Провадження № 11-сс/782/200/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6

на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 жовтня 2015 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Попасна Луганської області, громадянки України, розлученої, яка має неповнолітню дитину, працюючої друкаркою диктофонної групи слідчого відділення Попаснянського РВ ГУМВС України в Луганській області, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , яка утримується в Харківському слідчому ізоляторі, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою від 12.10.2015 року слідчий суддя задовольнив клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Луганській області ОСОБА_8 про продовження підозрюваній ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 10 днів, тобто до 24.10.2015 року, при цьому зазначив, що має місце наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, і за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України до ОСОБА_7 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості підозрюваною ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється.

Зазначені ризики на даний час не зменшилися, оскільки місце проживання та реєстрації підозрюваної знаходяться на незначній відстані від території Луганської області, яка тимчасово не підконтрольна правоохоронним органам України, діяльність терористичної організації «ЛНР» на даний час не припинена.

Строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 спливає 15.10.2015 року, проте по даному кримінальному провадженню необхідно провести наступні слідчі дії:

долучити до матеріалів кримінального провадження легалізовані матеріали за результатами проведення оперативно-розшукових заходів;

з використанням вищевказаних легалізованих матеріалів допитати ОСОБА_7 у якості підозрюваної;

з використанням отриманих матеріалів негласних розшукових заходів допитати в якості свідків близьких знайомих та родичів ОСОБА_7 ;

провести інші слідчі дії, необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні;

відкрити матеріали досудового розслідування для ознайомлення, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів у кримінальному провадженні.

Строк досудового розслідування спливає 24.10.2015 року, тримання під вартою може бути продовжено у межах вказаного строку.

У зв`язку з вказаними обставинами, слідчому закінчити досудове розслідування у двомісячний термін, без продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 , неможливо.

Доставка підозрюваної ОСОБА_7 до суду із Харківського слідчого ізолятору на даний час неможлива у зв`язку з відсутністю необхідного забезпечення конвоюванням, від відеоконференції вона відмовилась, а тому розгляд клопотання можливо здійснити без її участі.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1141, 258-2585, 260, 261 КК України.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить розглянути апеляційну скаргу за участю підозрюваної ОСОБА_7 , скасувати вищезазначену ухвалу слідчого судді та відмовити слідчому у задоволенні клопотання.

Викладаючи в тексті оскаржуваної ухвали зміст його пояснень, наданих в судовому засіданні, слідчий суддя навів такі, начебто його заперечення проти клопотання, які ним насправді не наводилися (недоведеність кваліфікації та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не урегульованість на законодавчому рівні визнання організації терористичною), а також в тексті ухвали не зазначив основну сутність його заперечень проти клопотання, забувши про них, що привело до спотворення сутності його заперечень, а також до ухилення від розгляду по суті його дійсних заперечень та їх правової оцінки, що свідчить про те, що спотворивши його правову позицію, слідчий суддя ухилився від оцінки його доводів та заперечень і, як наслідок, виніс немотивовану ухвалу тому, що фактично, по суті так і розглянув його дійсні заперечення. При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя не здійснив аналіз його доводів і заперечень та не навів мотивів їх відхилення, а тому, як наслідок, висновки та мотиви, які наведені в оскаржуваній ухвалі, не випливають з аналізу саме тих заперечень, якими він насправді обґрунтував свою правову позицію по клопотанню слідчого, а тому оскаржувана ухвала слідчого судді є невмотивованою.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого ухилився від здійснення повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів підозрюваної ОСОБА_7 , та грубо порушив, як її права, так і відповідну практику ЄСПЛ.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, розгляд клопотання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу, здійснюється за обов`язковою участю підозрюваного, обвинуваченого.

Незважаючи на те, що він усно в судовому засіданні, а ОСОБА_7 письмово просили суд розглянути клопотання слідчого за її участю, слідчий суддя, зазначивши в оскаржувальній ухвалі, що доставка підозрюваної зі слідчого ізолятору на даний час неможлива у зв`язку з відсутністю необхідного забезпечення конвоюванням, розглянув клопотання слідчого без участі ОСОБА_7 , чим грубо порушив її права, які гарантовані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

В судовому засіданні він звертав увагу, що клопотання слідчого містить суттєві протиріччя, а тому не відповідає вимогам процесуального закону щодо його обґрунтованості.

Так в мотивувальній частині клопотання слідчий зазначив, що для всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вказаних кримінальних правопорушень, виконання вимог ст.290 КПК України, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування потрібен термін не менше місяця. Разом з тим в резолютивній частині клопотання просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 на 8 днів.

Слідчий суддя, спотворивши його заперечення, не надав правової оцінки та зробив вигляд, що зазначеного протиріччя не існує.

В судовому засіданні він зазначав, що саме на суд покладається здійснення контролю за дотриманням розумних строків здійснення досудового розслідування та здійснення повноважень із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів його підзахисної, а також звернув увагу слідчого судді на те, що слідчий втретє звертається до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, при цьому втретє мотивує своє клопотання необхідністю проведенням одних і тих самих слідчих дій, тобто всі три клопотання слідчого мотивовані посиланням на необхідність проведення одних і тих самих слідчих дій, зокрема слідчий зазначив, що додатковий час йому необхідний для отримання матеріалів за результатами проведення оперативно-розшукових заходів; здійснення тимчасового доступу до інформації операторів мобільного за номерами телефонів якими користувалася ОСОБА_7 ; з використанням отриманих матеріалів допитати ОСОБА_7 у якості підозрюваної; з використання отриманих матеріалів негласних розшукових заходів допитати в якості свідків близьких знайомих та родичів ОСОБА_7 .

