Сокальський районний суд Львівської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1н-4/10

14 травня 2010р. Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Пахут С.О.

за участю секретаря Шевчук О.Б.,

за участю прокурора Мисяк В.М.,

адвокатів: ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі кримінальну справу про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_5, народженого 20 березня 1994 року в м.Соснівка, Львівської області, громадянина України, учня школи №8 м.Соснівка, раніше несудимого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_1.

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2008 року близько 21 год., неповнолітній ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з неповнолітніми ОСОБА_6В та ОСОБА_7 перебуваючи біля аптеки, що по вулиці Кривоноса в м.Соснівка, Львівської області, виявили неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 Останній перебував у безпорадному стані внаслідок алкогольного спяніння та лежав на траві біля дерева. Неповнолітні підсудні, демонструючи свою зверхність, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки, використовуючи безпорадний стан потерпілого, з метою вчинення хуліганських дій з ініціативи ОСОБА_6, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю і винятковим цинізмом в присутності неповнолітніх ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, принижуючи перед присутніми честь і гідність потерпілого, оголили статеві органи та справили на нього свої природні потреби.

Своїми умисними діями неповнолітній підсудний ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Постановою слідчого СВ Червоноградського МВ ГУМВСУ у Львівській області кримінальну справу щодо ОСОБА_5, який не досяг віку з якого наступає кримінальна відповідальність, скеровано до суду для вирішення питання про закриття кримінальної справи та застосування до нього примусових заходів виховного характеру.

В судовому засіданні прокурор просить закрити дану справу, звільнивши ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд батьків.

Неповнолітній ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 24.04.2008 року близько 20 години він сидів на лавці біля свого будинку в м.Соснівка, де розмовляв з своїми знайомими: ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_6 Через деякий ча до них підійшли ОСОБА_13 та ОСОБА_8, які були напідпитку. Між ОСОБА_7 та ОСОБА_13 виникла словесна перепалка в ході якої вони почали шарпатись між собою, але це непорозуміння швидко закінчилось. Після того, ОСОБА_13 і ОСОБА_8 пішли від них в напрямку аптеки по вул.Галицька м.Соснівка. Приблизно через 10 хвилин до їхньої компанії підійшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які запитали куди пішов ОСОБА_13 з ОСОБА_8 та запропонували піти з ними. Тому всі крім ОСОБА_12 пішли шукати ОСОБА_13 та ОСОБА_8. Дійшовши до аптеки, біля кущів вони побачили ОСОБА_8, який лежав на траві, ОСОБА_13 разом з ним не було. Всі разом вони підійшли до металевої драбини, яка розташована поруч, хтось із них присів на неї інші стояли поруч. Присутній разом з ними Коляда Ю запропонував всім присутнім справити на ОСОБА_8 свої природні потреби за те, що останній про все розповідає працівникам міліції. На дану пропозицію він з ОСОБА_7 погодився. Вони підійшли до лежачого на траві ОСОБА_8, оголили свої статеві органи та почали справляти на нього свої природні потреби в присутності ОСОБА_11, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які спостерігали за їхніми діями. Через декілька хвилин ОСОБА_6 сказав всім присутнім, що він зараз справить на ОСОБА_8 свої природні потреби (залишить на ньому свої фіскалії) та підійшовши до ОСОБА_8 копнув його декілька разів, після чого спустив до колін штани, оголивши при цьому статевий орган та ягодиці, присів над головою ОСОБА_8 і став справляти на нього свої природні потреби. В цей час, він разом із ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_7 стояли поруч та спостерігали за діями ОСОБА_6 при цьому, хлопці котрі стояли поруч з ним почали сміятись з того, що робить останній. ОСОБА_15 піднявся на ноги та пішов в напрямку базару м.Соснівка.

Близько 22 години на його мобільний телефон передзвонив його батько і він разом з ОСОБА_9 пішли додому, а ОСОБА_7, Ребець, ОСОБА_11 та ОСОБА_6 залишились.

