженого, освіта середня-спеціальна, не працюючого, інваліда 2-ї групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28.10.2003р. ОСОБА_7 звернувся до Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії, де була зареєстрована медична справа №9046 від 28.10.2003р., де його звернення двічі були розглянуті на зазначеній комісії за номером №478 від 18.12.2003р. та №495 від 04.11.2004р., відповідно до висновків комісії, захворювання ОСОБА_7 були визнані загальними, з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС - не пов`язані.

В подальшому ОСОБА_7 , особисто отримавши відповідні висновки, які не давали йому право на отримання підвищеної пенсії, достовірно знаючи, що при наданні до Пенсійного фонду висновку експертної комісії щодо хвороби, пов`язаної з виконанням ним обов`язків по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС, зможе отримувати підвищену пенсію, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, наприкінці 2004 року, перебуваючи у приміщенні «Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих наслідків внаслідок аварії на ЧАЕС», розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, площа Жовтнева, д. 14, звернувся до ОСОБА_8 , який за грошову винагороду, розмір якої не встановлений через тривалий перебіг часу, та за невідомих слідством обставин, підробив експертний висновок № 497 від 02.12.2004р., в якому, ОСОБА_7 був зазначений діагноз: «бронхіальна астма, емфізема легенів, хронічний обструктивний бронхіт», тобто, були зазначені захворювання, пов`язані з виконанням ним обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

17.01.2005р., ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, використовуючи завідомо підроблений документ, надав до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя, що знаходилося за адресою: м.Запоріжжя, вул.Трегубенка, 18, експертний висновок «Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих наслідків внаслідок аварії на ЧАЕС» №497 від 02.12.2004р., що є завідомо підробленим документом, в якому, ОСОБА_7 був зазначений діагноз: «бронхіальна астма, емфізема легенів, хронічний обструктивний бронхіт», тобто, були зазначені захворювання, пов`язані з виконанням ним обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що надавало йому право на одержання пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Внаслідок обману державного органу в особі УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя, тобто, внаслідок шахрайських дій, із використанням підробленого документу, ОСОБА_7 в період часу з 17.01.2005р. по 31.12.2011р. неправомірно одержував підвищену пенсію, згідно ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а всього, згідно висновку судової економічної експертизи №107 від 29.09.2014р., обвинувачений ОСОБА_7 отримав за вищезазначений період часу 165107,51гр., а також, в січні 2012р., він отримав 5265,80гр., тобто, всього за період часу з 17.01.2005р. по 31.01.2012р. він незаконно отримав від держави пенсію в розмірі 170373,31гр. При тому, що його пенсія як інваліда 3-ї гр. загального захворювання відповідно нарахувань згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період часу з 17.01.2005р. по 09.11.2010р., та як інваліда 2-ї гр. загального захворювання за період часу з 10.11.2010р. по 31.12.2011р., склала би тільки 43223,61гр., тобто, фактично він безпідставно отримав за вищевказаний період часу - 121883,90гр. та за січень 2012р. він отримав 4410,99гр., а всього 126294,89гр.

Тобто, розмір матеріального збитку спричиненого обвинуваченим державі більше чим в 100 разів, але не більше 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що визнається значною шкодою.

По справі заявлений цивільний позов представником УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на суму 165111,16гр., як безпідставно отриману обвинуваченим ОСОБА_7 пенсію за період часу з 17.01.2005р. по 31.01.2012р.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 свою провину в пред`явленому йому звинуваченні не визнав, пояснивши суду, що отримуючи особисто від ОСОБА_8 в грудні 2004р. в м.Дніпропетровськ, експертний висновок «Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих наслідків внаслідок аварії на ЧАЕС» №497 від 02.12.2004р., він не здогадувався про те, що висновок є підробленим, тому, пред`являючи його в січні 2005р. до УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя, він вважав, що обґрунтовано має права на отримання підвищеної пенсії відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Свідчення ОСОБА_8 про те, що він зробив обвинуваченому підроблений висновок на його прохання за винагороду, вважає надуманими, зробленими під тиском працівників міліції. Тому, цивільний позов УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя він не визнає та просить суд винести відносно нього виправдувальний вирок.

