УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі суддів:

ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3,

розглянувши в судовому засіданні 11 вересня 2015 року в м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 2 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 12 червня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком суду засуджено

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця

АДРЕСА_1, судимого, востаннє - вирком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 5 серпня 2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України, згідно якого призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на строк

1 рік,

за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 5 серпня 2013 року і остаточно визначено покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 12 червня 2015 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

ОСОБА_4, визнано винуватим та засуджено за те, що він

07 вересня 2013 року близько 09 години, знаходячись на території поліклініки №1 по вул. Смєтаніна, 5 м. Сєвєродонецька, на ґрунті особистих неприязних відносин, під час сварки, маючи умисел на умисне вбивство ОСОБА_5, невстановленим ножем складного типу завдав останньому два удари в область грудної клітини, чим заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. У зв'язку зі своєчасно наданою медичною допомогою ОСОБА_5, злочинний умисел, спрямований на умисне позбавлення життя потерпілого засуджений ОСОБА_4 не довів до кінця.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4, просить рішення судів скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції у зв'язку з їх незаконністю. Зазначає, що досудове розслідування та судове слідство проведені однобічно й неповно, з порушенням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, а тому висновки суду про доведеність вини за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України не відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на суперечливих доказах та показах свідків.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

У касаційній скарзі порушується питання про перевірку судових рішень у касаційному порядку у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду, проте, зазначені обставини відповідно до вимог ст. 438 КПК України не можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному порядку. Крім того, згідно з вимогами ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного у вироку злочину ґрунтується на сукупності зібраних під час досудового розслідування та ретельно досліджених судом доказах, яким дана належна оцінка.

Як убачається з копій судових рішень, його винуватість підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5, згідно яких

07 вересня 2013 року, на території поліклініки №1 по вул. Смєтаніна, 5 м. Сєвєродонецька, засуджений ОСОБА_4 завдав йому удари ножем, в результаті чого заподіяв проникаючі поранення грудей та спини.

Крім того, зазначені доводи узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, а також даними висновку судово-медичних експертиз та іншими доказами.

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_4

за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України кваліфіковано правильно.

Зі змісту скарги убачається, що засудженим не наведено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, або що призначене покарання є явно несправедливим, з урахуванням положень статей 412-414 КПК України.

Доводи, наведені засудженим в апеляційній скарзі, за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, їх належним чином перевірено й спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам

ст. 419 КПК України.

Отже, з касаційної скарги, наданих копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 2 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 12 червня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3