Справа №10-328/2010 11.11.2010 17.09.2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:
головуючого: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за апеляцією Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2010 року, якою визнано незаконним затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брест Республіки Білорусь, громадянина України, не судимого.

14.10.2010 року в порядку ст. 115 КПК України затриманий ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 115 КК України.

22.10.2010 року захисник ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою про визнання затримання його підзахисного ОСОБА_7 незаконним. Послався на те, що ОСОБА_7 за відсутністю передбачених ст. 106 КПК України підстав фактично затриманий працівниками карного розшуку УМВС України в Миколаївській області 13.10.2010 року, а протокол затримання складений 14.10.2010 року. Стверджує, що до моменту складання протоколу затримання відносно ОСОБА_7 застосовувалися недозволені методи досудового слідства. Вважає, що затримання ОСОБА_7 є незаконним, оскільки здійснено з порушенням норм національного та міжнародного законодавства.

Задовольняючи скаргу захисника, суд в обґрунтування свого рішення послався на практику Європейського суду, відповідно до якої фіксація даних про затримання особи, підозрюваної у скоєнні злочину, є необхідною для законності затримання особи.

В апеляції прокурор просить постанову суду скасувати та постановити свою ухвалу, якою визнати затримання ОСОБА_7 законним. Посилається на те, що постанова суду є необґрунтованою. Вказує, що затримання ОСОБА_7 відбулось 14.10. 2010 року із дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 106, 115 КПК України, що підтверджується даними протоколу затримання ОСОБА_7 та матеріалами кримінальної справи.

В доповненнях до апеляції прокурор послався на результати перевірки, проведеної МВ з КЗ Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області та Вознесенською міжрайонною прокуратурою Миколаївської області і просив скасувати постанову суду, а матеріали направити на новий судовий розгляд.

В запереченнях на апеляцію захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить постанову суду залишити без змін, а апеляцію без задоволення. Посилається на те, що факт затримання ОСОБА_7 13.10.2010 року встановлений судом при розгляді подання слідчого про обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Вказує, що родичі ОСОБА_7 про його затримання не були повідомлені. Зазначає, що обшук в домоволодінні ОСОБА_7 проведений до офіційно задокументованого затримання ОСОБА_8 . Стверджує, що 13.10.2010 року були відсутні передбачені законом підстави для затримання ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляції, пояснення захисника ОСОБА_5 , який просив апеляцію прокурора залишити без задоволення, а постанову суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.8 ст. 106 КПК України скарга про незаконне затримання розглядається суддею з додержанням вимог, передбачених ст.165-2 КПК України.

У відповідності із вимогами ч.5 ст.165-2 КПК України суддя повинний вивчити матеріали кримінальної справи, представлені слідчим.

Як вбачається із протоколу судового засідання суддя цих вимог закону не дотримався, оскільки дослідив тільки письмові матеріали судового провадження (скаргу, ордер, протокол затримання).

Таким чином, суддя в порушення вимог закону через дослідження матеріалів справи не перевірив наявність підстав, з якими закон пов`язує затримання підозрюваного у вчиненні злочину, а також ті дані, які на думку захисника ОСОБА_5 свідчать про незаконне затримання його підзахисного.

Тому є вірними доводи апелянта про необґрунтованість та незаконність прийнятого судом рішення.

У відповідності із ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суд застосовує практику Європейського Суду, як джерело права.

Але застосовуючи практику Європейського Суду, суддя при вирішенні питання про законність затримання ОСОБА_7 повинний дотримуватися і вищевказаних вимог національного законодавства.

Колегія суддів вважає, що суддя допустив процесуальні порушення, які є суттєвими, оскільки вони перешкодили постановити законну і обґрунтовану постанову.

Тому постанова суду підлягає скасуванню, а матеріали направленню на новий судовий розгляд, під час якого слід дослідити обставини, пов`язані із затриманням ОСОБА_7 , перевірити наявність передбачених ст. 106 КПК України підстав для затримання підозрюваного у вчиненні злочину та прийняти рішення відповідно до вимог закону.

У зв`язку із скасуванням постанови суду з процесуальних підстав апеляція прокурора та заперечення на апеляцію захисника по суті викладених у них доводів колегією суддів не перевірялась.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Апеляцію Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області задовольнити.

Постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2010 року у відношенні ОСОБА_7 скасувати, а матеріали направити на новий судовий розгляд.

Головуючий:

Судді: