АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/818/14 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000569 від 26 листопада 2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 4 червня 2008 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 19 листопада 2009 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 30 листопада 2012 року по відбуттю строку покарання;

- 15 жовтня 2014 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

встановила:
8 грудня 2014 року до суду надійшла апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 4 грудня 2014 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 , та до підозрюваного ОСОБА_6 за ч.2 ст.309 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі терміном на 60 днів, з одночасним визначенням розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_9 просить увалу слідчого судді щодо ОСОБА_6 скасувати, та звільнити останнього з-під варти. В обґрунтування своїх вимог вказує на незаконність тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки до Єдиного реєстру досудових розслідувань на момент затримання підозрюваного не були внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та останньому не повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину. Також, на думку апелянта, ОСОБА_6 був затриманий слідчим безпідставно, оскільки на момент затримання були відсутні достатні дані, які б вказували на вчинення останнім кримінального правопорушення.

Рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані матеріали кримінального провадження доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що 4 грудня 2014 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке вчинив за наступних обставин: 2 грудня 2014 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, маючи умисел на незаконне придбання і зберігання без мети подальшого збуту, особливо небезпечного наркотичного засобу, незаконно придбав у невстановленої слідством особи, особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, який став незаконно зберігати при собі без мети подальшого збуту.

В цей же день о 15 годині 45 хвилин ОСОБА_6 знаходячись біля будинку №16 по вулиці Чумаченка в місті Запоріжжі, незаконно зберігаючи при собі, без мети збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, був затриманий працівниками міліції, які в ході проведення санкціонованого обшуку у ОСОБА_6 виявили та вилучили скляний флакон з речовиною темно-коричневого кольору та медичний шприци об`ємом 5 мл., з речовиною темно-коричневого кольору об`ємом 2,5 мл., яка згідно висновку експерта №1707 від 3 грудня 2014 року, являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, об`ємом 13,1 мл. та 2,5 мл., маса яких склала 0,054 г. та 0,037 г. відповідно в перерахунку на суху речовину, яку ОСОБА_6 незаконно зберігав при собі, без мети збуту, для особистого вживання.

2 грудня 2014 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

3 грудня 2014 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката, і наполягав на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням вимог закону, слідчим суддею прийнято рішення про обрання саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання.

У відповідності до ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що його доводи є обґрунтованими, заявлені у клопотанні ризики на даний час існують. Так, підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину і наступного покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Окрім того, слідчим суддею, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , обґрунтовано, та з дотриманням вимог ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, визначений розмір застави.

З метою перевірки доводів захисника-адвоката ОСОБА_9 щодо незаконних дій слідчого, який без достатніх правових підстав затримав його підзахисного, колегія суддів витребувала матеріали кримінального провадження та допитала у якості свідка слідчого ОСОБА_10 .

Доводи захисника про порушення прав підозрюваного ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, заступником начальника СВ ЗМУ ГУМВС України ОСОБА_11 доручено 26 листопада 2014 року слідчому ОСОБА_10 провести досудове розслідування за повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів невстановленою особою у зв`язку з тим, що 25.11.2014 року була отримана оперативна інформація з цього приводу. Ця інформація зафіксована рапортом.

02.12.2014 року за місцем проживання ОСОБА_6 було проведено обшук, за результатами якого складено протокол.

В цей же день, ОСОБА_6 був затриманий, про що було складено протокол про затримання.

Таким чином, доводи захисника ОСОБА_9 про незаконність дій органів досудового розслідування спростовуються наданими матеріалами досудового розслідування.

Захисник в апеляційній скарзі посилаючись на порушення органами досудового розслідування прав ОСОБА_6 , просив скасувати ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зазначивши з яких підстав вважає її незаконно.

Колегія суддів прийшла до висновку, що істотних порушень кримінального процесуального закону, як органами досудового розслідування так і слідчим суддею, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 4 грудня 2014 року, якою задоволено клопотання слідчого і до підозрюваного ОСОБА_6 за ч.2 ст.309 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі терміном на 60 днів, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4