Провадження №1-кп/748/233/15
Єдиний унікальний № 748/3238/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Чернігові кримінальне провадження №0000132 від 15.10.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козелець Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, одруженого (на утриманні малолітня дитина), зареєстрованого проживаючим по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Солдата ОСОБА_4 згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 20 червня 2014 року №131, відповідно до Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», зараховано до особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого механіка водія 1 танкового взводу 2 танкової роти 1 танкового батальйону.
У свою чергу військовослужбовець ОСОБА_4 грубо порушив встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, п.п.1, 2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, з метою ухилитись від військової служби, 13.10.2014 р. незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та самовільно залишив розташування військової частини, яка знаходиться у АДРЕСА_3 , не повернувшись до виконання обов`язків військової служби по даний час, тобто по 12 листопада 2015 року.
Отже, солдат ОСОБА_4 був відсутній у розташуванні військової частини в період з 13 жовтня 2014 року по 12 листопада 2015 року, проводячи час на власний розсуд за місцем проживання у с. Шуляки Козелецького району Чернігівської області.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.408 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинуваченні, не оспорював, у скоєному щиро розкаявся, та по суті обвинувачення пояснив, що дійсно проходив військову службу у військовій частині польова пошта В НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 , а коли у нього народжувалась дитина, то залишив військову частину та поїхав на пологи і залишився вдома, оскільки дружині необхідна була допомога. Більше до проходження військової служби не приступав і не бажає. Вважає, що до нього можливо застосувати покарання у виді штрафу.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність наслідків злочину, особу винного - його вік, сімейний стан, наявність на утримані малолітньої дитини, стан здоров`я, освіту, те, що ОСОБА_4 не працює та раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне визнати щире каяття та наявність на утриманні малолітньої дитини, а обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.
За наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу та вік ОСОБА_4 , суд вважає за можливе при призначенні покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, застосувати до обвинуваченого положення ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався і відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу. Цивільний позов у справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, призначивши покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

На вирок може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення. Роз`яснити учасникам судового провадження право на помилування, право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1