Про свою поведінку він шкодує і такого більше ніколи робити не буде.

Захисник ОСОБА_16 в судовому засіданні постанову слідчого підтримав, просить кримінальну справу відносно ОСОБА_5, за вчинення суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, закрити. Застосувати віносно нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд батьків.

Крім визнання ОСОБА_5 своєї вини, його винність у вчиненому стверджується наступними зібраними по справі та перевіреним в судовому засіданні доказами.

Оголошеними та перевіреними в судовому засіданні показами потерпілого ОСОБА_8, який показав, що 24.04.2008 р. він разом із ОСОБА_13 випили трохи горілки. Коли вони знаходились в дворі будинку по вулиці Галицькій в місті Соснівці, до них підійшли ОСОБА_7, ОСОБА_11 та ОСОБА_6, які відкликали ОСОБА_13 в бік та про щось з ним почали розмовляти, їхньої розмови він не чув в цей момент між хлопцями виникло непорозуміння в ході якого ОСОБА_13 впав на землю та вимазався. Дане непорозуміння тривало приблизно 10 хвилин, після чого ОСОБА_7, ОСОБА_11 та ОСОБА_6 направились по напрямку до магазину «Київ -Захід».

Після того, ОСОБА_13 підійшов до ОСОБА_8 та попросив, щоб він разом з ним пішов до очисних споруд, оскільки хотів помитися коли падав на землю. На дану пропозицію, ОСОБА_8 погодився і разом з ОСОБА_13 направилися в напрямку очисних споруд через залізничну колію та сараї. Коли вони вже доходили до очисних споруд між сараями у двох йти було неможливо, оскільки там було дуже вузько, ОСОБА_8 йшов попереду, а ОСОБА_13 йшов позаду. Окрім них до очисних споруд ніхто не йшов ОСОБА_8 нікого більше не бачив, так як на дворі вже було дуже темно. На прикінці сараїв, не доходячи близько 20 метрів до приміщення даних очисних споруд, ОСОБА_8 відчув удар в голову з правого боку в наслідок якого, він впав на землю і знепритомнів. Опритомнівши ОСОБА_8 опинився зовсім в іншому місці від того місця де йому було завдано удар, а саме біля цегляної споруду де першого, він побачив ОСОБА_13, який оголивши свій статевий орган та ягодиці присів над ним, точніше над грудною кліткою, обличчям до нього та став справляти на нього свої природні потреби. На прохання його припинити свої дії уваги він не звертав. Попередньо, коли ОСОБА_13 присів над ним, він почав опиратися, тобто схопив його руками за ногу, а у відповідь ОСОБА_13 копнув його іншою ногою в спину з лівого боку. Коли ОСОБА_13 піднявся, він хотів піднятися, але ОСОБА_13 притримав його за ногу.

Неповнолітній ОСОБА_8 настоює на тому, що це все відбувалось на території Соснівських очисних споруд біля цегляної будівлі, про події які мали місце коло Соснівської центральної аптеки, він пригадати не може (а.с. 6-8, том 3; 14-16, том 5).

Оголошеними та перевіреними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_17, яка показала, що 24.04.2008 року вона разом із своєю напарницею ОСОБА_18 знаходилась на робочому місті а саме в аміністративному приміщенні очисних споруд №5 м.Соснівка за залізничною дорогою поряд із сараями. Близько 23 години, після обходу об»єктів, вони знаходились в приміщенні та почули, як хтось почав стукати у вікно, оскільки з приміщення на вулиці нічого видно не було вони вийшли на вулицю.

