Справа № 504/3259/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" листопада 2015 р. смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Комінтернівське кримінальне

провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, має малолітню дитину 2007 року народження, начальника фільтрувальної станції групи інженерного забезпечення інженерного загону військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 призваний на військову службу у зв`язку із мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді начальника фільтрувальної станції групи інженерного забезпечення інженерного загону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат».
Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 призваним у зв`язку із мобілізацією солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, сг.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV (далі Статутів) зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути дисциплінованим; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України; дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України від17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.04.2015 року №79 ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.
На підставі наказу командира військової частини частини НОМЕР_1 №121 від 23.06.2015 року солдата ОСОБА_4 було направлено на лікування доВійськово-медичного клінічного центру Південного регіону (далі-ВМКЦ ПР) з 23 червня 2015 року.
06.07.2015 року солдата ОСОБА_4 було виписано з ВМКЦ ГІР за порушення госпітального режиму-вживання алкогольних напоїв.
Проте 07.07.2015 року солдат ОСОБА_4 з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконно перебував поза розташуванням військової частини НОМЕР_1 до 21 серпня 2015 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний в суді, в інкримінованому йому злочині передбаченому ч. 4 ст.407 КК України, винним себе визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно він призваний на військову службу у зв`язку із мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді начальника фільтрувальної станції групи інженерного забезпечення інженерного загону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат».
07.07.2015 року він з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконно перебував поза розташуванням військової частини НОМЕР_1 до 21 серпня 2015 року. У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченорго ч. 4 ст. 407 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані як не з`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Крім того, судом враховується при визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а також те що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має малолітню дитину 2007 року народження, за місцем служби характеризується негативно, вчинений ним злочин віднесений законодавцем до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні .
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Враховуючи наявність цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який негативно характеризується за місцем служби, суд дійшов висновку, про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.
До обвинуваченого ОСОБА_4 застосовувались засоби забезпечення кримінального провадження у виді особистого зобов`язання.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Обвинуваченого ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України - звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років і 6 (шість) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 ч.1 п.п. 2, 3, 4 КК України - зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекціїповідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній особисте зобов`язання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1