Справа № 523/4780/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2015 року м.Одеса

Колегія суддів Суворовського районного суду м.Одеси в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

адвоката-захисника - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса матеріали кримінального провадження №0007112 за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Доманівка Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-11.01.2007 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 п.3, 4 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки з покладанням відповідних обов`язків;

-03.06.2009 року Доманівським районним судом Миколаївської області за ст.ст.121 ч.1, 309 ч.2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 11.01.2007 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, згідно постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.12.2011 року звільнений умовно-достроково на 9 місяців 05 днів не відбутого строку покарання,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

06.11.2013 року приблизно о 13 годині 45 хвилин ОСОБА_10 , знаходячись біля храму ОСОБА_11 матері, який розташований за адресою: м.Одеса, пр-т Добровольського №110, в ході спільного вживання алкогольних напоїв та раптово виниклого конфлікту, на ґрунті особистої неприязні, маючи намір на умисне вбивство малознайомого громадянина ОСОБА_12 , наніс останньому ножові поранення в область життєво важливих органів, а саме: одне проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пораненням серця, одне проникаюче поранення живота з пораненням підшлункової кишки та одне колото-різане поранення м`яких тканин лівої тім`яної області, які призвели до смерті останнього.
Згідно з висновком експерта № 42 (575) від 25.11.2013 року на трупі ОСОБА_12 виявлені наступні пошкодження:
-на голові в тім`яній ділянці зліва дві рани, які з`єднані під шкірою між собою одним рановим каналом;
- на передній поверхні грудної клітки зліва, в нижній третині, у 115 см від підошовної поверхні стопи, в 5 см від серединної лінії, по середньо-ключичній лінії в проекції 6-го міжребер`я лінійна рана з ушкодженням хрящової частини ребра, перикарда та верхівки серця;
- на передній поверхні живота в паховій області ліворуч, 87 см від підошовної поверхні стопи, у передній ості крила клубової кістки, розташована в горизонтальному напрямку лінійна рана, яка проникає в черевну порожнину з наскрізним пораненням тонкої (клубової) кишки.
Перераховані ушкодження на голові, грудній клітці і животі мають групові ознаки колото-різаних, на це вказують: рівні краї, неосаднені, один кінець лезовий - гострокутний і протилежний обушковий - «П»-подібний, наявність трас на площинах поділу хрящової частини ребра, а так само глибина ранового каналу, що перевищує довжину поранень на шкірі.
Ушкодження на голові, грудній клітці та животі у ОСОБА_12 утворені від ударів плоского колючо-ріжучого знаряддя типу ножа, що має лезо, обушок, ширину слідоутворюючої частини клинка на рівні занурення в межах 2,0-2,5 см і довжину клинка не менше 7 см, на це вказують: морфологічні та метричні характеристики ран, а так само глибина ранових каналів.
З ушкоджень на голові, грудній клітці і животі можлива ідентифікація передбачуваного травмуючого предмета (знаряддя) за груповими ознаками. На фрагменті грудини з перехресною хрящовою частиною ребра, на площині поділу виявлені траси, про придатність яких для ідентифікаційного дослідження можна буде висловитися після надання травмуючого предмета.
Всі пошкодження у ОСОБА_12 утворені в один час, з якими він міг жити короткочасний проміжок часу, який обчислюється хвилинами (3-5 хвилин), на це вказує характер поранень, а також відсутність вираженої клітинної реакції в пошкоджених тканинах - за результатами гістологічного дослідження.
Проникаючі колото-різані рани грудної клітини та живота у ОСОБА_12 як кожен окремо, так і в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя ("Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.95 року, п. 2.1.3 й, к, о).
Наскрізна рана голови у ОСОБА_12 не була небезпечною для життя в момент заподіяння і при звичайному перебігу у живих осіб має ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату працездатності (вищевказані Правила - п.2.3.2.а).
Враховуючи динаміку розвитку трупних явищ при огляді трупа на місці події («...06.11.13. Шкірні покриви теплі на дотик. Трупні плями не видно, трупне задубіння відсутнє у всіх групах досліджуваних м`язів. При ударі спец. предметом двоголового м`яза плеча утворюється ідиомускулярна пухлина у вигляді щільного тяжа висотою 1.5 см (час 15.00 годин)» і при судово-медичному дослідженні в морзі «...07.11.2013 року 08-10.30 год... Трупні плями синюшні, помірні, розташовані на задньо-бокових поверхнях тулуба, при дозованому тиску на них з силою 2 кг на 1 см.кв. протягом 3 секунд бліднуть і відновлюються через 7 хвилин. Трупне задубіння добре виражено в жувальних м`язах, м`язах верхніх і нижніх кінцівок...», слід вважати, що з моменту смерті до судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 пройшло не менше 12 годин і не більше 24 годин і, таким чином, смерть ОСОБА_12 могла наступити орієнтовно в період часу 06.11.2013 з 13.00-14.00 год.)
Смерть ОСОБА_12 перебуває в причинному зв`язку з проникаючим колото- різаним пораненням грудної клітки, пораненням серця і настала від гемотампонади (скупчення крові в близько-серцевій сорочці).
При судово-токсилогічному дослідженні в крові, сечі трупа ОСОБА_12 виявлено етиловий спирт у концентрації: в крові - 3,85‰, в сечі - 3,95‰. Зазначена концентрація етилового спирту в крові за життя могла відповідати стану важкого ступеню алкогольного сп`яніння.
Згідно з висновком експерта (Акт № 27) комісійної стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, ОСОБА_10 , 1981 року народження, у період здійснення інкримінованого йому правопорушення не страждав хронічним психічними розладами, іншим хворобливим психічним розладом, в тому числі тимчасовими хворобливими психічними розладом, перебував у стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, і міг в повній мірою віддавати звіт своїм діям і керувати ними.
В даний час ОСОБА_10 не страждає яким-небудь хронічним психічним розладом або іншим хворобливим психічним розладом. За своїм психічним станом здатний правильно сприймати обставини, що мають значення для кримінального провадження, і давати по ньому пояснення. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.115 ч.1 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) не визнав. Зазначив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності частково, фактично не заперечуючи при цьому факту виникнення між ним та ОСОБА_12 бійки, в ході якої він вихопив ніж у ОСОБА_12 , на наносив удари останньому лише захищаючись, однак в той же час заперечував наявність у нього умислу на заподіяння ножових тілесних ушкоджень, що могли б призвести до смерті ОСОБА_13 .

Та детальніше пояснив, що того дня, здзвонившись із раніше знайомим йому « ОСОБА_14 », як в послідуючому виявилось його повні дані ОСОБА_12 , зустрівся з ним біля церкви в м.Одесі, де останній пообіцяв йому допомогти у придбанні на ринку бувшого у користуванні інструменту. Та у зв`язку із відсутністю у нього повної суми необхідних грошових коштів, ОСОБА_12 взяв у нього телефон з метою продажу, однак в послідуючому не повернув йому ні грошей, ні телефону. На його запитання де телефон, ОСОБА_12 , зробив вигляд, що взагалі не розуміє про який телефон йдеться мова, та почав його ображати, вони стали сваритися. Після чого ОСОБА_12 , який був у стані сильного алкогольного сп`яніння, та ледь тримався на ногах, дістав ніж, та намагався його вдарити, між ними зав`язалася бійка, ОСОБА_12 впав на землю. Обвинувачений вказав, що про наявність у ОСОБА_12 поранень він не знав, він відібрав у останнього ножа, після чого їх розняв раніше не відомий йому чоловік, та сказав, щоб він пішов. Посидівши на лавці, через деякий час він повернувся на місце події, проте побачив скупчення багатьох людей, він злякався, що поранив потерпілому голову та пішов додому, до правоохоронних органів не звертався.

Крім того, відповідаючи на питання учасників процесу, обвинувачений зазначив, що саме потерпілий розпочав бійку, став його штовхати рукою, дістав ножа та першим почав його бити. А він в свою чергу, злякавшись, перебуваючи в шоковому стані, став хапати його двома руками, намагаючись повалити його та забирати ножа. Між ними сталася бійка, в ході якої йому вдалося відібрати у ОСОБА_12 ножа.

Більш того, обвинувачений зазначив, що того моменту, коли він вихватив у ОСОБА_12 ножа, останній намагався знову кинути його на землю, тоді він наніс йому удар рукояткою в область голови, наполягаючи на тому, що інших ударів потерпілому не наносив, крові у потерпілого не було. Заперечував, що розмахував ножем, та лише захищався, оскільки відчував загрозу.

Крім того, обвинувачений зазначив, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував, а горілку того дня лише спробував. Оскільки він дав ОСОБА_12 грошей, щоб він купив пляшку горілки, вони випили для налагодження відносин.

Також, відповідаючи на питання прокурора обвинувачений зазначив, що того ж дня його возили в медичну установу для здійснення огляду, та тілесних ушкоджень на ньому не було.

Однак, в свою чергу, обвинувачений наголошував на тому, що в ході проведення досудового розслідування до нього застосовували тиск та фізичний вплив, про що він писав відповідні заяви при обранні запобіжного заходу.

Вказав, що дійсно між ним та ОСОБА_12 був конфлікт, проте зброю він не застосовував. Її застосовував потерпілий, та можливо тоді коли він забирав у нього ножа, тоді можливо міг нанести тілесні ушкодження.

Крім того зазначив, що дуже шкодує про те, що сталося, та не розумів, що при нанесені ударів ножем людина може померти.

Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_10 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, його вина у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення об`єктивно доведена та повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами по матеріалам кримінального провадження:
?допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що, працюючи на ринку "Північний" в кінці 2013 року, точної дати та часу згадати не зміг, однак вказав, що він був очевидцем сутички, яка сталася біля церкви в м.Одесі між ОСОБА_10 та бездомним, якого він бачив на ринку і раніше, як в послідуючому виявилось ОСОБА_12 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння. В ході вищевказаної сутички ОСОБА_10 став наносити потерпілому удари, запитуючи при цьому де його телефон, розмахував при цьому ножем, що був у нього в руках, а ОСОБА_12 намагався захищатись, відскакував в сторону та назад. Після того як ОСОБА_13 впав на землю, та тримався за бік, ОСОБА_10 підбіг до нього та вдарив його ногою в голову, після чого втік. Коли ж до ОСОБА_12 підбігли люди, він вже був без ознак життя, було видно різану рану, текла кров. Відповідаючи на питання учасників процесу, свідок зазначив, що сутичку, яка сталася між вищевказаними особами, назвати бійкою не можливо, оскільки ОСОБА_10 нападав з ножем, а потерпілий відходив назад, захищався, намагаючись відбиватись та закривати тіло від ударів. Крім того, свідок пояснив, що із виниклої події він зрозумів, що причиною конфлікту став телефон. Також вказав, що того дня ОСОБА_10 бачив на ринку, який, як він зрозумів, був в стані алкогольного сп`яніння, що прослідковувалось в його рухах та ході. ОСОБА_10 розмовляв по телефону та був дуже злим. Стосовно загиблого вказав, що він був доброю тихою людиною, проживав у друзів по квартирам, йому люди допомагали, годували його, одягали. Вищевказані покази були підтверджені свідком ОСОБА_15 і при його додатковому допиті;

?допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що 06.11.2013 року близько 14 години, зайшовши на торгівельну доріжку, біля церкви на «Північному ринку» м.Одеси він почув крики раніше невідомої йому жінки про вбивство людини. Побачивши скупчення людей, він підійшов та побачив, що на землі лежав раніше невідомий йому чоловік, як в послідуючому виявилось ОСОБА_12 , з голови якого текла кров. Одяг зазначеного чоловіка був брудним. Крім того, свідок вказав, що на місці пригоди також був і інший чоловік, якого він впізнав у залі судового засідання, вказавши на ОСОБА_10 , який прощупав пульс ОСОБА_12 , та зник з місця події, зазначивши, що не має часу;

?допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 вказала, що точно пояснити, що саме трапилось між її сином, ОСОБА_10 , та загиблим, не може, оскільки на місці події вона не була присутня. На той час вона пішла отримувати заробітну платню сина. Проте, зазначила, що повернувшись додому, помітила, що її син ОСОБА_10 був якийсь схвалюваний, та чимось не задоволений. Однак, на її запитання, що сталося він відповідати не захотів, що сталося не розповідав. Крім того, зазначила, що тілесних ушкоджень на тілі сина не бачила, речі були чистими. Та в послідуючому вдома, її сина, ОСОБА_10 було затримано працівниками міліції, від яких вона дізналася, що він підозрюється у скоєнні вбивства. Відповідаючи на питання учасників процесу свідок зазначила, що вихованням своїх дітей вона займалася сама, оскільки з чоловіком вони давно розлучилися, він не проживав з ними уже років 15-16, матеріально нічим не допомагав, аліментів на утримання синів не сплачував. У зв`язку із чим в родині була важка матеріальна ситуація. Доросліший син, ОСОБА_10 , допомагав у вихованні меншого, намагався їй допомагати матеріально, проте хорошої роботи знайти не міг;

?допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що працюючи на ринку по пр..Добровольського в м.Одесі, він помітив скупчення людей. Підійшовши ближче, побачив, як піднімали хлопця, що був уже мертвий та лежав на землі. Зазначив, що вказаного хлопця бачив раніше на ринку, він жебракував, ходив в стані алкогольного сп`яніння, щось пропонував купити, однак нікого не чіпав. В послідуючому, із слів раніше не відомої йому жінки, він дізнався, що його вдарили ножем;

?допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що торгуючи на доріжці біля церкви, вона бачила як раніше відомий їй безхатній хлопець, якого вони на базарі називали « ОСОБА_20 » (як в послідуючому виявилось ним був ОСОБА_12 ), на парапеті розпивав з чоловіком спиртні напої. Через деякий час почула крики, бачила, як між ними сталася бійка, однак з ким вона виникла їй не відомо, оскільки вказала, що іншого чоловіка вона не знала. Лише побачила, що потерпілий уже лежав на землі, був ще живий, крутився. Хтось підійшов до нього надати допомогу. В цей час інший, раніше не знайомий їй чоловік пішов. В подальшому були викликані швидка допомога та працівники міліції. Після чого вона пішла додому, та того ж дня дізналася, що потерпілий помер;
Також, незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_10 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю підтверджується наступними оголошеними і дослідженими в судовому засіданні доказами по матеріалам кримінального провадження, наданими стороною звинувачення:
?протоколом огляду місця події від 06.11.2013 року, відповідно до якого проведено огляд ділянки місцевості біля храму, розташованому на вул..Добровольського в м.Одесі (т.2 а.с.2-5 матеріалів кримінального провадження);

?заявою ОСОБА_10 від 06.11.2013 року про долучення до матеріалів кримінального провадження речей та одягу, в яких він знаходився 06.11.2013 року біля ринку «Північний», після конфлікту з малознайомим чоловіком на ім`я ОСОБА_14 (т.2 а.с.6 матеріалів кримінального провадження);

?протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 06.11.2013 року, відповідно до якого 06.11.2013 року о 19 годині 30 хвилин було затримано ОСОБА_10 (т.2 а.с.8-11 матеріалів кримінального провадження);

?повідомленням про підозру ОСОБА_10 від 07.11.2013 року у кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.115 ч.1 КК України (т.2 а.с.12-13 матеріалів кримінального провадження);

?заявою лікаря СМЕ ОСОБА_21 від 07.11.2013 року про долучення до матеріалів кримінального провадження одягу, в якому був доставлений труп ОСОБА_12 , а саме куртки, светра, футболки, джинсових брюк, трусів, носків, кросівок (т.2 а.с.14 матеріалів кримінального провадження);

?постановою про прилучення речових доказів від 13.03.2014 року, відповідно до якої одну пару кросівок чорного кольору із замшевим покриттям, майку сірого кольору, спортивні штани чорного кольору фірми «rima», зимову куртку чорного кольору, які належать ОСОБА_10 ; светр білого кольору з орнаментом чорного кольору, джинсові штани чорного кольору, футболка з капюшоном синього кольору, куртка оливкового кольору з вставками чорного кольору, кросівки замшеві чорного кольору з вставкою помаранчевого кольору, пару шкарпеток сірого кольору, які належали ОСОБА_12 , прилучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, та передано до камери зберігання речових доказів Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області (т.2 а.с.16-17 матеріалів кримінального провадження);

?висновком експерта №42 (575) від 07.11.2013/25.11.2013 року, відповідно до якого на трупі ОСОБА_12 виявлені наступні пошкодження: на голові в тім`яній ділянці зліва дві рани, які з`єднані під шкірою між собою одним рановим каналом; на передній поверхні грудної клітки зліва, в нижній третині, у 115 см від підошовної поверхні стопи, в 5 см від серединної лінії, по середньо-ключичній лінії в проекції 6-го міжребер`я лінійна рана з ушкодженням хрящової частини ребра, перикарда та верхівки серця; на передній поверхні живота в паховій області ліворуч, 87 см від підошовної поверхні стопи, у передній ості крила клубової кістки, розташована в горизонтальному напрямку лінійна рана, яка проникає в черевну порожнину з наскрізним пораненням тонкої (клубової) кишки. Перераховані ушкодження на голові, грудній клітці і животі мають групові ознаки колото-різаних, на це вказують: рівні краї, неосаднені, один кінець лезовий - гострокутний і протилежний обушковий - «П»-подібний, наявність трас на площинах поділу хрящової частини ребра, а так само глибина ранового каналу, що перевищує довжину поранень на шкірі. Ушкодження на голові, грудній клітці та животі у ОСОБА_12 утворені від ударів плоского колючо-ріжучого знаряддя типу ножа, що має лезо, обушок, ширину слідоутворюючої частини клинка на рівні занурення в межах 2,0-2,5 см і довжину клинка не менше 7 см, на це вказують: морфологічні та метричні характеристики ран, а так само глибина ранових каналів. З ушкоджень на голові, грудній клітці і животі можлива ідентифікація передбачуваного травмуючого предмета (знаряддя) за груповими ознаками. На фрагменті грудини з перехресною хрящовою частиною ребра, на площині поділу виявлені траси, про придатність яких для ідентифікаційного дослідження можна буде висловитися після надання травмуючого предмета. Всі пошкодження у ОСОБА_12 утворені в один час, з якими він міг жити короткочасний проміжок часу, який обчислюється хвилинами (3-5 хвилин), на це вказує характер поранень, а також відсутність вираженої клітинної реакції в пошкоджених тканинах - за результатами гістологічного дослідження. Проникаючі колото-різані рани грудної клітини та живота у ОСОБА_12 як кожен окремо, так і в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя ("Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.95 року, п. 2.1.3 й, к, о). Наскрізна рана голови у ОСОБА_12 не була небезпечною для життя в момент заподіяння і при звичайному перебігу у живих осіб має ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату працездатності (вищевказані Правила - п.2.3.2.а). Враховуючи динаміку розвитку трупних явищ при огляді трупа на місці події («...06.11.13. Шкірні покриви теплі на дотик. Трупні плями не видно, трупне задубіння відсутнє у всіх групах досліджуваних м`язів. При ударі спец. предметом двоголового м`яза плеча утворюється ідиомускулярна пухлина у вигляді щільного тяжа висотою 1.5 см (час 15.00 годин)» і при судово-медичному дослідженні в морзі «...07.11.2013 року 08-10.30 год... Трупні плями синюшні, помірні, розташовані на задньо-бокових поверхнях тулуба, при дозованому тиску на них з силою 2 кг на 1 см.кв. протягом 3 секунд бліднуть і відновлюються через 7 хвилин. Трупне задубіння добре виражено в жувальних м`язах, м`язах верхніх і нижніх кінцівок...», слід вважати, що з моменту смерті до судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 пройшло не менше 12 годин і не більше 24 годин і, таким чином, смерть ОСОБА_12 могла наступити орієнтовно в період часу 06.11.2013 з 13.00-14.00 год.). Смерть ОСОБА_12 перебуває в причинному зв`язку з проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітки, пораненням серця і настала від гемотампонади (скупчення крові в близько-серцевій сорочці). При судово-токсилогічному дослідженні в крові, сечі трупа ОСОБА_12 виявлено етиловий спирт у концентрації: в крові - 3,85‰, в сечі - 3,95‰. Зазначена концентрація етилового спирту в крові за життя могла відповідати стану важкого ступеню алкогольного сп`яніння (т.2 а.с.19-24 матеріалів кримінального провадження);

?актом судово-медичного дослідження (обстеження) №583 від 08.11.2013/13.11.2013 року, відповідно до якого на клаптиках шкіри голови, грудної клітки, живота та фрагменті грудної клітки, вилучених із трупу ОСОБА_12 виявлено: на клаптику шкіри голови виявлено два колото-різаних пошкодження, які представляють собою частини одного раневого каналу, довжиною 5 см, що міститься в товщі шкіри та утвореного плоским колюче-ріжучим предметом типу ножа, маючого обушок та лезо з максимальною шириною занурившоїся частини клинка не більше 2,7 см; на клаптику шкіри грудної клітки розміщено одне колото-різане ушкодження, утворене плоским колючо-ріжучим предметом типу ножа, маючого обушок та лезо з максимальною шириною занурившоїся частини клинка не більше 2,3 см; на клаптику шкіри живота розміщено одне колото-різане ушкодження, уторене плоским колюче-ріжучим предметом типу ножа, маючого обушок та лезо з максимальною шириною занурившоїся частини клинка не більше 2,2 см; на фрагменті грудини з хрящовими частинами декількох ребер розміщено одне ушкодження, маюче ознаки колото-різаного, яке могло бути утворено плоским колючо-ріжучим предметом типу ножа, маючого обушок та лезо. Дане ушкодження повністю перетинає хрящову частину одного із ребер. На плоскостях перетину хрящової частини ребра визначаються орієнтовні косо-продольні поверхні ребра слабо виражені неглибокі траси (т.2 а.с.25-29 матеріалів кримінального провадження);