На вулиці, пройшовши довкола амінприміщення, біля слюсарного приміщення вони побачили невідомого хлопця, який присів під стіною та закривши голову плакав, казав, що його набили хлопці. На території інших сторонніх осіб вони не бачили, поряд з ним нікого не було. Спочатку вони вирішили, що це наркоман, однак він пояснив що ні та повторював, що його побили. Одежа даного хлопця була в бруді на обличчі з правого боку у нього була кров також кров та бруд був у нього на руках, він був цілий мокрий та брудний, також невідомий жалівся, що його били в живіт та ребра, там його сильно болить. Дана особа постійно плакала та наголошувала, що його побили, казав що боїться йти додому, тому, що його можуть спіймати хлопці та ще більше побити також розповів їм про те, що його побили за те, що він пожалівся працівникам міліції. Крім того, даний хлопець пояснив їм, що він вирвався від них і не мав більше куди заховатися, казав що прийшов шукати до них порятунку.

Після того, вона разом із своєю напарницею на прохання даного хлопця вирішили провести його додому, а саме на вулицю Театральна, 18 на 4 поверх. Двері даної квартири відчинила його сестра, якій вони розповіли, що сталося, після чого повернулись назад на роботу.

ОСОБА_8, на момент коли вони його побачили був дуже брудний та мокрий з кров»ю на обличчі, про те, ніякого дивного запаху, окрім запаху алкоголю вона від нього не чула. Хто саме його побив він не розповідав (а.с. 243-244, том 2).

Оголошеними та перевіреними в судовому засіданні аналогічними показами свідка ОСОБА_18 (а.с.245-246, том 2).

Оголошеними та перевіреними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_19Я показала, що вона проживає разом із своїм сином та братом ОСОБА_8, котрий разом з нею проживає з грудня 2006 року, оскільки мама померла, а батько проживає в Білорусії та окрім неї у нього рідних більше не має.

24.04.2008 року близько 23 години 30 хвилин додому двоє невідомих їй жінки привели її брата. Жінки пояснили їй, що її брат постукав до них у вікно та попросив їхньої допомоги аби вони провели його додому, плакав, казав, що його побили хлопці. На цей момент ОСОБА_8 був добряче випивший на обличчі у нього була кров, одяг в який він був одягнутий був брудним, від нього тхнуло людськими фекаліями, мобільного телефону у нього не було, однак з цього приводу брат їй нічого не пояснив. Наступного дня коли вона оглядала його одежу то на джинсах, вязаній блузці та куртці виявила залишки людських фекалій, дану одежу ОСОБА_19 випрала. В міліцію цього вечора вона не зверталась, оскільки її брат ОСОБА_8 сказав, що боїться, казав, що його знову можуть побити та через два дні вона відправила його в Локачинський район в село Білопінь, де він знаходився близько 9 днів у їхньої родини (а.с. 1-2, том 3).

Оголошеними та перевіреними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_9, який показав, що 24.04.2008 року близько 20 години він разом із своїми знайомими ОСОБА_6, ОСОБА_20, ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_11 знаходились біля будинку №7 по вулиці Галицькій в м.Соснівка на лавці біля підїзду. До їхньої компанії підійшли ОСОБА_13 разом з ОСОБА_8, які знаходились у нетверезому стані.

Через деякий час до них також підійшов ОСОБА_7 Між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 виникла суперечка, яка тривала декілька хвилин.

Після даної суперечки ОСОБА_7 пішов у напрямку магазину «Київ Захід», що по вул.Галицькій в м.Соснівка.

ОСОБА_13 та ОСОБА_8 також залишили їхню компанію.

Коли до них повернувся ОСОБА_7, то вони всі гуртом, крім ОСОБА_12, вирішили знайти ОСОБА_13 та ОСОБА_8. Проходячи повз Соснівську аптеку вони побачили ОСОБА_8, який лежав на траві біля кущів. Компанія хлопців підійшла до ОСОБА_8, а ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 почали останнього копати в туловище та ноги. В цей момент він сидів на металевій арці, а ОСОБА_11 та ОСОБА_5 стояли поруч нього. Хтось з їхньої компанії запропонував справити на ОСОБА_8 свої природні потреби. Тоді ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 підійшли до ОСОБА_8, стали над ним, приспустили штани до колін оголивши при цьому свої статеві органи та ягодиці та справили на нього свої природні потреби. В цей час він сидів на металевій арці, спостерігав за хлопцями, які стояли над ОСОБА_8 Він побачив як ОСОБА_6 приспустив штани, оголивши при цьому свої ягодиці, присів над грудьми ОСОБА_8 який лежав на землі, та почав справляти свої природні потреби. З того, що Коляда робить присутні хлопці почали сміятися.

Коли Коляда припинив знущання, ОСОБА_8 підвівся на ноги та почав втікати в напрямку Соснівського базару, а вони залишились.

Близько 22 години вечора на мобільний телефон до ОСОБА_5 передзвонив батько, тому він разом з ОСОБА_5 пішли додому, всі інші хлопці залишились на місці. На очисні споруди, їхня компанія не ходила (а.с. 199-202, том 5).

Оголошеними та перевіреними в судовому засіданні аналогічними показами свідка неповнолітнього ОСОБА_11 (а.с.1-3, том 5).

Оголошеними та перевіреними в судовому засіданні показами неповнолітнього свідка ОСОБА_10, який надав аналогічні покази, додатково показав, що ввечері цього ж дня після того як ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 припинили знущатись над ОСОБА_8 біля аптеки, до них підійшов ОСОБА_13, який повідомив, що був вдома. Про те, чи бачив ОСОБА_13 як на ОСОБА_8 справляли природні потреби він не знає. ОСОБА_13 запропонував усім присутнім піти до Соснівських очисних споруд, щоб помитись, на що всі присутні погодились. Останній підняв з трави ОСОБА_8 з яким направився до очисних споруд через залізну дорогу, доріжкою (вузьким проходом) між сараями. Решта хлопців в т.ч. і він попрямували за ними.

По дорозі ОСОБА_13 вдарив рукою по голові ОСОБА_8, внаслідок чого, він впав на землю. Потім ОСОБА_13 перетягнув ОСОБА_8 за руки до стіни червоної будівлі - в місце, яке менше освітлювалось.

Після того, ОСОБА_13 звернувся до присутніх, чи хоче хтось справити на ОСОБА_8 свої природні потреби на що всі присутні відмовились. Тоді ОСОБА_13 опустивши до колін штани, оголив при цьому свої статеві органи та ягодиці присів над ОСОБА_8 та став справляти на нього свої природні потреби, залишивши на ньому свої фекалії. Після того, до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_6, який копнув його в голову. ОСОБА_8 почав підніматися, встав на ноги та почав втікати в напрямку залізничної колії, яка веде на шахту.

Після того, як ОСОБА_8 втік, він разом із всіма присутніми направились в центр міста цією самою дорогою, якою туди і прийшли.

Під час того, як ОСОБА_13 справив на ОСОБА_8 свої природні потреби ніхто з присутніх, окрім ОСОБА_6, який наніс йому декілька ударів ногою, до нього не підходив, ніхто із присутніх за нього не захищався.

Приблизно через один тиждень після даної події його викликали працівники Соснівського відділення міліції, де відібрали пояснення з приводу даної події. (а.с. 22-25, том 5).

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненому злочині доведена повністю, а кваліфікація його дій по ст.296 КК України є правильною, оскільки він за попередньою змовою групою осіб вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що станом на день вчинення злочину ОСОБА_5 не досягнув 16-річного віку, тобто віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки ч. 2 ст. 296 КК України, тому, відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, неповнолітнього ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення даного суспільно-небезпечного діяння.

Окрім того, до ОСОБА_5 слід застосувати примусові заходи виховного характеру.

Керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст. 7-3, 447, 448 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що має ознаку злочину, предбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_21 строком на 2 роки.

Провадження по кримінальній справі закрити.

На постанову може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту її оголошення.

Головуючий: