Справа № 760/2692/16- к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві клопотання детектива Національного бюро Першого підрозділу (відділу) детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , погоджене прокурором ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Козова, Козівського району, Тернопільської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, у кримінальному провадженні №0000025 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор, обґрунтовуючи клопотання, посилається на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: спроба переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також ч.1 п.5 ст. 177КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому просить застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування відбувалось за допомогою технічних засобів.
В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання із зазначених у ньому підстав.
Підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, а саме у вигляді особистого зобов`язання, оскільки ОСОБА_5 має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батьків похилого віку: мати ОСОБА_10 , 1946 р.н., та батько ОСОБА_11 , 1942 р.н.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В п. 1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення яке є тяжким, який відповідно до ч. 3 ст. 368 КК України карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.01.2016 до Національного антикорупційного бюро України надійшла заява ОСОБА_12 щодо вимагання у нього адвокатом ОСОБА_5 , головою Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_13 , начальником Козівського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_14 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів на загальну суму 2000,00 дол. США (дві тисячі доларів США) за ухвалення рішення про відмову у задоволенні клопотання про скасування іспитово-випробувального терміну відносно ОСОБА_12 , яке на даний час розглядається у Козівському районному суді Тернопільської області.
23 березня 2015 року вироком Козівського районного суду Тернопільської області по справі № 600/220/15-к ОСОБА_12 засуджений за вчинення злочину, кримінальна відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_12 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_12 , як особою звільненою від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України, начальником Козівського РС КВІ УДПтСУ в Тернопільській області 22.01.2016 до Козівського районного суду Тернопільської області направлено подання про скасування звільнення від покарання у зв`язку із ухиленням від відбування покарання ОСОБА_12 .

22 січня 2016 року ОСОБА_12 , у зв`язку з направленням до суду зазначеного вище подання, звернувся за правовою допомогою до адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_12 , що вона може домовитись із головою Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_13 та начальником Козівського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_14 про відмову у задоволенні судом подання кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від покарання у зв`язку із ухиленням від відбування покарання ОСОБА_12 , та уникнення відбування покарання ОСОБА_12 у місцях позбавлення волі.

При цьому, ОСОБА_5 зазначила, що неправомірну вигоду необхідно надати голові Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_13 за винесення рішення про відмову у задоволенні судом подання кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від покарання у зв`язку із ухиленням від відбування покарання ОСОБА_12 , а начальнику Козівського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_14 за невнесення апеляційної скарги на подібне рішення суду.

ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою незаконного збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди, вимагала від ОСОБА_12 , щоб за вказані дії він надав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, на що останній був змушений погодитись, усвідомлюючи можливість реального позбавлення волі.

15 лютого 2016 року ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_12 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США за сприяння у вирішенні питання щодо винесення рішення про відмову у задоволенні судом подання кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від покарання у зв`язку із ухиленням від відбування покарання ОСОБА_12 та для подальшої передачі частини вказаних грошових коштів уповноваженим службовим особам.

Цього ж дня, ОСОБА_5 , на виконання злочинного умислу, перебуваючи у службовому кабінеті голови Козівського районного суду Тернопільської області за адресою: Тернопільська область, Козівський район, смт Козова, вул. Гвардійська, 2, передала ОСОБА_13 частину вказаних грошових коштів у сумі 400 доларів США (чотириста доларів США) як раніше обумовлену неправомірну вигоду за винесення рішення про відмову у задоволенні судом подання кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від покарання у зв`язку із ухиленням від відбування покарання ОСОБА_12 . При цьому, іншу частину вищевказаних грошових коштів у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) доларів США ОСОБА_5 залишила собі.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 27.01.2016 року стосовно ОСОБА_5 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
16.02.2016 о 13 год. 15 хв. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
17.02.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Вислухавши доводи сторін провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню частково, оскільки, прокурором при розгляді клопотання було доведено обставини, передбачені пп. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Разом з цим, враховуючи те, що під час розгляду клопотання, прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину та батьків похилого віку, має міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим, вбачається за можливе застосувати відносно підозрюваної більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт за місцем її проживання будинок АДРЕСА_1 , та покласти на неї декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-179, 184, 186-187, 193-194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Козова, Козівського району, Тернопільської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 60 днів строком до 17.04.2016 року.

Заборонити ОСОБА_5 щоденно, в період з 20:00 години до 07:00 години залишати місце постійного проживання - будинок АДРЕСА_1 , без дозволу детектива, прокурора або суду.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1 .