АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1660/15 Справа № 199/4824/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2015 року щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

працюючого робітником ТОВ «Агро-Овен»,

раніше не судимого, розлученого, маючого

на утриманні неповнолітню дитину 2005 р.н.,

мешкаючого:

АДРЕСА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

якою ОСОБА_6 визнано винним у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.258-3 КК України, та з застосуванням ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, без конфіскації майна,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що на початку 2014 року, будучи радикально налаштованим, не сприймаючи державну владу в Україні, підтримуючи злочинні наміри терористичної організації «Донецької народної Республіки» (далі - «ДНР») з досягнення політичних цілей щодо створення суверенного державного утворення - «Новоросія», через незаконне відділення від України її південно-східної частини (Донецької, Луганської, Дніпропетровської, Херсонської, Миколаївської, Харківської та Одеської областей), керуючись власними переконаннями, добровільно виявив бажання надати допомогу терористичній організації «ДНР» у проведенні нею протиправної діяльності, направленої на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, а також посягання на територіальну цілісність і недоторканість України шляхом зміни меж території або державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та створення суверенного державного утворення - «Новоросія».
На виконання своїх злочинних намірів, ОСОБА_6 вирішив вчинити умисні дії, направлені на сприяння діяльності терористичної організації «ДНР», а саме: надати її представникам за допомогою телефонного зв`язку та Інтернет-листування інформацію щодо місць дислокації та переміщення Збройних сил України, задіяних у проведенні Антитерористичних операцій в Донецькій та Луганських областях.
Для цього, у квітні 2014 року ОСОБА_6 , будучи раніше зареєстрованим у соціальній Інтернет мережі "Вконтакте" під ім`ям " ОСОБА_9 », став активним користувачем проросійських радикальних спілок соціальної Інтернет мережі "Вконтакте": "ГБК Мариуполь", "Новороссия", "Русский спецназ" тощо, в яких обговорювалися злочинні дії проти основ національної та громадської безпеки України. В той же час в соціальній Інтернет мережі "Вконтакте" він познайомився із особою, яка представилася « ОСОБА_10 », який повідомив про те, що він є керівником однієї із терористичної групи терористичної організації «ДНР» та має позивний « ОСОБА_11 » і також використовував для свого спілкування ім`я " ОСОБА_12 ". У ході спілкування в мережі Інтернет « ОСОБА_11 » запропонував ОСОБА_6 за матеріальну винагороду сприяти терористичній організації «ДНР» шляхом збору інформації щодо дислокації та пересування Збройних сил України у м. Дніпропетровську та області, карт підземних ходів м. Дніпропетровська та адрес розміщення у м. Дніпропетровську трансформаторних підстанцій. З вказаною пропозицією . ОСОБА_6 погодився
У подальшому, впродовж квітня-червня 2014 року, ОСОБА_6 , зібравши (як самостійно, шляхом візуального спостереження, так і безпосередньо, шляхом отримання вказаної інформації від інших осіб та відкритих джерел інформації - Інтернет та ЗМІ) необхідні відомості, використовуючи свій мобільний телефон з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «МТС» № НОМЕР_1 , а також використовуючи Інтернет (на поштовий ящик " ІНФОРМАЦІЯ_2 "), використовуючи псевдонім " ОСОБА_13 ", передавав до штабу терористичної організації «ДНР» зібрану ним інформацію. У червні 2014 року ОСОБА_6 , не отримавши вказану винагороду, припинив спілкування зі « ОСОБА_11 ».
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 у травні 2014 року в соціальній Інтернет мережі "Вконтакте" познайомився із особою, яка представилася « ОСОБА_14 », при цьому останній повідомив, що він є громадянином Російської Федерації. У ході спілкування в мережі Інтернет « ОСОБА_14 » запропонував ОСОБА_6 за матеріальну винагороду збирати інформацію про громадян Росії, які приймали участь у мітингах на «Майдані», а також про патріотично налаштованих активістів і членів організацій «Правий сектор» і «Тризуб».Погодившись на пропозицію « ОСОБА_15 » ОСОБА_6 деякий час збирав у користувачів проросійських радикальних спілок соціальної Інтернет мережі "Вконтакте": "ГБК Мариуполь", "Новороссия", "Русский спецназ" тощо, необхідну інформацію, але за відсутності обіцяної матеріальної нагороди припинив вказану протиправну діяльність та перестав спілкуватися з « ОСОБА_16 ».
Не відмовляючись від своїх злочинних намірів, ОСОБА_6 у той же час в соціальній Інтернет мережі "Вконтакте" познайомився із особою, яка представилася « ОСОБА_17 », при цьому останній повідомив, що він входить у керівний склад батальйону "Восток" терористичної організації «ДНР». У ході спілкування в мережі Інтернет «Потап» запропонував ОСОБА_6 сприяти терористичній організації «ДНР» шляхом збору інформації, щодо дислокації та пересування Збройних сил України які задіяні у проведені АТО. ОСОБА_6 , як і раніше, погодився на вказану пропозицію. Зібрану інформацію ОСОБА_6 передав «Потапу» за допомогою Інтернет листування.
Крім того, в період з 19 по 22 січня 2015 року, ОСОБА_6 , використовуючи свій мобільний телефон з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «МТС» № НОМЕР_1 , передавав членам терористичної організації «ДНР», які використовували мобільні телефони з сім- картками мобільного оператора ПрАТ «МТС» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , інформацію про місця дислокації, переміщення та кількості Збройних сил України та інших воєнізованих формувань України, задіяних у проведенні АТО на території Донецької області, а також просив надіслати у м. Дніпропетровськ диверсійну - розвідувальну групу та снайперів для вбивства діючого президента України під час візиту останнього 22.01.2015 року у м. Дніпропетровськ.
