Справа № 203/5685/15-к
УХВАЛА

08 жовтня 2015 року слідчий суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про повернення речових доказів,-
ВСТАНОВИВ:
До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява ОСОБА_2 , в якій останнім ставилось питання про повернення на підставі ч.1 ст.100 КПК України речових доказів грошових коштів в сумі 9200 доларів США, у кримінальному провадженні №0002730.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому ст.ст.207,208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Частиною першою ст.100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст.160-166,170-174 цього Кодексу.
Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.100 КПК України).
Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили (ч.9 ст.100 КПК України).
Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 цього Кодексу.
Як вбачається з доводів заяви грошові кошти в сумі 9200 доларів США є безпосереднім предметом вчиненого кримінального правопорушення, вилучені працівниками міліції під час затримання підозрюваної особи та в подальшому слідчим були визнані речовими доказами.
З моменту визнання коштів речовими доказами, останні втратили статус тимчасово вилученого майна, а тому питання про їх повернення не є таким, що відноситься до компетенції слідчого судді та підлягає вирішенню останнім в порядку, передбаченому ст.303 КПК України, а в силу положень ч.9 ст.100 КПК України повинно вирішуватись судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
В зв`язку з цим, заяву ОСОБА_2 про повернення речових доказів слід повернути заявнику, як передчасно подану.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98,100,169,303 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:

Повернути заяву ОСОБА_2 про повернення речових доказів.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, встановленому КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1