В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2012 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

за участю прокурора Попович І.І.,

захисника ОСОБА_1,

перекладача ОСОБА_2Ф

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про обвинувачення :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючий в Ужгородському районі, с. Тисаашвань, вул. Тиса, буд. 6, одружений, маючий на утриманні трьох неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючий, раніше не судимий

за ч. 5 ст. 27 , ч.2 ст. 15 і ч.1 ст.265 КК України, -

встановив:

Підсудній ОСОБА_3Й досудовим слідством обвинувачується у тому, що він, умисно, переслідуючи корисливі мотиви, у період 17-28 листопада 2007 року на території ОСОБА_4 вчинив пособництво в замаху на передачу радіоактивного матеріалу - урану з ізотопами 234U, 233U та 238U, вагою 481,4 грам, без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

17 листопада 2007 р. ОСОБА_5 разом з громадянином України ОСОБА_6 та громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_7 зустрівся в кафе «Фегер» у м. Васароснамени (ОСОБА_4) з громадянами ОСОБА_8 Браніславом Ігаски й ОСОБА_9, де обговорювалися подробиці майбутнього продажу товару - радіоактивного матеріалу уран. Зокрема, було домовлено здійснити передачу товару на угорсько-словацькому кордоні між населеними пунктами Лацасеке (ОСОБА_4) та Прібенік (ОСОБА_8). В подальшому, з метою огляду місця передачі ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7, Ігаски та ОСОБА_9 поїхали до кордону поблизу вказаних населених пунктів, де остаточно визначились, що це місце підходить для передачі урану.

28 листопада 2007 р. ОСОБА_3, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на пособництво в передачі радіоактивного матеріалу, приблизно о 11 год. 45 хв. місцевого (середньоєвропейського) часу прибув на таксі разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на угорсько-словацький кордон (прикордонний перехід «Лацасеке-Прібенік»), де. знаходячись на території ОСОБА_4, за допомогою телефонного зв'язку вів переговори з Браніславом Ігаски та ОСОБА_9, які знаходились на словацькій стороні, на предмет процедури передачі грошей та урану. Оскільки урану у ОСОБА_3 на той момент при собі не було, а покупці вимагали його показати, ОСОБА_3 з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 поїхали до будинку на околиці м. Кішварда, з якого ОСОБА_6, в присутності ОСОБА_3, забрав валізу із двома контейнерами з ураном, вагою 481,4 грам. Далі ОСОБА_6 та ОСОБА_7, маючи при собі валізу з ураном, на автомобілі марки «Seat Leon», р.н. KFM-153, під керуванням громадянина ОСОБА_10, виїхали до угорсько-словацького кордону на повторну зустріч з Браніславом Ігаски та ОСОБА_9 з метою передачі урану, а ОСОБА_3 залишився в м. Кішварда і підтримував з ними телефонний зв'язок.

Того ж дня, 28 листопада 2007 року, приблизно о 13 год. 50 хв. за місцевим (середньоєвропейським) часом ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були затримані поліцією на території ОСОБА_8 з радіоактивною речовиною - ураном, вагою 481,4 грам, ОСОБА_10 - на території ОСОБА_4, а ОСОБА_3 після описаних подій з метою уникнення відповідальності залишив територію ОСОБА_4 та повернувся в Україну.

Хімічною експертизою вилученого матеріалу (висновок експерта б/н від 29.01.2008 p.), проведеною Дослідницькою лабораторією радіохімічного аналізу кафедри ядерної хімії Природничого факультету Університету Коменського в м. Братислава (ОСОБА_8), встановлено, що затриманий матеріал є природним ураном, з ізотопами 234U (0,0016 %), (0,73 %) та 238U (99,27 %), із загальною активністю 12,17.106 Bq.

Згідно листа Інституту ядерних досліджень НАН України від 05.04.2011 р. № 1-17/330 природний уран з вказаними ізотопами є джерелом ядерного випромінювання і відноситься до радіоактивних речовин та ядерних матеріалів.

Попереднім слідством вищенаведені дії підсудного ОСОБА_3Й кваліфіковано вірно за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 265 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є сприяння громадянину України ОСОБА_6 та громадянину ОСОБА_4 ОСОБА_7 в замаху на передачу урану іншим особам, тобто злочин.

У судовому засіданні підсудній ОСОБА_3Й визнавши повністю свою вину у вчиненому злочині, який інкримінований йому досудовим слідством та передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 265 КК України, щиро розкаявшись, звернувся до суду з заявою про застосування відносно нього Закону України „Про амністію від 12.12.2008 року., до якої додав копію свідоцтва про народження дитини.

Заслухавши думку прокурора, який рахує за можливе застосувати відносно підсудного ОСОБА_3Й п. „в ст. 1 Закону України „Про амністію від 12.12.2008 року та враховуючи, що підсудній раніше не судимий, має сина якому не виповнилось 18 років, злочин вчинив вперше і який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до п'яти років, суд вважає, за можливе застосувати відносно підсудного ОСОБА_3 п. „в ст. 1 Закону України „Про амністію від 12.12.2008 року, так як він підпадає під категорію осіб, які підлягають амністії, а також враховуючи те, що останній сам не заперечує проти закриття кримінальної справи щодо нього у звязку з актом амністії, про що подав відповідну заяву .

Керуючись ст. ст. 6 п. 4, 282 КПК України, Законом України «Про амністію» від 12.12.2008 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року., а справу порушену відносно нього № 1/712/645/2012 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 265 КК України - провадженням закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 підписку про невиїзд, після набранням постановою законної сили - скасувати.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_11