Справа № 492/267/15-к
У К Р А Ї Н А
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
16 грудня 2015 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арциз Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Плахтіївка Саратського району Одеської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, одруженої, маючої на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судимої 26.06.2013р. Саратським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 317 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання на підставі ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 30.09.2014р. у зв`язку з застосуванням Закону України «Про амністію у 2014 році»,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:
В період з 27 грудня 2014 року по 30 грудня 2014 року, більш точного часу та дати в ході досудового слідства встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 , із користі, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись на території ферми, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , звідки умисно, шляхом вільного доступу, вчинила крадіжку мобільного телефону, к/в, марки «Nokia-1209» з сім-картою компанії «Київстар», загальною вартістю 295,00 грн., із розрахунку вартості мобільного телефону, к/в, марки «Nokia-1209» - 280,00 грн., сім-карти компанії «Київстар», вартістю 15,00 грн., які належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , чим заподіяла останньому матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця вчинення злочину зникла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винною в обсязі пред`явленого їй обвинувачення. В ході судового розгляду вона детально розповіла про обставини злочину та щиро розкаялася в його вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_5 про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з`явився. Разом з тим потерпілий звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив здійснити судовий розгляд у його відсутність. Претензій матеріального та морального характеру при розгляді обвинувального акту до обвинуваченої потерпілий не заявляв. З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілого, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без його участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, а також те, що вона не піддавала сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміла зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченої, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченої, дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченої. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному, касаційному порядку.

Суд вважає, що вивчені в судовому засіданні докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Давши оцінку доказам, які були вивчені в процесі судового слідства, суд вважає доведеною винність обвинуваченої і вищеописані дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочин, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, в повнолітньому віці; проживає одна; характеризується за місцем проживання задовільно; на обліку в наркологічному кабінеті, а також на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Саратської райполіклініки не знаходиться; раніше судима.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, судом враховано, що потерпілий до обвинуваченої в рамках цього обвинувального акту не має претензій матеріального та морального характеру, про що заявив у своїй письмовій заяві, зверненої до суду.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 під час судового слідства не встановлено.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченої, тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення (злочину), керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе в ізоляції від суспільства з призначенням їй покарання у вигляді арешту. Такого висновку суд приходить виходячи з того, що обвинувачена, будучи раніше судимою, знаючи, що за вчинення злочину неодмінно настає кримінальне покарання, знову вчинила злочин, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення. Підстав для застосування до обвинуваченої дії ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_4 обчислювати з моменту її фактичного затримання.

Враховуючи ризики, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши її під варту в залі суду.

Суд не вирішує питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України так як речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді арешту строком на три місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту її фактичного затримання, тобто з 16 грудня 2015 року.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та взяти її під варту в залі суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженою ОСОБА_4 , яка тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1