Сосницький районний суд Чернігівської області
Справа 1-56/10
В И Р О К

Імям України

17 листопада 2010 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого - судді Данькова О.М., при секретарі Романенко Л.Л., з участю прокурора Пилипенко Ю.М., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3; фактично проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, кв.; українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, не працюючого, одруженого, військовозобов'язаного, раніше не судимого, у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2010 року, в період з 14-ї до 16-ї години, ОСОБА_2, перебуваючи у приміщенні нежилого будинку №43 по вул. Новоселівська в смт. Сосниця, в рішучій формі незаконно вимагав у потерпілого ОСОБА_3 вчинення дій майнового характеру, а саме написання боргових розписок (неіснуючих зобов'язань), при цьому погрожував вбивством, приставивши ніж гострою частиною леза до горла, завдав декілька ударів руками в скроні, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми - струсу головного мозку, забою м'яких тканин лівої тімяно - скроневої ділянки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Потерпілий ОСОБА_3 погрози на свою адресу сприймав, як дійсні і реальні.

Після цього, ОСОБА_2, в зазначений час, перебуваючи в будинку № 74 по вул. Новоселівська в смт. Сосниця, продовжував свої погрози в адрес ОСОБА_3, що змусило того написати боргову розписку про те, що він зобовязується передати гроші в сумі 30 000 гривень, і передати розписку ОСОБА_2 В цей же день ОСОБА_2, перебуваючи в приміщенні магазину «Пролісок», розташований по вул. 8-го Березня в смт. Сосниця, та продовжуючи свої погрози ножем, який приставляв ОСОБА_3 в ділянку грудей, незаконно примусив останнього написати та передати боргові розписки про те, що він зобов'язується передати гроші в сумі 59 000 гривень невідомій йому особі та 64000 гривень передати йому ОСОБА_2

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_2, на початку 17-ї години 02 квітня 2010 року, в автомобілі марки ВАЗ-2111, номерний знак НОМЕР_1, під управлінням громадянина ОСОБА_4, на автодорозі Сосниця - Шаповалівка в районі автобусної зупинки, погрожуючи потерпілій ОСОБА_5 вбивством близьких родичів та їй ножем, який приставив до горла, в рішучій формі незаконно вимагав вчинення дій майнового характеру, а саме написання боргових розписок. Заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді саден шиї та забою мяких тканин поперекової ділянки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Потерпіла ОСОБА_5 погрози на свою адресу сприймала, як дійсні і реальні, а тому на вимоги погодилась і, перебуваючи в кафе «Диканька» в смт Сосниця, де ОСОБА_2 продовжував погрожувати фізичною розправою та незаконно вимагав боргові розписки на неіснуючі боргові зобовязання, написала та передала йому боргові розписки про те, що вона зобов'язується передати невідомій їй особі, гроші в сумі 40000 гривень та 20000 гривень ОСОБА_2 В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у скоєнні злочинів передбачених ч. 3 ст. 189 та ч. 2 ст. 189 КК України визнав повністю та показав, що 02.04.2010 року, в період з 14 до 16 години, він, перебуваючи в приміщенні нежилого будинку №в43 по вул. Новоселівській в смт. Сосниця, рішучій формі вимагав від громадянина ОСОБА_3 написання завідомо протиправних боргових розписок (неіснуючих зобовязань), застосовував погрози ножем, який приставив гострою частиною до горла ОСОБА_3, при цьому завдав кілька ударів руками в ділянку лівої його скроні. Після чого, перебуваючи в будинку №74 по вул. Новоселівській в смт. Сосниця, він вимагав від ОСОБА_3 написання ним боргових розписок про те, що ОСОБА_3 зобовязується передати невідомій йому особі гроші в сумі 30000 гривень і отримав таке зобовязання від ОСОБА_3.

Крім того, в зазначений час, перебуваючи в приміщенні магазину «Пролісок» по вул. 8-го Березня в смт. Сосниця, він вимагав від ОСОБА_3, погрожуючи ножем, написання ОСОБА_6 боргової розписки про те, що він зобовязується передати невідомій особі гроші в сумі 59000 гривень. А також в рішучій формі вимагав від ОСОБА_3 написання боргової розписки про те, що він зобовязується віддати йому- Гетуну гроші в сумі 64000 гривень. В результаті його ОСОБА_2 дій ОСОБА_3 написав такі боргові розписки.

Після чого, того ж дня, на початку 17 години, перебуваючи в автомобілі ВАЗ-2111, держ. номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, на автодорозі «Сосниця-Шаповалівка», в районі автобусної зупинки, він вимагав написання завідомо протиправних боргових розписок від ОСОБА_5, погрожуючи вбивством близьких родичів та ножем, яка під впливом його погроз погодилась написать вказані боргові розписки, які нею були написані в кафе «Диканька», одна боргова розписка зі змістом того, що ОСОБА_5 зобовязується передати невідомій їй особі гроші в сумі 40000 гривень, а інша - про те, що вона зобовязується передати йому ОСОБА_2 гроші в сумі 20000 гривень. Вказані боргові розписки (неіснуючі зобовязання), які Гетун отримав від ОСОБА_3 та ОСОБА_5, він потім спалив. ОСОБА_2 щиро кається в скоєних злочинах.

Вина підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 189 та ч. 2 ст. 189 КК України, окрім повного визнання ним своєї вини, повністю доведена показаннями потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_5, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, П.С., протоколом очної ставки від 28.05.2010 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_2, протоколами відтворення обстановки та обставин події від 03.06., 04.06. та 08.06.2010 року, висновками судово медичних експертиз № 169 та № 174 від 12.05.2010 року, іншими матеріалами справи.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 показав, що 02 квітня 2010 року приблизно о 10-й годині ранку йому на мобільний телефон зателефонував незнайомий чоловік і сказав, що треба поговорити, хто він не назвався. По телефону він побачив, що дзвінок був із телефону його колишньої дівчини ОСОБА_9. Зателефонувавши їй він узнав, що з ним хоче поговорити чоловік на ім'я ОСОБА_2. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_7 та сказав, що чекає його неподалік будинку. Коли вийшов на вулицю і пройшов приблизно 300 м. в напрямку центра села, побачив автомобіль ОСОБА_7, із салону якого вийшов наглядно знайомий ОСОБА_2 та сказав, що потрібно поговорити. Автомобілем вони поїхали в центр села Загребелля, де в магазині ОСОБА_2 придбав пляшку пива, яку відав йому, пляшку горілки об'ємом 0,25 літра, ковбаси та один пластиковий стаканчик. За клубом в с. Загребелля ОСОБА_2 став вживати горілку, а потім запропонував йому відремонтувати комп'ютер, але сказав, що потрібно їхати. Під час розмови повз них, привітавшись, проїхав ОСОБА_14. Потім ОСОБА_2 зателефонував таксисту з м. Мена, оскільки ОСОБА_7 на той час уже не було. Коли під'їхав автомобіль темно-синього кольору, марки ВАЗ він разом із ОСОБА_2 поїхали в бік «Новоселля» і доїхали майже до води, на той час був розлив. Потім ОСОБА_2 кудись пішов, а повернувшись, хвилин через 15, сказав водію їхати назад. Проїхавши близько 100 метрів ОСОБА_2 зупинив автомобіль, справа від дороги біля нежилого будинку та сказав іти за ним. Коли зайшли до будинку, схожого на времянку ,ОСОБА_2 різко розвернувся та штовхнув його, від чого він вдарився об стіну. Потім ОСОБА_2 взяв його однією рукою за одяг, а іншою приставив до горла ножа та став погрожувати та говорити, «що зараз ти мені все напишеш». При цьому наносив удари в голову та в ділянку нирок та погрожував, що вб'є його. Сприйнявши погрозу ножем, як реальну він злякався та став питати, що написати. В цей час до будинку зайшла якась жінка та стала кричати, ОСОБА_2 щось їй відповів, що саме він не памятає тому, що був дуже наляканий. Потім ОСОБА_2 виштовхав його з будинку та наказав йти за ним і нести сумку, яка до цього була в руках жінки, як він