Однак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 знайшла своє підтвердження представленими по справі доказами, а саме:

явкою з повинною обвинуваченого ОСОБА_7 , написаною власноруч 24.01.2012р., в якій він визнав себе винним в тому, що за винагороду отримав в грудні 2004р. підроблений експертний висновок та надав його в УПФУ для отримання підвищеної пенсії /а.с.36 т.№1/;

довідкою «Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих наслідків внаслідок аварії на ЧАЕС» №556 від 12.01.2012р., в якій зазначене, що ОСОБА_7 за результатами розгляду питання щодо визначення його захворювань, було видано два експертних висновку: №478 від 18.12.2003р. та №495 від 04.11.2004р., відповідно до яких, захворювання ОСОБА_7 були визнані загальними, з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС - не пов`язані. Висновок за №497 від 02.12.2004р. відносно ОСОБА_7 не розглядався та не видавався /а.с.48-50 т.№1/;

суду наданий оригінал експертного висновку №497 від 02.12.2004р., в якому зазначене, що захворювання, встановлені у ОСОБА_7 , пов`язані з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС та інші оригінали медичних документів /протокол огляду від 22.03.2012 року про вилучення особистої справи ОСОБА_7 в «Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих наслідків внаслідок аварії на ЧАЕС» /а.с.3-90 т.№2/;

відповідно копії реєстраційного журналу «Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих наслідків внаслідок аварії на ЧАЕС», ОСОБА_7 26.12.2003р. одержав один екземпляр експертного висновку №478 від 18.12.2003р., та 18.11.2004р. він одержав 1 екземпляр експертного висновку №495 від 04.11.2004р. /а.с.183-187 т.№2/;

відповідно висновку судової технічної експертизи документів №42 від 29.02.2012р., встановлено, що документ - експертний висновок №497 від 02.12.2004р. /за №9046 від 08.09.2004р./, та експертні висновки №478 від 18.12.2003р. та №495 від 04.11.2004р., надруковані на різних печатних машинках, із нанесенням спочатку круглої печатки «Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС», а потім, строки бланка та підпис /а.с.91-94 №1/;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив в ході досудового слідства та наполягав на своїх раніше даних поясненнях в ході судового слідства, надавши суду підтвердження того, що через свій вік 89 років /а.с110-112 т.№6/ та стан свого здоров`я /а.с.112-113 т.№6/, він не може особисто прибути з м.Дніпропетровськ та дати пояснення в судовому засіданні, що з 1987р. він обіймав посаду експерта ради «Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС», а потім, заступником голови комісії. Порядок проведення засідання комісії з наступним прийняттям експертного висновку починався з того, що секретар від ліквідатора витребувала медичні документи, які передаються експертові. Тобто, експертний висновок провадився відповідно наданих документів, без особистої присутності особи, відносно якої виноситься висновок. Після чого, експерт, за результати огляду документів, доповідав членам комісії результат, і ухвалювався позитивний або негативний висновок. На засіданні комісії ведеться протокол, який підписують усі присутні члени комісії. Секретар передавала друкарці друкувати експертний висновок, а потім, приносила його на підпис. Експертний висновок міг підписати тільки голова комісії, або його зам - ОСОБА_9 . Згодом, секретар видавала експертний висновок разом з документами ліквідаторові під розпис у журналі. Негативний експертний висновок, що хвороба не пов`язана з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС, видавався в одному екземплярі, а позитивний експертний висновок, що хвороба пов`язана з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС видавався у двох примірниках. Іногородні ліквідатори самі довідувалися по телефону, коли їм слід одержати висновок. ОСОБА_7 в експертну комісію звертався двічі, в 2003р. та у 2004р., комісія винесла висновок про те, що захворювання ОСОБА_7 не пов`язані з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС, які він отримав особисто. Щодо експертного висновку №497 від 02.12.2004р., то ОСОБА_9 пояснив, що даний висновок він не підписував, але підпис виконаний від його імені з наслідуванням його підпису, бланк належить їх установі і печатка, також. Ці дії, а саме, набрання тексту на їх бланк та завірення його печаткою, не могла скоїти стороння особа, це міг зробити тільки працівник комісії, який мав доступ до бланків та печатки /а.с.97-99 т.№2/;

свідок ОСОБА_10 , допитана в ході досудового слідства, яка наполягала на своїх раніше даних поясненнях в ході судового слідства, надавши суду письмову заяву /а.с.97 т.№6/, пояснила суду, що з 1996р. вона була експертом «Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС», а потім, коли ОСОБА_9 пішов на пенсію, стала обіймати посаду заступника голови комісії. Саме вона двічі в 2003р. та 2004р. встановлювала по особистій справі ОСОБА_7 та наданим ним документам, відсутність причинного зв`язку між його захворюваннями та наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС, тому, йому в 2004р. був виданий експертний висновок №495 від 04.11.2004р. про те, що його захворювання не пов`язані з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС. 02.12.2004р. на засіданні комісії матеріали відносно ОСОБА_7 не розглядалися, у списках осіб, які були розглянуті в цей день, його прізвища не має, записи відносно нього в протоколі реєстраційного журналу, відсутні. На той час лікарем статистом в експертній комісії працював ОСОБА_8 , який мав доступ і до бланків експертних висновків і до печатки комісії /а.с.100-106 т.№2/;

судом встановлено, що саме від обвинуваченого ОСОБА_7 суду стало відомо про особу на ім`я ОСОБА_11 , що працював в Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії, до якого обвинувачений звернувся в грудні 2004р. для отримання за винагороду експертного висновку з позитивним для ОСОБА_7 результатом. Тому, за постановою Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 01.11.2012р. була встановлена ця особа - ОСОБА_8 /а.с.121 т.№3/;

неодноразово допитаний в ході судового та досудового слідства, свідок ОСОБА_8 пояснив в судовому засіданні, що раніше він працював у «Дніпропетровській регіональній міжвідомчій експертній комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС» на посаді лікаря-статиста технічної групи з 2001р. по 2006рік. ОСОБА_7 звертався в експертну комісію двічі та двічі одержував експертні висновки, згідно яких, його хвороби не пов`язані з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС. За отримання цих висновків в одному екземплярі, він особисто поставив свій підпис в реєстраційному журналі в 2003р. та 2004р. Оскільки негативний висновок ОСОБА_7 не влаштовував, він звернувся до ОСОБА_8 з проханням за винагороду, розмір якої свідок не пам`ятає через те, що пройшло багато років, видати йому висновок, в якому буде зазначений позитивний результат. ОСОБА_8 погодився та попередив ОСОБА_7 про те, що цей висновок не буде зазначений в його особистій справі та реєстраційних документах, тому, у випадку перевірки, підробка висновку буде встановлена. Однак, ОСОБА_7 погодився отримати такий висновок, його цікавив тільки позитивний результат. Отримавши винагороду, ОСОБА_8 оформив та передав ОСОБА_7 підроблений експертний висновок №497 від 02.12.2004р., в якому було зазначене, що хвороби ОСОБА_7 пов`язані з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС. Підпис від імені ОСОБА_9 в експертному висновку, ОСОБА_8 поставив сам, номер висновку та його дату, він також, поставив сам, доступ до печатки він мав, тому, і печатку ставив сам. Щодо пояснень ОСОБА_7 в ході судового слідства про те, що він дійсно передавав ОСОБА_8 в грудні 2004р. в приміщенні Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії грошові кошти, називаючи їх благодійним внеском, то ці доводи ОСОБА_7 є надуманими, оскільки, ніяких благодійних фондів в експертній комісії не було;

в ході одночасного допиту обвинуваченого ОСОБА_7 , а присутності його адвоката, та свідка ОСОБА_8 , свідок повністю підтвердив дані ним пояснення щодо виготовлення на прохання обвинуваченого, за винагороду, підробленого експертного висновку №497 від 02.12.2004р. /протокол від 12.08.2013р. а.с.241-245 т.№3/;

допитаний у судовому засіданні слідчий ОСОБА_12 , у якого протягом лютого-квітня 2012р. в провадженні була кримінальна справа відносно ОСОБА_7 , пояснив суду, що обвинувачений без тиску на нього дав явку з повинною, і в ході досудового слідства він повністю визнавав себе винним в шахрайських діях щодо надання в УПФУ Ленінського району м.Запоріжжя підробленого висновку, на підставі якого він тривалий час неправомірно отримував підвищену пенсію як такий, що має хвороби пов`язані з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС. Через те, що пройшло багато років, він не пам`ятав деталі, однак, обставини скоєного не заперечував, що підтверджується і протоколом його допиту у якості підозрюваного, і протоколом допиту у якості обвинуваченого /а.с.36 т.№1, а.с.119-120, 131-133 т.№2/;