Також ОСОБА_6 , 14.01.2015 року використовуючи свій мобільний телефон з та мережу Інтернет, а саме соціальну мережу «Вконтакте», надав в штаб терористичної організації «ДНР» інформацію щодо розташування блокпосту поблизу АДРЕСА_2 на трасі " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", який обладнаний протитанковими загородженнями та бетонними плитами та на якому знаходиться 1 бронетранспортер, 2 співробітники МВС України, 2 військовослужбовці Збройних сил України, а також 6 осіб з числа «самооборони» м. Запоріжжя.
Окрім того, у цей же період часу, використовуючи зазначений спосіб передачі інформації, ОСОБА_6 надав інформацію до штабу так званої «ДНР» про розташування блокпосту в селі Червоний Оскол Ізюмського району Харківської області та поблизу моста з боку н.п. Красний Лиман Донецької області.
Крім того, ОСОБА_6 при невстановлених слідством обставинах незаконно придбав та переніс за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , дві гранати Ф-1 з маркуванням "107 53-83 Т" та "107 33-83 Т", а також запал з маркуванням "230-82 УЗРГМ-2 УЗЧП", де незаконно зберігав за вказаною адресою.
У подальшому 23.01.2015 року вказані вище дві гранати Ф-1, а також запал з маркуванням було виявлено та вилучено у ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 .
Відповідно до висновку судово-вибухотехнічної експертизи виявлені та вилучені у ОСОБА_6 предмети є спорядженими корпусами ручних осколкових, оборонних гранат Ф-1 з маркуванням "107 53-83 Т" та "107 33-83 Т," промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин, а запал до бойової ручної гранати з маркуванням "230-82 УЗРГМ-2 УЗЧП" є запалом для гранат Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії боєприпасів.
В апеляційних скаргах:
- Обвинувачений ОСОБА_6 не погоджується з вироком суду, вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. На його думку суд не прийняв до уваги те, що інформацію яку він передавав не є секретною, та вільно знаходиться в мережі інтернет. Також вказує про те, що дії, які він робив були спрямовані на те, щоб не допустити сценарію Донецької області, в зв`язку з цим, на його думку кваліфікація скоєного ним за ч.1 ст.258-3 КК України, є неправильною. Також не погоджується з кваліфікацією його дій за ч.1 ст.263 КК України, посилаючись на те, що знайдені у сніжному заметі 2 гранати Ф-1, знаходились окремо від запалів, що на його думку не може бути кримінально-караним злочином. Також не погоджується з призначеним покаранням, вважаючи його занадто суровим, остільки на його думку суд не врахував, що він раніше не притягався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, співпрацював з правоохоронними органами, визнав свою вину, його позитивну характеристику з місця роботи, те, що в нього на утриманні знаходиться малолітня дитина. Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок . яким пом`якшити покарання, застосувавши ст.69 КК України.
- Захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , не погоджується з призначеним покарання та вирішенням питання щодо речових доказів. На її думку, суд обмежився формальним переліком у вироку обставин, які пом`якшують вину ОСОБА_6 , фактично не взявши їх до уваги. Також, на думку захисника, у продовж досудового та судового слідства, не було вирішено питання про дійсного власника ноутбука, яким користувався обвинувачений, та який ще раніше був подарований його дитині. Вважає, що вказівка у вироку про конфіскацію ноутбука має бути виключена з вироку і Ноутбук має бути повернений фактичному власнику. Просить вирок змінити, пом`якшити призначене покарання. застосувати ст.69 КК України.
В апеляційному суді:
- прокурор просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок суду- без змін;
- ОСОБА_6 просить перекваліфікувати його дії на менш тяжкий злочин, призначити покарання з застосуванням ст..69 КК України у вигляді 1року 6 місяців-2 років позбавлення волі. На його думку суд не прийняв до уваги те, що інформацію яку він передавав була несекретною, він її знаходив у вільному доступі в мережі інтернет та передавав незнайомим особам через інтернет, з якими не зустрічався, ніяких коштів не отримував. Також надавав невідомим особам дезінформацію. Вказане він робив, щоб не допустити на Дніпропетровщині сценарію Донецької області, і в разі прибуття до міста Дніпропетровська представників ДНР. Хотів заявити про це до СБУ України. Не згоден з також з кваліфікацією скоєного ним за ч.1 ст.258-3 КК України. Також не погоджується з кваліфікацією його дій за ч.1 ст.263 КК України, остільки знайдені 2 гранати Ф-1, знаходились окремо від запалів, що не є, на його думку, злочином. Він також пояснив, що з раннього дитинства страждав та страждає на епілепсію, неодноразово стаціонарно лікувався у психіатричні лікарні. Не погоджується він і з призначеним покаранням, вважаючи його занадто суровим з підстав, які викладені в апеляції, тому просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок . яким пом`якшити покарання, застосувавши ст.69 КК України, та повернути ноутбук його дитині.
- Захисник ОСОБА_7 пояснила, що не погоджується з призначеним підзахисному покаранням, та вирішенням питання щодо речових доказів, навівши позитивні дані про особу ОСОБА_6 , його щиросердне каяття, наявність на утриманні малолітньої дитини. Просить вирок змінити, пом`якшити призначене покарання, застосувавши ст.69 КК України.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважає, що вирок суду необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого та захисника - без задоволення, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 які просили вирок суду змінити, призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України, прийняти рішення щодо повернення дочці обвинуваченого речового доказу ноутбуку, проаналізувавши доводи, викладені в апеляціях та в судовому засіданні, співставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що вирок підлягає скасуванню, а апеляції обвинуваченого та захисника - частковому задоволенню, - з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що районний суд вказаних вимог закону не дотримався.

Згідно ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд зясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як вбачається з вироку та журналу судового засідання, судовий розгляд було проведено в скороченому вигляді на підставі ст. 349 КПК України. Але вказані вимоги Закону були виконані неналежним чином.

З матеріалів провадження видно, що на протязі всього досудового слідства, ОСОБА_6 не визнавав себе винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, пояснюючи, що 2 гранати Ф-1, з запалами, які були вилучені у нього під час обшуку квартири, йому не належать, звідки вони там взялися йому про це невідомо. Щодо обвинувачення його у сприянні діяльності терористичної організації за ч.1 ст.258-3 КК України, то в ході досудового слідства, то він хоч декілька разів і визнавав себе винним у вказаному правопорушенні, але в кінці слідства пояснив, що його діяльність була направлена на встановлення російських агентів в Україні, що б попередити їх протиправну діяльність в Україні та те, що він за єдину і неподільну Україну (т.1 а.п.77 від19.05.2015 року.)
В той же час, після проведення 02.07.2015 року підготовчого судового засідання, ОСОБА_6 , 07.-7.2015 року подав до суду заяву про те, що визнає себе винним у повному обсязі, просить обмежитись його допитом та йому роз`яснено, що він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи.

Але як видно з наявних матеріалів та висновку судово-психіатрічного експерта ( т.1 а.п.116-120), ОСОБА_6 хоча і не страждав та не страждає в теперішній час хронічним душевним захворюванням, але страждав раніше та страждає в теперішній час органічним розладом особи внаслідок епілепсії. В зв`язку з цим захворюванням він неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні. Згідно обвинувачення, ОСОБА_6 інкримінується скоєння тяжкого та особливо тяжкого злочинів.
Враховуючи вищенаведене, районному суду необхідно було звернути на вказане належну увагу, ретельно зясувати, чи дійсно добровільно він склав обвинувачений вказану заяву, та чи добре йому зрозуміло про унеможливлення оскарження в апеляційному порядку фактичних обставин скоєного.
З журналу судового засідання та результатів фіксації судового засідання технічними засобами видно, що належним чином вказані вимоги ст..349 КПК України виконані не були. Про це також свідчить і та обставина, що під час судового розгляду, ОСОБА_6 не визнав себе повністю винним у скоєних правопорушеннях, та не був згоден з юридичною кваліфікацією інкримінованих злочинів. Про це він вказує в апеляційній скарзі, та надав відповідні пояснив і в апеляційному суді.
Отже, за вказаних обставин, проведення районним судом судового розгляду у скороченому провадженні, колегія суддів вважає неприпустимим. В зв`язку з цим, вказане рішення суду не можна визнати законним, тому на підставі ст..ст.2,7, 9,411 КПК України, вирок суду підлягає скасуванню.
Що стосується інших доводів, викладених в апеляційних скаргах, то колегія суддів, враховуючи характер допущених порушень Закону, не входить в обговорення та надання оцінки доказам по справі щодо доведеності вини, правильності юридичної кваліфікації , та призначення покарання.

Під час нового судового розгляду суду необхідно усунути зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, повно та всебічно, з дотриманням вимог чинного законодавства встановити фактичні обставини інкримінованих правопорушень, ретельно перевірити всі докази, належно перевірити доводи, викладені в апеляційних скаргах обвинуваченого, захисника, та інші обставини і за результатами ухвалити рішення, яке грунтується на вимогах Закону.

Керуючись ст.404, 405, 407, 411КПК України, колегія суддів,-

Постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий судовий розгляд в тому ж районному суді, в іншому складі суду.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 тримання під вартою продовжити до 22 жовтня 2015 року.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4