потім зрозумів його матері. Коли зайшли в інший будинок ОСОБА_2 посадив його на стілець, дав чисті аркуші паперу та зразок якоїсь розписки, яку змусив його переписати. Писав під диктовку ОСОБА_2 оскільки сам не міг правильно написати в зв'язку з хвилюванням. Під примусом він написав розписку на ім'я Макухи, за якою зобов'язувався повернути до певної дати гроші в сумі 30000 гривень. Весь цей час ОСОБА_2 погрожував йому розправою та говорив, пиши, а то порішу, мені втрачати нічого, дані погрози він вважав реальними. Потім до будинку зайшла мати ОСОБА_2, яка стала його лаяти та говорити, що він її дістав своїми розборами. Коли вони виходили з будинку, мати ОСОБА_2 спитала в нього, хто він, але відповісти не встиг, так як ОСОБА_2 сказав щоб йшов з ним, і вони пішли з двору. Сівши в автомобіль, за вказівкою ОСОБА_2 поїхали до магазину «Пролісок», де він змусив його зайти до приміщення магазину і взявши собі чарку горілки та деякий час поспілкувавшись із продавцем, змусив його сісти в кабінку за столик, де погрожуючи ножем, яким деякий час махав у перед його обличчям та грудьми, змусив написати розписку на суму 59 000 грн., в двох екземплярах, на ім'я якогось Пасічника, чи то ОСОБА_15, а також написав боргову розписку на суму 64000 гривень на імя ОСОБА_2. На його запитання, що це за розписки, ОСОБА_2 відповів, що дані розписки пустить у хід, коли він не буде свідчити на одному суді. Потім поїхали до будинку, де проживає ОСОБА_5, і він на вимогу ОСОБА_2 позвав її. Коли він та ОСОБА_5 вийшли на вулицю, ОСОБА_2 наказав їм сідали до автомобіля. ОСОБА_2 наказав водію їхати в бік с. М. Устя і відразу став кричати на ОСОБА_5 і казати, що зараз вона йому все розкаже та напише. Потім, пересівши на заднє сидіння ОСОБА_2, схопив ОСОБА_5, за волосся, став її бити, приставляв до горла ніж, погрожував вбити дітей та чоловіка, якщо вона не буде йому коритися. Потім ОСОБА_2 пересів на переднє сидіння та сказав водієві їхати в Сосницю. Коли зупинились біля кафе «Диканька», ОСОБА_2 та ОСОБА_5М вийшли з автомобіля і були відсутні близько 20 хвилин. Він в цей час сидів у автомобілі з водієм, який жодних дій до нього не вчиняв, нічим не погрожував та нічого не запитував. Він із салону автомобіля побачив, як ОСОБА_2 з ОСОБА_5М повернулися та пішли в кафе «Диканька», де перебували певний час. Коли повернулися, вчотирьох, поїхали в напрямку автостанції, під час руху ОСОБА_2 говорив, що поїдемо в Макошино, де будемо дивитись у вічі його дружини. Потім ОСОБА_5М він відпустив. В районі автостанції вони зустріли тещу ОСОБА_2, і він знову став вимагати від нього написати розписку, але через хвилювання у нього нічого не виходило, теща ОСОБА_2 сказала йому, що досить - люди дивляться. Потім ОСОБА_2 сказав щоб він наступного понеділка прийшов до магазину «Причал» о 10-й годині, звідки вони разом з ОСОБА_5 підуть до якогось адвоката і той розповість, що треба казати в суді, а після суду він пообіцяв повернути розписки. Наступного дня біля 15 години йому зателефонував ОСОБА_2 і запитав, чи збирається він віддавати гроші по розписках на що він відповів, що нікому нічого не винен, тоді ОСОБА_2 знову став погрожувати вбивством. Також, він показав, що ніколи ніяких грошей в борг не брав і нікому не винен. Всі погрози ОСОБА_2 він сприймав, як реальні і небезпечні для його життя.