свідок ОСОБА_13 пояснила в ході досудового слідства та в судовому засіданні про те, що вона працювала начальником відділу по призначенню пенсії в УПФ Ленінського району м.Запоріжжя з 2004р. З квітня 2014р. вона обіймає посаду начальника відділу спеціальних пенсій. ОСОБА_7 перебував в Управлінні на обліку та в січні 2005р. надав експертний висновок №497 від 02.12.2004р. /особиста справа №9046 від 08.09.2004г./, та довідку МСЕК, у яких було зазначене, що його хвороби пов`язані з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС. Після чого, фахівцями УПФ ОСОБА_7 була призначена пільгова пенсія згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Експертний висновок містив чорнильний відтиск печатки та мав підпис голови комісії, тому, сумнівів не викликав. У січні 2011р. в управлінні УПФУ була проведена перевірка КРУ, перевірялися всі пенсійні справи по чорнобильцям, у тому числі, і відносно ОСОБА_7 . Співробітниками КРУ були зроблені запити в Дніпропетровську експертну комісію та отримана відповідь про те, що експертний висновок №497 від 02.12.2004р. ОСОБА_7 не видавався, в зв`язку із чим, було прийняте рішення на засіданні Комісії для розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою пенсій №11 від 24.01.2012р. про припинення ОСОБА_7 виплати пенсії з 01.02.2012р. Однак, постановою Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 12.07.2012р., вищевказане рішення Комісії було визнане протиправним та скасоване, УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя було зобов`язане відновити виплату ОСОБА_7 пенсії /а.с.137-138 т.№3/. Така постанова судом була прийнята через те, що питання про визнання ОСОБА_7 винним по кримінальній справі, ще не було вирішено;

пояснення свідка ОСОБА_13 підтверджуються актом ДФІ України в Запорізькій області №05-21/3 від 03.02.2012р. про результати проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя за період часу з 01.01.2009р. по 01.12.2011р., відповідно до висновків якого, було встановлено, що ОСОБА_7 був наданий статус постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС на підставі фіктивного експертного висновку, що призвело до незаконних виплат пенсії /а.с71-79 т.№3/ та протоколом засідання Запорізької обласної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС за №18 від 27.03.2012р., відповідно до якого, ОСОБА_7 був позбавлений статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії з вилученням у нього посвідчення /а.с.142-146 т.№6/;

відповідно висновку судової економічної експертизи № 107 від 29.09.2014р., встановлено, що ОСОБА_7 в період часу з 17.01.2005р. по 31.12.2011р. УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя нарахувало та виплатило пенсію, відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в сумі - 165107,51гр. /а.с.45-48 т.№5/;

допитана в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_14 , пояснила суду, що для надання висновків щодо встановлення суми отриманої обвинуваченим пенсії за вищевказаний період часу, як особи, постраждалої внаслідок аварії на ЧАЕС, їй були надані всі матеріали кримінального провадження, особиста пенсійна справі ОСОБА_7 та розрахунки, надані УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя. Період часу, а саме, протягом 2012р.-2013р., на який посилаються адвокати обвинуваченого ОСОБА_7 , за який були прийняті постанови суду щодо відновлення ОСОБА_7 виплати пенсії та її перерахунку у зв`язку із змінами законодавства, експерт не брала до уваги, т.я. зазначений в цих постановах час виходить за рамки пред`явленого ОСОБА_7 звинувачення, тобто, вона досліджувала тільки період часу з 17.01.2005р. по 31.12.2011р., який зазначено в обвинувальному акті;

представник цивільного позивача ОСОБА_6 , допитана в судовому засіданні пояснила суду, що ОСОБА_7 в період часу з 17.01.2005р. по 31.12.2011р. неправомірно одержував підвищену пенсію, згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а всього, відповідно розрахунку УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя, шкода, заподіяна державі станом на 31.01.2012р. становить 165111,16гр., а згідно висновку судової економічної експертизи №107 від 29.09.2014р., обвинувачений ОСОБА_7 отримав за вищезазначений період часу 165107,51гр., а також, в січні 2012р. він отримав 5265,80гр., тобто, всього за період часу з 17.01.2005р. по 31.01.2012р. він незаконно отримав від держави пенсію в розмірі 170373,31гр. Тому, УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 матеріальну шкоду на користь УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя в сумі, зазначеній у цивільному позові 165111,16гр., як безпідставно отриману пенсію.

В ході досудового слідства, обвинувачений ОСОБА_7 посилався на психологічний тиск відносно нього зі сторони працівників міліції, тому, слідчим Ленінської прокуратури м.Запоріжжя, була проведена перевірка його доводів, за результатами якої винесена постанова від 08.08.2012р., якою у порушенні кримінальної справи відносно співробітників Ленінського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області було відмовлено за відсутністю складу злочину /а.с.102-106 т.№3/. Крім того, постановою слідчого судді Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 28.10.2014р. ОСОБА_7 було відмовлено у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження /а.с.29 т.№6/.

Досудовим слідством спростовані доводи обвинуваченого про те, що він не знав про те, що виготовлений ОСОБА_8 на його прохання за винагороду експертний висновок є завідомо підробленим, оскільки, експертний висновок готується один раз на рік, і отримавши відмову комісії 04.11.2004р., він розумів, що позитивний висновок від 02.12.2004р., за який він ніде не розписувався, не може бути дійсним. Однак, визнаючи і розуміючи це, він, шляхом обману, надав завідомо підроблений документ до УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя для неправомірного отримання підвищеної пенсії, тобто, заволодіння державними коштами в значному розмірі. Ці ж обставини були підтверджені і в ході судового слідства.

Враховуючи вищевикладені докази та свідчення, суд вважає, що вони не протирічать один одному, та доповнюють одне одного, тому, відповідають вимогам ст.85-86 КПК України, тобто, суд визнає ці докази належними та допустимими, які підтверджують вину ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, в яких він звинувачений.

А не визнання обвинуваченим своєї провини, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинені злочини.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст.190 ч.2 КК України, як шахрайство, тобто, заволодіння чужим майном шляхом обману, що завдало значної шкоди. А також, дії обвинуваченого суд кваліфікує і за ст.358 ч.3 КК України /в редакції 2001р./, тобто, використання завідомо підробленого документу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує його особу, те що він раніше не був судимим, він є інвалідом 2-ї гр., має ряд важких захворювань та потребує постійного медичного нагляду та лікування, має на утриманні неповнолітню дочку, 1999р. народження, позитивно характеризується за місцем проживання, крім того, він скоїв злочини, які не відносяться до тяжких, тому, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі.

А також, відповідно до вимог ч.5 ст.74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 КК України, тобто, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули: три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості та п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Оскільки за ч.3 ст.358 КК України /в редакції 2001р./ передбачене максимальне покарання у вигляді обмеження волі на строк до двох років, а за ч.2 ст.190 КК України максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3-х років, при тому, що злочини вчинені обвинуваченим ОСОБА_7 в 2005 році, тому, на момент винесення вироку, ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Щодо цивільного позову, заявленого УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя в рахунок відшкодування матеріального збитку, спричиненого державі, то суд вважає, що він підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що ОСОБА_7 визнаний інвалідом з 2003р., і як інвалід загального захворювання він має право на отримання від держави пенсії відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсії по інвалідності, згідно до вимог ст.33 вищезазначеного Закону, залежить від групи інвалідності, яка призначається відповідно: інвалідам 2-ї гр. 90 відсотків пенсії за віком, інвалідам 3-ї гр. 50 відсотків пенсії за віком, які обчислюються відповідно до ст.27-28 цього Закону. У разі зміни групи інвалідності, пенсія в новому розмірі виплачується з дня зміни групи інвалідності. Відповідно висновку судової економічної експертизи № 107 від 29.09.2014р., встановлено, що всього за період часу з 17.01.2005р. по 31.12.2011р. ОСОБА_7 отримана пенсія, нарахована відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в сумі - 165107,51гр. Однак, в період часу з 17.01.2005р. по 09.11.2010р. ОСОБА_7 отримував би пенсію як інвалід 3-ї гр. загального захворювання, а з 10.11.2010р. по 31.12.2011р. - як інвалід 2-ї гр. загального захворювання, а всього, за цей період часу, як інвалід 2-ї та 3-ї гр. він отримав би тільки 43223,61гр. Тобто, безпідставно отриманий обвинуваченим розмір пенсії складає суму /165107,51гр.-121883,90гр./ - 43223,61гр., яка і підлягає стягненню з обвинуваченого на користь цивільного позивача.

Речовими доказами слід розпорядитися відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись 49,74 КК України, ст.368-370,373-374,376 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_7 за ч.3 ст.358 КК України /в редакції 2001р./ та ч.2 ст.190 КК України і призначити покарання:

за ч.3 ст.358 КК України /в редакції 2001р./ призначити покарання у вигляді 2-х років обмеження волі;

за ч.2 ст.190 КК України - у вигляді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та остаточно призначити до відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 - два роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробувальним терміном - на 2 роки.

Застосувати до засудженого ОСОБА_7 вимоги ст.49 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироку законної сили, залишити - підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 43223,61гр. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Процесуальні витрати на проведення почеркознавчої, економічної експертиз та технічної експертизи документів, відповідно до вимог ст.122 КПК України, віднести на рахунок Державного бюджету України.

Речовий доказ: оригінал справи №9046 на ім`я ОСОБА_7 на 87 аркушах та оригінал експертного висновку №9046 від 08.09.2004г. зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1