Єдиний унікальний номер 1/474/209 Номер провадження 11/775/20/2015

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

з участю

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянув у місті Артемівську Донецької області у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду Донецької області апеляцію прокурора, у кримінальній справі на вирок Артемівського місьрайонного суду Донецької області від 8 вересня 2009 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Соледар Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, не працюючого, раніше судимого:

1) 18 травня 1993 року Артемівським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 206 УК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 46-1 КК України (1960 року) строком на 2 роки;

2) 29 серпня 2001 року Артемівським міським судом Донецької області за ст.. 102 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 46-1 КК України строком на 2 роки із сплатою штрафу в розмірі 170 грн.;

3) 16 липня 2002 року Артемівським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 187, ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна, 22 листопада 2007 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 9 місяців 29 днів;

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_6 приблизно о 9 годині 00 хвилин 14 жовтня 2008 року, більш точний час та місце органом досудового слідства не встановлено, знаходячись на околиці м. Соледар Донецької області біля сміттєвого звалища, діючи умисно, з метою особистого вживання шляхом куріння без мети збуту наркотичних засобів, відокремив від кущів коноплі невстановлену кількість його верхніх частин та листків, які залишив там висушуватись та в цей же день, приблизно о 19 годині 00 хвилин, повернувшись на вказане місце незаконно придбаний вищезазначеним способом наркотичний засіб, подрібнив та переніс до квартири АДРЕСА_1 , де залишив його у кармані куртки та зберігав. 03 квітня 2009 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_6 перевіз вищезазначений наркотичний засіб зі станції Сіль Донецької залізниці на приміському потязі №6227 сполученням «Микитівка-Святогірськ» до станції Сіверськ Донецької залізниці, де приблизно о 22 годині 00 хвилин при його особистому огляді, в кармані його куртки було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс висушений, масою 12,9 грам.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим з підстав неправильного застосування кримінального закону та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке є явно несправедливим через м`якість. Просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 1 року 10 місяців позбавлення волі, а на підставі ч.1 ст. 71 КК України визначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком, остаточно призначивши ОСОБА_6 покарання у виді 2 років позбавлення волі. В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував вимоги ст. 65 КК України та дані про особу обвинуваченого.

Заслухавши головуючого, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляції, обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали частково відновленого кримінального провадження в межах апеляції та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду в частині призначеного покарання скасуванню внаслідок його м`якості, з наступних підстав.

В апеляційному порядку висновки суду про винуватості засудженого ОСОБА_6 в скоєнні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України не оскаржуються, у зв`язку з чим апеляційним судом не перевіряються.

В той же час колегія суддів відмічає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, які виклав у мотивувальній частині вироку та дав їм належну оцінку та правильно кваліфікував дії засудженого за вищезазначеними статтями кримінального Закону.

Суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання неправильно застосував кримінальний закон.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 КПК України (1960 року) підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно положень ст. 372 КПК України (1960 року) невідповідним ступеню тяжкості злочину та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею Кримінального кодексу України, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим як внаслідок м`якості, так і суворості.

Згідно зі ст. 65 КК України суди, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Дотримання вимог ст. 65 КК України з приводу загальних засад призначення покарання необхідно, оскільки саме за допомогою них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до санкції частини 1 ст. 309 КК України, за скоєння вказаного злочину передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Таким чином суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_6 , призначив йому фактично найменш суворий вид покарання, передбачений санкцією зазначеної статті кримінального закону.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання засудженому ОСОБА_6 призначив йому покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі винного, оскільки таке покарання є явно несправедливим через м`якість.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 378 КПК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції у частині призначеного покарання скасувати і в цій частині ухвалити новий вирок.

Апеляційний суд при призначенні ОСОБА_6 покарання приймає до уваги конкретні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його суспільну небезпеку, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який має тяжку хворобу, неодноразово судимий, скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення, не працює, задовільно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

На думку колегії суддів, засудженому ОСОБА_6 має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_6 вчинив вказаний злочин до повного відбуття покарання за вироком Артемівського міського суду Донецької області від 16.07.2002 року в період умовно-дострокового звільнення, то остаточне покарання йому необхідно призначити за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України

Керуючись ст.ст. 365-367, 378 КПК України (1960 року), колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу державного обвинувача по справі ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2009 року у відношенні ОСОБА_6 в частині призначеного йому покарання скасувати.

Ухвалити у цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за вказаним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання 1 рік 9 місяців 29 днів за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.07.2002 року та остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 14 серпня 2014 року.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом одного місяця з дня його проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Колегія суддів