Номер провадження: 11-кп/785/1325/15
Номер справи місцевого суду: 495/4368/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.11.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 січня 2015 року по кримінальному провадженню № 0000341, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Іллінка, Біляївського району Одеської області, громадянин України, не працює, має середню освіту, неодружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз

-11.04.2014 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 2-ох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки,

обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.395 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 січня 2015 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.395 КК України та йому призначено покарання:

-за ч.2 ст.186 КК України у виді 4-ох років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 3-ох років позбавлення волі;

-за ст.395 КК України у виді 6-ти місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 4-ох років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вирком Арцизського районного суду м.Одеси від 11 квітня 2014 року у виді 2-ох місяців позбавлення волі та остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді 4-ох років 2-ох місяців позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволений в повному обсязі. Суд стягнув з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 1620 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Також судом стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати за проведення трасо логічної експертизи в розмірі 1844, 07 грн. Вирішено питання з речовими доказами.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Арцизського районного суду Одеської області від 21 січня 2014 року до ОСОБА_7 був встановлений адміністративний нагляд строком на 1 рік та йому були встановлені наступні обмеження:

- заборона виходити з дому (квартири) за місцем його проживання з 22 години до 06 години наступного дня;

- заборона виїжджати за межі Арцизького району без дозволу Арцизького РВ ГУМВС України в Одеській області;

- заборона відвідувати торгівельні місця, де реалізують спиртні напої на розлив;

- прибувати на реєстрацію кожну 1,2,3,4 суботу місяця в Арцизький РВ ГУМВС України в Одеській області з 09:00 години до 11:00 години.

Однак, 05 червня 2014 року, приблизно о 10:00 годині ОСОБА_7 , з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, без дозволу керівництва Арцизького РВ ГУМВС України в Одеській області, виїхав за межі Арцизького району та поїхав до м.Білгород-Дністровській Одеської області.

Таким чином, своїми умисними діями направленими на ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_7 порушив п.2 обмежень, встановлених відносно нього постановою Арцизького районного суду від 21 січня 2014 року.

Крім того, 20 травня 2014 року, близько 17:00 години ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , повторно, з корисливою метою та прямим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_8 та шляхом ривку, відкрито викрав золотий ланцюжок з золотим кулоном та хрестиком, чим спричинив потерпілій збиток на загальну суму 1620 гривень. Після скоєння вищевказаних протиправних дій, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 05 червня 2014 року, близько 09год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходився в гостях у потерпілої ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_7 , повторно, із корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з гаманця, який знаходився у дерев`яній шафі в спальній кімнаті вищевказаної квартири грошові кошти в розмірі 700 грн., які належать потерпілій ОСОБА_9 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 06 червня 2014 року, близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_7 повторно, з корисливою метою та прямим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , підійшов до малолітнього ОСОБА_10 та відкрито заволодів його мобільним телефоном «Sumsung Galaxy», білого кольору, вартістю 1000 грн. із sim-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 10 грн. Потерпілий намагався припинити протиправні дії ОСОБА_7 , на що останній, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння чужим майном, вчинив стосовно малолітнього ОСОБА_10 насильницькі дії, що виразилися в нанесені удару долонею лівої руки в область голови потерпілого, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 170 від 12 червня 2014 у ОСОБА_10 було виявлено тілесне ушкодження, яке відповідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

На вирок суду обвинуваченим ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він не погоджуючись з вироком суду в частині задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 та стягнення з нього процесуальних витрат, просить його скасувати.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив розглянути апеляційну скаргу без його участі, тому в судове засідання апеляційного суду він не викликався.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікація дій обвинуваченого та ступінь доведеності його вини в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому у відповідності до ст.404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

У пункті 2 Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» зазначено, що у кожній справі про злочин, яким заподіяно матеріальну шкоду, суд при постановленні вироку зобов`язаний вирішити цивільний позов.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Однією із потерпілих у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_8 , якій внаслідок вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, була завдана матеріальна і моральна шкода на загальну суму 3620 грн. Потерпіла ОСОБА_8 до початку судового розгляду пред`явила цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 , якій суд 1-ої інстанції ухвалюючи обвинувальний вирок, враховуючі представлені потерпілою докази, обґрунтовано задовольнив у повному обсязі.

Крім того слід зазначити, що витрати, пов`язані із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, згідно з положеннями ст.118 КПК України є одними з видів процесуальних витрат.

Частиною 2 ст.124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при ГУМВС України в Одеській області була проведена трасологічна експертиза. Згідно довідки головного експерта ВТКЗ ОВС НДЕКЦ підполковника міліції ОСОБА_11 витрати на проведення даної експертизи склали 1844 грн. 70 коп. (т.2 а.к.п.61), які суд 1-ої інстанції ухвалюючи обвинувальний вирок, керуючись положеннями ст.124 КПК України, обґрунтовано стягнув з обвинуваченого ОСОБА_7 .

За таких обставин, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а вирок суду 1-ої інстанції законним та обґрунтованим, у зв`язку із чим відсутні підстави для його зміни або скасування.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Білгород-Дністровського міськрайоного суду Одеської області від 22 січня 2015 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.395 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду
Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4