?висновком експерта №3578 від 07.11.2013/08.11.2013 року, відповідно до якого пошкоджень на тілі ОСОБА_10 не має (т.2 а.с.30-31 матеріалів кримінального провадження);

?висновком експерта №613 від 28.11.2013/29.11.2013 року, відповідно до якого на клаптиках шкіри голови, грудної клітки, живота та фрагменті грудної клітки, вилучених із трупу ОСОБА_12 виявлено: на клаптику шкіри голови виявлено два колото-різаних пошкодження, які представляють собою частини одного раневого каналу, довжиною 5 см, що міститься в товщі шкіри та утвореного плоским колюче-ріжучим предметом типу ножа, маючого обушок та лезо з максимальною шириною занурившоїся частини клинка не більше 2,7 см; на клаптику шкіри грудної клітки розміщено одне колото-різане ушкодження, утворене плоским колючо-ріжучим предметом типу ножа, маючого обушок та лезо з максимальною шириною занурившоїся частини клинка не більше 2,3 см; на клаптику шкіри живота розміщено одне колото-різане ушкодження, уторене плоским колюче-ріжучим предметом типу ножа, маючого обушок та лезо з максимальною шириною занурившоїся частини клинка не більше 2,2 см; на фрагменті грудини з хрящовими частинами декількох ребер розміщено одне ушкодження, маюче ознаки колото-різаного, яке могло бути утворено плоским колючо-ріжучим предметом типу ножа, маючого обушок та лезо. Дане ушкодження повністю перетинає хрящову частину одного із ребер. На плоскостях перетину хрящової частини ребра визначаються орієнтовні косо-продольні поверхні ребра слабо виражені неглибокі траси. На лівій частині кофти, на передній поверхні половини спортивної кофти, та на передній поверхні лівої половини джемпера, що належали ОСОБА_12 , виявлено по два пошкодження, які відповідають один одному по локалізації та морфологічним ознакам, представляючи собою частини одних пошкоджень, маючих ознаки колото-різаних та могли бути утворені плоским колюче-ріжучим предметом, що має обушок та лезо, з максимальною шириною занурившоїся частини клинка не більше 2,3 см. Колото-різане пошкодження «1» на кофті, спортивній кофті та джемпері відповідають по локалізації колото-різаному ушкодженню грудини,а колото-різане пошкодження «2» на кофті, спортивній кофті та джемпері відповідають по локалізації колото-різаному пошкодженню живота у ОСОБА_12 (т.2 а.с.38-44 матеріалів кримінального провадження);

?висновком експерта №929 від 04.12.2013/19.12.2013 року, відповідно до якого кров ОСОБА_12 відноситься до групи АВ з супроводжуючим антигеном Н по ізосерологічній системі АВО. Кров ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В по системі АВО. На чоловічих: в`язаній кофті («куртка»- згідно постанови), светрі, кофті з капюшоном («футболка» - згідно постанови), джинсових брюках ОСОБА_12 , виявлена людська кров, при дослідженні групової приналежності, якої виявлені антигени А, В, та Н, притаманні для групи крові АВ з супроводжуючим антигеном Н системи АВО (якщо кров похідна від однієї людини), що не виключає походження крові від самого ОСОБА_12 (т.2 а.с.45-51 матеріалів кримінального провадження);

?висновком експерта №933 від 06.12.2013/16.12.2013 року, відповідно до якого кров ОСОБА_12 відноситься до групи АВ з супроводжуючим антигеном Н по ізосерологічній системі АВО. Кров ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В по системі АВО. На двох ватних тампонах зі змивами, вилучених при огляді місця події, виявлена кров людини, при дослідженні на групову приналежність якої виявлені антигени А та В, притаманні для групи крові АВ по системі АВО. Не виключається походження крові від самого ОСОБА_12 (т.2 а.с.52-57 матеріалів кримінального провадження);

?протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.12.2013 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 серед пред`явлених йому для впізнання людей впізнав чоловіка під №2 ( ОСОБА_10 ), як особу, яка приймала участь в конфлікті з ОСОБА_12 . Зазначивши при цьому, що в ході конфлікту чоловік під №2 ( ОСОБА_10 ) наносив йому удари в область живота, грудної клітки та голови. Вказав, що впізнав особу по сукупності ознак, а саме зросту, статурі, рисам обличчя (т.2 а.с.58-60 матеріалів кримінального провадження);

?висновком експерта №95 від 25.03.2014 року, відповідно до якого слід папілярного узору перекопійований на відрізку липкої стрічки №1 розміром 49х56 мм, та перший слід на відрізку №4 розміром 52х42 мм, придатні для ідентифікації особи. Слід придатний для ідентифікації особи на відрізку липкої стрічки №1 залишений безіменним пальцем лівої руки правої руки ОСОБА_22 . Слід, придатний для ідентифікації особи, перекопійований першим на відрізку №4 залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_22 (т.2 а.с.62-66 матеріалів кримінального провадження);

?а також іншими письмовими доказами по матеріалам кримінального провадження, що були долучені прокурором.

Здійснюючи дослідження та аналіз доказів по матеріалам кримінального провадження в їх сукупності, колегія суддів вважає їх достовірними, оскільки кожне з них доповнюється і підтверджується сукупністю інших доказів наявних у матеріалах кримінального провадження.

Невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, та його доводи стосовно відсутності в його діях злочинних діянь є нічим необґрунтованими та такими, що спростовуються наведеними і дослідженими в ході судового слідства доказами. До показань обвинуваченого суд відноситься критично та розцінює їх, як спробу обвинуваченого ОСОБА_10 ввести колегію суддів в оману, та уникнути кримінальної відповідальності за скоєне ним особливо тяжке кримінальне правопорушення.

Недостовірними і об`єктивно нічим не підтвердженими є доводи обвинуваченого ОСОБА_10 , дані ним в ході судового розгляду стосовно того, що ножових тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 він не наносив, а лише відбивався, захищаючи своє життя.
Так, твердження обвинувачено ОСОБА_10 стосовно не нанесення ним потерпілому ОСОБА_12 ножових поранень спростовуються матеріалами кримінального провадження, які були досліджені у процесі судового провадження по справі, які підтверджують наявність на тілі потерпілого ОСОБА_12 ножових поранень, а саме згідно висновку експерта №42 (575) від 07.11.2013/25.11.2013 року, на трупі ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження на голові, грудній клітці і животі, які мають групові ознаки колото-різаних, на це вказують: рівні краї, неосаднені, один кінець лезовий - гострокутний і протилежний обушковий - «П»-подібний, наявність трас на площинах поділу хрящової частини ребра, а так само глибина ранового каналу, що перевищує довжину поранень на шкірі. Ушкодження на голові, грудній клітці та животі у ОСОБА_12 утворені від ударів плоского колючо-ріжучого знаряддя типу ножа, що має лезо, обушок, ширину слідоутворюючої частини клинка на рівні занурення в межах 2,0-2,5 см і довжину клинка не менше 7 см, на це вказують: морфологічні та метричні характеристики ран, а так само глибина ранових каналів. Смерть ОСОБА_12 перебуває в причинному зв`язку з проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітки, пораненням серця і настала від гемотампонади (скупчення крові в близько-серцевій сорочці) (т.2 а.с.19-24 матеріалів кримінального провадження).

Крім того, вищезазначене також підтверджується висновком експерта №613 від 28.11.2013/29.11.2013 року, відповідно до якого на клаптиках шкіри голови, грудної клітки, живота та фрагменті грудної клітки, вилучених із трупу ОСОБА_12 виявлено: на клаптику шкіри голови виявлено два колото-різаних пошкодження, на клаптику шкіри грудної клітки розміщено одне колото-різане ушкодження, на клаптику шкіри живота розміщено одне колото-різане ушкодження, на фрагменті грудини з хрящовими частинами декількох ребер розміщено одне ушкодження, маюче ознаки колото-різаного, утворені плоским колюче-ріжучим предметом типу ножа, маючого обушок та лезо. На лівій частині кофти, на передній поверхні половини спортивної кофти, та на передній поверхні лівої половини джемпера, що належали ОСОБА_12 , виявлено по два пошкодження, які відповідають один одному по локалізації та морфологічним ознакам, представляючи собою частини одних пошкоджень, маючих ознаки колото-різаних та могли бути утворені плоским колюче-ріжучим предметом, що має обушок та лезо (т.2 а.с.38-44 матеріалів кримінального провадження).

Більш того, вищезазначене також було підтверджено і показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні підтвердив, що саме ОСОБА_10 нападав з ножем на потерпілого ОСОБА_12 , наносив йому удари, а останній захищався, відходив назад, відбиваючись та закриваючи своє тіло. А коли до потерпілого уже підбігли люди, він був без ознак життя, та було видно різану рану, текла кров.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що жоден із допитаних в ході судового розгляду свідків не підтвердив наявності ножа в руках ОСОБА_12 .
Окрім цього, до тверджень обвинуваченого ОСОБА_10 стосовно відсутності крові на ОСОБА_12 колегія суддів відноситься критично, вважає їх недостовірними, та такими, що спростовуються наведеними і дослідженими в ході судового слідства доказами по матеріалам кримінального провадження, а саме згідно висновку експерта №929 від 04.12.2013/19.12.2013 року, на чоловічих: в`язаній кофті («куртка»- згідно постанови), светрі, кофті з капюшоном («футболка» - згідно постанови), джинсових брюках ОСОБА_12 , виявлена людська кров, при дослідженні групової приналежності, що не виключає походження крові від самого ОСОБА_12 (т.2 а.с.45-51 матеріалів кримінального провадження).

Крім того, вищезазначене також підтверджується висновком експерта №933 від 06.12.2013/16.12.2013 року, відповідно до якого на двох ватних тампонах зі змивами, вилучених при огляді місця події, виявлена кров людини, при дослідженні на групову приналежність якої виявлені антигени А та В, притаманні для групи крові АВ по системі АВО. Не виключається походження крові від самого ОСОБА_12 (т.2 а.с.52-57 матеріалів кримінального провадження);

Вищевказане також підтверджується і поясненнями свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_16 , які в ході судового розгляду підтвердили, що на тілі ОСОБА_12 було видно кров.
За таких обставин, невизнання обвинуваченим ОСОБА_10 того, що ножових поранень потерпілому ОСОБА_12 не наносив, крові у потерпілого не було є нічим не обґрунтованими та такими, що спростовуються наведеними і дослідженими в ході судового слідства доказами. До показань обвинуваченого суд відноситься критично та розцінює їх, як спробу обвинуваченого ОСОБА_10 уникнути кримінальної відповідальності за скоєне ним злочинне діяння.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , як у процесі досудового, так і вході проведення судового провадження. Їх свідчення відповідають і не суперечать обставинам кримінального провадження, відомості про які містяться в інших зібраних у справі доказах.
Окрім цього, колегія суддів критично відноситься до тверджень обвинуваченого ОСОБА_10 стосовно того, що він захищав лише своє життя, з його слів, нібито саме потерпілий став на нього нападати, наносити йому тілесні ушкодження. Адже вищевказані твердження обвинуваченого не було підтверджено показами жодного допитаного в ході судового слідства свідка, більш того згідно висновку експерта №3578 від 07.11.2013/08.11.2013 року ушкоджень на тілі ОСОБА_10 виявлено не було. Що було і підтверджено в ході судового розгляду як і самим обвинуваченим ОСОБА_10 , а також і свідком ОСОБА_17 .