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 02 квітня 2010 року, близько 16-ї години дня, до неї прийшов громадянин ОСОБА_3 та сказав, що з нею хоче поговорити одна людина. Коли вона вийшла на вулицю, то побачила автомобіль синього кольору, в якому сидів ОСОБА_2, якого знала наглядно, навчались разом у Сосницькому ПАЛ. Ніяких відносин з ним вона не підтримувала. Коли вона сіла в автомобіль, ОСОБА_2 сказав водію, щоб він їхав до ринку, а потім сказав щоб їхав за смт. Сосниця в напрямку м. Бахмач. Потім ОСОБА_2 став говорити, що вона попала на гроші, що не знає з ким звязалась і що буде писати розписку. На її питання, яку розписку вона має писати і з якого приводу, ОСОБА_2 нічого конкретного не сказав, а лише лякав її своїми погрозами і сказав, що вона йому винна і буде свідчити в суді проти ОСОБА_1. По дорозі, автомобіль зупинявся, і ОСОБА_2 пересів на заднє сидіння ліворуч від неї, та продовжував їй погрожувати, а саме казав, що приїдемо повбиваємо дітей та чоловіка. Весь цей час ОСОБА_2 вимагав від неї щоб вона написала розписки про те, що вона винна гроші, кому саме і яку суму, він не говорив. Спочатку вона відмовлялася, але ОСОБА_2 під час погроз постійно прижимав її своїм тілом, неодноразово приставляв ножа гострою частиною до горла та продовжував свої погрози. Коли вона знову заперечила ОСОБА_2 став погрожувати, що заріже її прямо в автомобілі та порізав шкіру в ділянці горла. Вона злякалась, сприйнявши погрози ОСОБА_2 як реальні, і погодилася написати розписки, які вимагав від неї ОСОБА_2 Після цього поїхали в смт. Сосниця до кафе «Диканька», а потім ОСОБА_2 повів її в готель «Убідь» де в офісі приватного нотаріуса він питав про Ігора. Після цього ОСОБА_2 повів її в кафе «Диканька» та, йдучи позаду неї, декілька разів штовхнув рукою в спину. В кафе ОСОБА_2 зайняв вільний столик, придбав собі горілки та давши їй чисті аркуші паперу, став диктувати текст розписки. Вона написала одну розписку на суму 40 000 гривень на імя громадянина ОСОБА_15, а другу на суму 20 000 гривень на імя ОСОБА_2 Коли вони знаходились в кафе, то туди заходили ОСОБА_7, ОСОБА_12 та Кравченко і хотіли з нею поговорити, але ОСОБА_2 сказав їм, що вона занята. Коли знайомі хлопці відійшли від них ОСОБА_2 сказав, щоб не дивилась на хлопців, вони їй не допоможуть. Коли вона написала розписки, ОСОБА_2 наказав їй сісти до машини, а сам кудись пішов, повернувшись хвилин через 20-ть, він сказав водієві їхати в бік автостанції смт. Сосниця. Потім ОСОБА_2 хотів її разом з ОСОБА_3 везти в с. Макошино, але вона сказала, що нікуди не поїде і, що у неї малі діти, після чого він відпустив її. Вона ніяких грошей нікому не винна, і ніколи такі суми грошей в борг не брала. Розписки написала лише тому, що була налякана погрозами ОСОБА_2 в адрес її дітей і чоловіка. Після написання розписок ОСОБА_2 сказав їй, щоб вона зателефонувала в понеділок і адвокат розкаже, що вона має казати в суді. Зі слів ОСОБА_2 вона зрозуміла, що даними розписками він намагався тиснути на неї, щоб вона давала покази в суді на його користь. Погрози ОСОБА_2 відносно себе та своєї родини вона сприймала як реальні. Із досліджених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що 02 квітня 2010 року йому зателефонував ОСОБА_2 і попросив підвезти його до Сосницької лікарні, по дорозі розповів, що він спілкується із дівчиною на ім'я ОСОБА_9, яка працює масажисткою в Сосницькій ЦРЛ. Також у ході розмови він запитав номер телефону ОСОБА_3. Тоді він набрав номер ОСОБА_3 та дав слухавку ОСОБА_2, який домовився з ним зустрітися. В с. Загребелля, коли зустріли ОСОБА_3, він їх залишив. Через деякий час він заїхав до кафе «Диканька», де побачив, що за одним зі столиків сидить ОСОБА_2 та ОСОБА_5 На столі перед ОСОБА_5 лежав аркуш паперу і вона щось писала, коли він хотів з ними поговорити, то ОСОБА_2 сказав, що вони зайняті.

(т. 1 а.с. 66)

Із досліджених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_8 вбачається, що 02 квітня 2010 року вона працювала продавцем в магазині «Пролісок», що в смт. Сосниця. 02 квітня 2010 року на початку 13-ї години,0 точного часу вона не пам'ятає, в магазин зайшов громадянин ОСОБА_2, з яким вона наглядно знайома. Разом з ним був незнайомий їй молодий чоловік. Вказані громадяни сіли за столик в одній з кабінок магазину. Через деякий час до прилавку підійшов ОСОБА_2 і попросив у неї ганчірку, щоб витерти стіл, і пояснив, що вони будуть щось писати. ОСОБА_2 в ході розмови сказав їй, що мене тут не було, а вона в свою чергу сказала, що краще б він віддав борг своєї матері на що він погодився і повернув борг матері. Після чого він пішов до кабінки, де незнайомий молодий чоловік щось писав.

(т. 1 а.с. 67)

Із досліджених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_9 вбачавється, що в п'ятницю 02.04.2010 року, коли вона була на робочому місці в неврологічному відділенні Сосницької ЦРЛ, близько 12 год., прийшов її знайомий ОСОБА_2 та попросив її зателефонувати ОСОБА_3, вона погодилася та двічі зателефонувавши ОСОБА_3 почула, що абонент знаходиться поза зоною досяжності. ОСОБА_2, почувши її відповідь сказав, що нічого, ми його знайдемо разом з ОСОБА_2. Приблизно о 13 год. їй зателефонував ОСОБА_3 і запитав чому вона йому телефонувала, вона відповіла, що з ним хоче поговорити ОСОБА_2.

(т. 1 а.с. 70)

Із досліджених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_10 вбачається, що 02.04.2010 року в період між 13-ю - 14-ю годинами, він на виклик чоловіка на ім'я ОСОБА_2, власним автомобілем марки ВАЗ-2111, номерний знак НОМЕР_1, приїхав в с. Загребелля до магазину де впізнав ОСОБА_2, який до цього двічі користувався його послугами, в руках у нього була папка для файлів з якимись паперами. Разом із ним був хлопець, якого він раніше не бачив. ОСОБА_2 попросив проїхати на «Новоселля», зупинилися майже біля води і ОСОБА_2 пішов до якогось будинку, а інший хлопець залишався в автомобілі. Андрій повернувся хвилин через 10-15. Поїхали в зворотному напрямку та проїхавши мерів 100, ОСОБА_2 попросив зупинитися біля одного з будинків. Андрій із хлопцем вийшли та пішли до нежилого будинку з правої сторони. Приблизно через 10-15 хв. прийшла незнайома жінка літнього віку, яка теж зайшла до цього будинку. Хвилин через 5-ть жінка вийшла і підійшовши до нього сказала, що ОСОБА_2 погрожує якомусь хлопцю, та б'є його, він відповів їй, що лише водій і чужі проблеми йому не потрібні. Після чого жінка повернулася в будинок і одразу з нього вийшла з ОСОБА_2 та іншим хлопцем. Потім вони в трьох пішли в зворотному напрямку, куди саме він не помітив. Приблизно через 20 хв., ОСОБА_2 та хлопець повернулися і ОСОБА_2 сказав, що поїдемо до магазину, там ти мені напишеш розписку. По дорозі ОСОБА_2 попросив заїхати до магазину «Пролісок». Взявши папку з паперами ОСОБА_2 з хлопцем пішов до магазину, в якому перебували близько 30 хв.. В цей проміжок часу ОСОБА_2 повернувся із магазину та віддав йому 100 грн. за використання автомобіля. Через деякий час ОСОБА_2 з хлопцем повернувся, сівши на переднє сидіння, сказав їхати в Сосницю, при цьому вийняв з кишені розкладного ножа, світлого кольору та поклав його на передню панель автомобіля. Він попросив заховати ніж, так як йому не потрібні проблеми і, ОСОБА_2 нічого не сказавши, поклав ніж до кишені. Коли їхали в Сосницю, дорогу показував незнайомий хлопець, їхали до якоїсь дівчини на ім'я ОСОБА_16. Біля двоповерхових будинків, за базаром зупинились, і ОСОБА_2 наказав незнайомому позвати дівчину. Коли хлопець та дівчина сіли в автомобіль, ОСОБА_2 почав лаятися нецензурними словами в бік дівчини, казав, що потрібно писати розписки, а то буде хуже, якщо не буде писати розписок, то погрожував вбити, висловлював інші погрози. Дівчина намагалася дізнатися від нього, що сталося та просила останнього заспокоїтися. Потім ОСОБА_2 сказав їй іти. Настя вийшла з автомобіля та пішла в напрямку центра смт. Сосниця. Через деякий час до автомобіля підійшла жінка похилого віку, яка сіла до автомобіля, як він зрозумів, теща ОСОБА_2 Після цього ОСОБА_2 вийшов з автомобіля разом з іншим хлопцем, якого взяв руками за одяг та щось знову говорив про написання розписки. Побачивши це, жінка, що сіла до автомобіля сказала ОСОБА_2, що ти робиш, відпусти хлопця, люди дивляться, сідай поїдемо додому. Андрій відпустив хлопця та сів у автомобіль і вони в трьох поїхали в смт. Макошино, де ОСОБА_2 віддав йому іще 100 грн. за використання автомобіля.

