1-кп/357/933/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.11.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002687 від 04.07.2015 р. щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, українця, громадянина України, неодруженого, працюючого помічником друкаря на ТОВ «Рось-Пак», з середньою спеціальною освітою, в силу ст. 89 КК України судимості не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , -обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 скоїв злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини (аліментів), за наступних обставин.

Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської обл. від 08 грудня 2008 р. (виконавчий лист №2-7225/2008 р.), з ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь матері дитини - ОСОБА_8 в розмірі ? частини з усіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2008 р.

Будучи фізично здоровим, працездатним, звільненим у 2010 р. від кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів та неодноразово попередженим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС МРУЮ про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів за ст.164 КК України, ОСОБА_5 попередження проігнорував, став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів, допомогу в будь-якій формі в утриманні дочки ОСОБА_7 не надавав, жодної участі в її вихованні не приймав.

Зокрема, ОСОБА_5 маючи тимчасові заробітки, а на протязі часу з лютого по серпень 2015 р. постійне джерело доходу за рахунок заробітної плати на ТОВ «Рось-Пак», де працює останній помічником друкаря флексографічного друку, покладені на нього рішенням суду обов`язки по сплаті аліментів на утримання його неповнолітньої дочки ОСОБА_7 в період часу з червня 2008 р. по січень 2014 р. належним чином не виконував, встановлений розмір аліментів сплачував не систематично, а в період з січня 2014 р. по серпень 2015 р. не сплачував взагалі.

Як наслідок у останнього склалася заборгованість по сплаті аліментів, з червня 2008 р. по серпень 2015 р. у сумі 33921 грн., що сукупно перевищує суму виплат за 6 місяців відповідних платежів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю і показав суду, що дійсно в період, коли не працював, зв`язку з відсутністю коштів для прожиття, не мав можливості для сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь матері дитини ОСОБА_10 .

Дійсно допустив заборгованість у загальній сумі 33921 грн. і має намір в подальшому її відшкодовувати. На даний час працює, частину коштів сплачує за кредит. З дочкою протягом останніх декількох років не спілкувався та участі у її вихованні не приймав, т.я. вона уникає зустрічей з ним.

У скоєному розкоюється, просить суворо не карати.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_5 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Прокурор та потерпіла не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ст.164 ч.1 КК України, оскільки він вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_5 судимості не має, працевлаштований, як особа за місцем реєстрації характеризується посередньо.

У скоєному ОСОБА_5 чистосердечно розкоюється - наведену обставину суд розцінює як пом`якшуючу відповідальність. Обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України і призначити покарання у виді 1(одного) року обмеження волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1(один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 покласти на Білоцерківський МРКВІ.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,