У третьому клопотанні слідчий не навів об`єктивних обставин, які унеможливлювали, починаючи з 24.06.2015 року, тобто протягом чотирьох місяців, здійснити всі необхідні процесуальні дії, втретє своє клопотання мотивує необхідністю проведенням тих слідчих дій, якими було мотивовано перше на друге клопотання.

Таким чином, для проведення одних і тих самих процесуальних дій слідчий тричі клопотав перед слідчим суддею про продовження строку тримання під вартою, не зазначаючи та не посилаючись при цьому на об`єктивні обставини, які перешкоджали йому здійснити ці процесуальні дії раніше, та незважаючи на те, що строк тримання під вартою раніше вже двічі продовжувався.

Вважає, що будь-яких об`єктивних обставин, які б перешкоджали слідчому провести зазначені слідчі дії не існувало та не існує.

Він переконаний, що слідчий за чотири місяця досудового розслідування мав можливість допитати у якості свідків близьких знайомих та родичів ОСОБА_7 .

З огляду на викладене вище, вважає, що для проведення одних і тих самих слідчих дій, які слідчий мав об`єктивну можливість здійснити, але з огляду на власну недбалість не здійснив, не може бути тричі продовжено строк тримання під вартою його підзахисної.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, захисника ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення слідчого ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1)залишити ухвалу без змін;

2)скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Із журналу судового засідання (а.с. 45) слідує, що фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів здійснювалось відповідно до вимог ст.107 КПК України. В матеріалах судового провадження знаходиться технічний носій інформації на якому зафіксовано судове засідання, а саме компакт-диск.

Як слідує із відтвореного в судовому засіданні компакт-диску, на ньому відсутній технічний запис судового засідання.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження у суді першої інстанції.

Крім цього, в матеріалах судового провадження знаходяться заяви підозрюваної ОСОБА_7 (а.с. 39-40), в яких вона відмовляється від відеоконференції та просить розглянути клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою за її участю.

Згідно з ч.4 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника. Слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Разом з тим, слідчий суддя пославшись на те, що доставка підозрюваної ОСОБА_7 до суду із Харківського слідчого ізолятору на даний час неможлива у зв`язку з відсутністю необхідного забезпечення конвоюванням, а від відеоконференції вона відмовилась, розглянув клопотання за відсутності підозрюваної, чим порушив вимоги ч.4 ст.199 КПК України та практику Європейського суду з прав людини.

Таким чином, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 порушив вищезазначені норми кримінального процесуального законодавства України, а тому ухвалу суду необхідно скасувати та постановити нову ухвалу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Від підозрюваної ОСОБА_7 не надійшло клопотання про участь в апеляційному розгляді, а тому колегія суддів вважає необхідним розглянути клопотання слідчого ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою без участі підозрюваної.

Згідно з ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1)виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або зявилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2)виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У клопотанні про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою слідчий вказав, що строк тримання під вартою підозрюваної закінчується 15.10.2015 року, однак він позбавлений можливості завершити розслідування у вказаний термін, оскільки необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження легалізовані матеріали за результатами проведення оперативно-розшукових заходів; з використанням вищевказаних легалізованих матеріалів допитати ОСОБА_7 у якості підозрюваної; з використанням отриманих матеріалів негласних розшукових заходів допитати в якості свідків близьких знайомих та родичів ОСОБА_7 ; провести інші слідчі дії, необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні; відкрити матеріали досудового розслідування для ознайомлення, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_8 пояснив, що легалізація матеріалів за результатами проведення оперативно-розшукових заходів потребує значного часу, оскільки здійснюється через центральний апарат СБУ, а саме після цього з використанням легалізованих матеріалів необхідно допитати ОСОБА_7 в якості підозрюваної та в якості свідків її близьких знайомих та родичів, що перешкодило йому здійснити зазначені слідчі дії та завершити розслідування кримінального провадження до 15.10.2015 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що досудове розслідування зазначеного кримінального провадження не може бути завершено до 15.10.2015 року, оскільки необхідно виконати вказані слідчі дії, виконання яких потребує додаткового часу, який перевищує встановлений процесуальний строк.

Враховуючи, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою згідно ухвали слідчого судді, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, які на даний час не зменшилися, оскільки місце проживання та реєстрації ОСОБА_7 знаходяться на незначній відстані від території Луганської області, яка тимчасово не підконтрольна правоохоронним органам України, діяльність терористичної організації «ЛНР» на даний час не припинена, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання покладених процесуальних обов`язків.

Крім цього, відповідно до ч.5 ст.176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1141, 258-2585, 260, 261 КК України.
З урахуванням наведеного, клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою до 24.10.2015 року підлягає задоволенню.

Колегія суддів позбавлена об`єктивної можливості перевірити доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в частині того, що слідчий суддя спотворив сутність його заперечень на клопотання слідчого та не надав їм правової оцінки, оскільки відсутній технічний запис судового засідання.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що в копії клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, яка була надана захиснику ОСОБА_6 , була допущена технічна помилка в частині зазначення, що «потрібен термін не менше місяця».

Керуючись ст.ст.199, 405, 407, 412, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 жовтня 2015 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 до 24 жовтня 2015 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Луганській області ОСОБА_8 .

Продовжити підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 10 днів, тобто по 24 жовтня 2015 року включно.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді: