Справа № 204/2392/15-к
Провадження № 1-кс/204/200/15

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2015 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
підозрюваного: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який має середню освіту, раніше судимого:
-09.07.2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
15 квітня 2015 року старший слідчий СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 ..
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , в квітня 2015 року став на шлях вчинення умисного кримінального правопорушення проти власності.
Так, ОСОБА_5 , 13.04.2015 р., приблизно об 11.00 годині, знаходячись, біля будинку № 65 розташованого по вул. Свердлова у м. Дніпропетровську, знаходячись поряд з раніше йому не знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , побачив у руці останнього мобільний телефон марки «Nokia» С1, чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , при цьому у ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, та він визначив вказаний мобільний телефон як об`єкт свого злочинного посягання.
Далі знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля ОСОБА_7 та усвідомлюючи свою фізичну перевагу, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості відкрито шляхом ривка, вирвав з руки останнього мобільний телефон марки «Nokia» С1, чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , вартістю 300 гривень.
Після чого, ОСОБА_5 , з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму 300 грн.
13.04.2015 року об 20.45 годині, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 в порядку ст. 208 КПК України, затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та поміщений до ІТТ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.
14.04.2015 року по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_5 , в порядку ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Підставою до внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 186 КК України.
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.04.2015 року, протоколом огляду предмету від 13.04.2015 року, показаннями потерпілого ОСОБА_7 , показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення середньої тяжкості, під час допиту свідка ОСОБА_9 встановлено, що вона побоюється незаконного впливу на її з боку підозрюваного, зазначена обставина дає достатньо підстав вважати про наявність ризику незаконного впливу на свідка у цьому ж кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності за скоєне; в ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинивши кримінальне правопорушення передбачене ст. 186 ч.1 КК України, у період іспитового строку так як був раніше засуджений 09.07.2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік. Зазначені обставини свідчать проте, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, у тому числі особу підозрюваного, слідчий звертається до суду із даним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою-особисте зобов`язання або домашній арешт.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, яке належить до категорії злочинів середньої тяжкості.
Також, слідчим та прокурором доведено, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 у цьому ж кримінальному провадженні, яка на теперішній час мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопрушення, слідчим та прокурором ні в клопотанні, ні в судовому засіданні не підтверджено матеріалами кримінального провадження, а тому слідчий суддя при прийнятті рішення щодо застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не враховує наявність такого ризику.
Крім того, слідчим та прокурором ні в клопотанні, ні в судовому засіданні не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 .. Враховуючи, що один із ризиків, зазначених прокурором в своєму клопотанні не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні та не підтверджується матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя вважає доцільним обрати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та наявність достатніх підстав, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжних захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, якими підтверджується вина підозрюваного, а також те, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи що ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 ..
При цьому, слідчий суддя вважає покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 186-187, 193-194, 196, 205, КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 15 червня 2015 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;
2) цілодобово не залишати місця постійного проживання кімнату АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1