(т. 1 а.с. 72-73)

Із досліджених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що навесні йому зателефонував ОСОБА_3 та розповів, що ОСОБА_2 його бив, погрожував ножем, та заставив написати розписки. Так, як ОСОБА_3 був наляканий та казав, що в нього все болить, він відвіз його до приймального відділення лікарні, щоб йому надали медичну допомогу.

( т. 1 а.с. 77)

Із досліджених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що на початку квітня 2010 року, в після обідню пору, він разом із ОСОБА_7 зайшли в кафе «Диканька», де за столиком побачив свого колишнього однокласника, ОСОБА_2 та знайому ОСОБА_16. Він бачив на столі лежали аркуші з білого паперу і ОСОБА_5, щось писала.

(т. 1 а.с. 80)

Із досліджених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що 02.04.2010 року, близько о 14 год. 30 хв., коли вона знаходилася на вулиці біля будинку до неї підійшов ОСОБА_2 та попросив дати йому шість-десять аркушів паперу формату А 4. Вона пішла до будинку та винесла шість аркушів паперу.

(т. 1 а.с. 82)

Із досліджених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_14 вбачається, що 02.04.2010 року, в період часу з 13 по 14 годину, він в с. Загребелля за приміщенням сільського клубу бачив наглядно знайомого ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які стояли поруч та про щось розмовляли.

(т. 1 а.с. 214)

Із дослідженого в судовому засіданні протоколу очної ставки від 28.05.2010 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 видно, що ОСОБА_9 підтвердила свої покази про те, що коли вона була на робочому місці в лікарні, її знайомий ОСОБА_2 із її телефону дзвонив ОСОБА_3 (т. 1 а.с.92-93) Із дослідженого в судовому засіданні протоколу відтворення обстановки та обставин події від 03.06.2010 року видно, що під час проведення слідчої дії ОСОБА_17 в присутності свідків добровільно розповіла та показала на місцевості, де ОСОБА_2 шляхом погроз вимагав у неї боргові розписки, та де вона їх писала. ( т. 1 а.с. 94-95) З дослідженого в судовому засіданні протоколу відтворення обстановки та обставин події від 04.06.2010 року видно, що під час проведення слідчої дії ОСОБА_3. в присутності свідків добровільно розповів та показав на місцевості, де ОСОБА_2 шляхом погроз та заподіяння тілесних пошкоджень вимагав у нього боргові розписки та, де він їх писав.

( т. 1 а.с. 99-101) З дослідженого в судовому засіданні протоколу відтворення обстановки та обставин події від 08.06.2010 року видно, що під час проведення слідчої дії ОСОБА_10 в присутності свідків добровільно розповів та показав на місцевості те, як його по телефону викликав ОСОБА_2, як він возив його та іншого хлопця на «Новоселля» та в магазин «Пролісок», як він шляхом погроз вимагав у дівчини на імя ОСОБА_16 написання боргових розписок.