Крім того, колегією суддів враховуються також і стан, в якому знаходився ОСОБА_12 в момент сутички, адже згідно висновку експерта №42 (575) від 07.11.2013/25.11.2013 року, відповідно до яких при судово-токсилогічному дослідженні в крові, сечі трупа ОСОБА_12 виявлено етиловий спирт у концентрації: в крові - 3,85‰, в сечі - 3,95‰. Зазначена концентрація етилового спирту в крові за життя могла відповідати стану важкого ступеню алкогольного сп`яніння (т.2 а.с.19-24 матеріалів кримінального провадження). Що ставить під сумнів взагалі можливість існування наявності фактичної небезпеки зі сторони ОСОБА_12 .

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що навіть приймаючи до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_10 , який стверджує, що ніж нібито був у самого ОСОБА_12 , який він у нього в послідуючому вихватив, уже свідчить про те, що ОСОБА_12 на той момент колюче-ріжучих предметів уже не мав, суспільної небезпеки без наявності будь-яких травмуючих предметів собою не представляв. Що взагалі виключає можливість наявності будь-якого суспільно-небезпечного посягання зі сторони ОСОБА_12 відносно обвинуваченого, яке б могло б свідчити про зазначену ОСОБА_10 загрозу для його життя.

Окрім цього, колегія суддів також враховує і поведінку обвинуваченого ОСОБА_10 і після нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, а саме нанесення останньому удару ногою в голову в той момент, коли ОСОБА_12 уже лежав на землі, та взагалі не чинив будь-якого спротиву, та не представляв ніякої небезпеки.
Окрім цього, колегія суддів критично відноситься до тверджень обвинуваченого ОСОБА_10 стосовно не перебування його в стані алкогольного сп`яніння. Адже, будучи допитаним в судовому засіданні, сам обвинувачений вказав, що він дав ОСОБА_12 грошей, аби останній придбав пляшку горілки, яку вони розпивали для налагодження відносин. Більш того, перебування обох учасників бійки в стані алкогольного сп`яніння підтвердили також допитані в ході судового слідства свідки, а саме ОСОБА_15 та ОСОБА_19 .

Недостовірними і об`єктивно нічим не підтвердженими є доводи обвинуваченого ОСОБА_10 , дані ним в ході судового слідства про те, що в процесі проведення досудового розслідування до нього застосовувався фізичний та психологічний тиск, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами та матеріалами кримінального провадження.

Так, згідно висновку експерта №3578 від 07.11.2013/08.11.2013 року, у ОСОБА_10 ушкоджень на тілі не виявлено.

Крім того, на а.с.7 т.2 матеріалів кримінального провадження міститься власноручно написана заява ОСОБА_10 , що претензій до співробітників міліції не має, заходи фізичного чи психологічного впливу до нього не застосовувались.
На підставі всього вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що як було встановлено в ході досудового розслідування та знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, зважаючи на той факт, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи вже в 32-річному віці на момент вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, не страждаючий згідно акту №27 комісійної стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 04.02.2014 рокухронічними психічними розладами, іншим хворобливим психічним розладом, в тому числі тимчасовими хворобливими психічними розладом, перебував у стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, міг в повній мірі віддавати звіт своїм діям і керувати ними, в даний час ОСОБА_10 не страждає яким-небудь хронічним психічним розладом або іншим хворобливим психічним розладом, за своїм психічним станом здатний правильно сприймати обставини, що мають значення для кримінального провадження, і давати по ньому пояснення, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, крім того, згідно вищевказаного акту, судовий експерт-психолог прийшов до висновку, що у ОСОБА_10 рівень інтелекту відповідає середній нормі для його вікової групи, у нього немає ніяких порушень когнітивних процесів, уваги та пам`яті, у нього не має будь-яких «загострень» характерологічних ознак (акцентуації характеру), стан простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння спотворює фізіологічність протікання психічних процесів, і тим самим, виключає можливість виникнення стану фізіологічного афекту чи іншого емоційного стану (стресу, фрустрації та ін..), що могли б суттєво вплинути на свідомість та діяльність (т.2 а.с.78-86 матеріалів кримінального провадження). Тому, ОСОБА_10 розумів, що нанесення ножових тілесних ушкоджень у життєво важливі органи, а саме в передню поверхню грудної клітки зліва, передню поверхню живота ліворуч, в тім`яну ділянку голови, може призвести до смерті людини, та є суспільно небезпечним діянням.
Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє колегії суддів дійти до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні інкримінованого злочинного діяння, і зазначені докази колегія суддів вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, колегія суддів приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні інкримінованого йому кримінальних правопорушень і кваліфікує його дії за ст.115 ч.1 КК України за ознаками умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , колегія суддів, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , колегія суддів відносить його позитивні характеристики.

Відповідно до характеристики за місцем проживання, даною селищним головою Доманівської селищної ради Доманівського району Миколаївської області, ОСОБА_10 за час проживання в с.Доманівці з 13.03.2001 року по 01.08.2002 року працював в Доманівській селищній раді технічним працівником по благоустрою та контролером, проявив себе відповідальним, добросовісним працівником, користувався повагою колег (т.1 а.с.32 матеріалів кримінального провадження).

Згідно характеристики за місцем працевлаштування, ОСОБА_10 з липня 2013 року по вересень 2013 року пропрацював в «Сіті центрі Котовський» різноробочим, виявив себе працелюбним, в колективі дружній, товариський, особливих зауважень не мав (т.2 а.с.97 матеріалів кримінального провадження).

Крім того, при призначенні покарання колегія суддів, приймає до уваги, що згідно довідки Доманівської ЦРЛ №304, ОСОБА_10 перебуває на обліку у лікаря-нарколога, на «Д» обліку перебуває з 2006 року, тимчасово був знятий з обліку у зв`язку із поміщенням до місць позбавлення волі, після звільнення за допомогою не звертався в 2013 році. Крім того, знаходиться на «Д» обліку у лікаря-психіатра (т.2 а.с.96 матеріалів кримінального провадження).

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 колегія суддів враховує його сімейний стан, який проживає з матір`ю, та молодшим братом, виховувався в неповній родині, оскільки батьки давно розлучилися.
Однак в той же час, до обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , колегія суддів відносить скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 колегією судів враховується, що обвинувачений 11.01.2007 року Ленінським районним судом м.Миколаєва був засуджений за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 п.3, 4 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки з покладанням відповідних обов`язків; 03.06.2009 року Доманівським районним судом Миколаївської області був засуджений за ст.ст.121 ч.1, 309 ч.2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 11.01.2007 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, згідно постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.12.2011 року звільнений умовно-достроково на 9 місяців 05 днів не відбутого строку покарання.

Та по сплину такого короткого проміжку часу після умовно-дострокового звільнення, будучи раніше неодноразово судимим, маючи не погашену та не зняту, в установленому порядку, судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив протиправне діяння, а саме в денний час доби, біля храму Володимирської Ікони Божої матері, неподалік від ринку, де знаходяться багато людей, скоїв особливо тяжке кримінальне правопорушення, посягнув на життя людини, що свідчить про його зневажливе ставлення до загальноприйнятих норм моралі, і встановленим законам держави.
Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , колегією суддів враховується і холоднокровне відношення обвинуваченого до скоєного ним кримінального правопорушення, адже ОСОБА_10 , скоївши злочин відносно ОСОБА_12 , діючи нахабно, зневажаючи всіма принципами загальноприйнятих норм моралі, розуміючи пагубність скоєного ним злочинного вчинку, значення цьому не надав, станом здоров`я потерпілого не поцікавився, хоча достовірно про стан його смерті він не знав, про що вказував, даючи свої покази в судовому засіданні, термінового доставлення потерпілого до медичного закладу з метою використання щонайменшої можливості збереження його життя та здоров`я, карету швидкої допомоги сам не викликав, правоохоронні органи про скоєний ним злочин відносно потерпілого не повідомив, з метою уникнення його від кримінальної відповідальності, а направився додому, що підтверджується як показами самого обвинуваченого, так і допитаною в ході судового розгляду свідка ОСОБА_17 . Та лише в послідуючому, після проведення працівниками правоохоронних органів розшукових заходів обвинуваченого було встановлено, та затримано.
При призначенні покарання колегія суддів враховує роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи», які констатують, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Однією з важливих гарантій здійснення проголошеного статтями 3 і 27 Конституції права людини на життя і здоров`я є беззастережне виконання судами вимог кримінально-процесуального закону щодо забезпечення прав потерпілих від зазначених злочинів. Обов`язок держави захищати життя людей, кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.
Відповідно до ст.21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.
Стаття ст.28 Головного Закону України передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст.1 КК України - Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам. Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Також, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання колегією суддів враховується думка потерпілої ОСОБА_24 , яка в поданій нею заяві просила покарати обвинуваченого по всій суворості закону, наголошуючи на тому, що протиправне позбавлення життя її сина стало наслідком залишення без батька двох дітей, один із яких є неповнолітнім.

Відповідно до вимог ст.65 КК України колегія суддів враховує, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, давши оцінку всім обставинам даного кримінального провадження при призначенні покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, його віку та стану здоров`я, сімейного стану, беручи до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання правопорушенням, виховання у дусі точного та неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, будуть досягнуті тільки в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі з призначенням покарання в межах санкції статті.

При цьому колегія суддів вважає необхідним роз`яснити потерпілій можливість її звернення до суду в порядку цивільного судочинства стосовно стягнення завданих їй матеріальних збитків.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, колегія суддів вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Колегією суддів враховуються також положення ст.124 КПК України, відповідно до яких у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», та керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373-374 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Термін відбування покарання засудженому ОСОБА_10 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 06.11.2013 року (т.2 а.с.8-11 матеріалів кримінального провадження).

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_10 залишити незмінною - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави в інтересах Державного Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Одеській області процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 884 грн 52 коп. (т.2 а.с.61-66 матеріалів кримінального провадження).

Речові докази по матеріалам кримінального провадження одну пару кросівок чорного кольору із замшевим покриттям, майку сірого кольору, спортивні штани чорного кольору фірми «rima», зимову куртку чорного кольору, які належать ОСОБА_10 , що згідно постанови від 13.03.2014 року прилучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, та передано до камери зберігання речових доказів Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області (т.2 а.с.16-17 матеріалів кримінального провадження), - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження светр білого кольору з орнаментом чорного кольору, джинсові штани чорного кольору, футболка з капюшоном синього кольору, куртка оливкового кольору з вставками чорного кольору, кросівки замшеві чорного кольору з вставкою помаранчевого кольору, пару шкарпеток сірого кольору, які належали ОСОБА_12 , що згідно постанови від 13.03.2014 року прилучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, та передано до камери зберігання речових доказів Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області (т.2 а.с.16-17 матеріалів кримінального провадження) - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3