( т. 1 а. с. 99-101)

Із дослідженого в судовому засіданні висновку судово-медичної експернтизи № 174 від 26.05.2010 року видно, що у ОСОБА_3 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, забою м'яких тканин лівої тім'яно-скроневої ділянки, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я та могли утворитися від дії тупих предметів (достатньо нанести один удар) чи падіння на такий. Садна в ділянці шиї, що могла утворитись в результаті взаємодії з лезом ножа при обставинах, указаних в постанові, та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

( т. 1 а.с. 127-129)

Із дослідженого в судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи № 169 від 25.05.2010 року видно, що у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді забою м'яких тканин поперекової ділянки, що могли утворитися від дії тупого предмету чи падіння на такий (достатньо нанести один удар), саден (2) по передній поверхні шиї, що могли утворитися від дії предмету, що має ріжучу поверхню в тому числі ножа. Вище вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та могли утворитися в час та при обставинах, вказаних в постанові.

( т. 1 а.с. 134-135)

Таким чином, наявні у справі докази, детально узгоджуючись між собою, повністю викривають підсудного ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованих йому злочинів. Докази, покладені судом в обґрунтування вироку, отриманні у відповідності до діючих процесуальних правил. Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_2М правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 189 КК України, як вимагання, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, та за ч. 2 ст. 189 КК України, як вимагання, вчинене повторно, з погрозою вбивства. Підсудний ОСОБА_2 перебуває на військовому обліку призовників Сосницького РВК. (том № 1 а. с. 175)

За місцем фактичного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 характеризується, як особа, що до адміністративної відповідальності не притягувалась, громадського порядку не порушувала.

Разом з дружиною виховують сина ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_7.

(т. 1 а.с.181)

Обговорюючи питання про вид та міру покарання суд, враховує суспільну небезпечність скоєних діянь, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують його відповідальність, а також кількість скоєних ним злочинів. До обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_2, суд відносить щире каяття, а також те, що злочин скоїв уперше, виховує малолітню дитину.

Обставин, які б згідно зі ст. 67 КК України, обтяжували покарання підсудному ОСОБА_2, суд не знаходить.

З урахуванням викладеного та відповідно до вимог кримінального закону і передбачених ним санкцій, суд вважає за необхідне призначити підсудному ОСОБА_2 покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 69, 75, 76 КК України, яке на думку суду буде необхідне та достатнє для його виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів. Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо підсудного ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд. Щодо заявлених цивільних позовов про стягнення з підсудного ОСОБА_2 на користь потерпілих ОСОБА_5 моральної шкоди в сумі 50 000 грн. та на користь ОСОБА_3 матеріальної в сумі 180,89 грн. та моральної шкоди в сумі 10 000 грн., які підсудним визнаються частково, суд вважає доведеним заподіяння моральної та матеріальної шкоди потерпілим протиправними діями підсудного, внаслідок чого вони зазнали, як майнових втрат, так і втрат немайнового характеру, внаслідок моральних страждань та інших негативних явищ, а тому їх вимоги підлягають задоволенню.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, необхідно: позов ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково в сумі 4000 грн.; позов ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, який підтверджується матеріалами справи, задовольнити в повному обсязі в сумі 180,89 грн., позов про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково в сумі 4000 грн.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні. Керуючись ст.ст. 323 - 324 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст.189 та ч. 2 ст. 189 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 189 КК України із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК України у вигляді пяти років позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ч. 2 ст. 189 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі .

У відповідності до ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді пяти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно зі ст. 76 КК України ОСОБА_2 зобов'язати повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. До вступу вироку в законну силу залишити відносно ОСОБА_2 міру запобіжного заходу підписку про невиїзд.

Стягнути з підсудного ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 4000 грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_3 180,89 грн. матеріальної шкоди та 4000 грн. моральної шкоди.

Вирок протягом 15 днів може бути оскаржений в апеляційний суд Чернігівської області.

Головуючий: О.М.Даньков