УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_5

суддів: ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 25 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 22 липня 2015 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Вінниці, жителя АДРЕСА_1, такого, що не має судимості,

за ч. 1 ст. 125 КК - до покарання у виді громадських робіт на строк 180 годин.

На підставі статей 49, 74 КК ОСОБА_2 звільнено від призначеного покарання у зв'язку із закінченням строків давності.

За ч. 1 ст. 122 КК ОСОБА_2 виправдано через недоведеність вчинення вказаного кримінального правопорушення;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Тбілісі, Грузія, жителя АДРЕСА_1, такого, що не має судимості,

за ч. 1 ст. 125 КК - до покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

На підставі статей 49, 74 КК ОСОБА_3 звільнено від призначеного покарання у зв'язку із закінченням строків давності.

Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4: у рахунок відшкодування моральної шкоди - 1 500 грн; за надання правової допомоги - 6000 грн, а всього 7 500 грн.

Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 1 500 грн.

Також постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди - 1 500 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 22 липня

2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено без змін.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_1, посилаючись на неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить постановлені у кримінальному провадженні судові рішення щодо ОСОБА_2 в частині виправдання останнього за ч. 1 ст. 122 КК скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Також просить вказані судові рішення в частині стягнення шкоди змінити, стягнути з ОСОБА_2 на його користь

291,73 грн та 50 000 грн у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно, а також стягнути з ОСОБА_3 20 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала з огляду на таке.

Ухвалою колегії суддів касаційного суду від 21 вересня 2015 року касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 через її невідповідність вимогам

ст. 427 КПК було залишено без руху та надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також потерпілому було роз'яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк така скарга повертається особі, яка її подала.

Потерпілий ОСОБА_1 повторно звернувся до касаційного суду із касаційною скаргою.

Проте, як видно зі змісту поданої касаційної скарги, потерпілий знову вимог ст. 427 КПК не дотримав, вказані в ухвалі від 21 вересня 2015 року недоліки не усунув та подав касаційну скаргу фактично того самого змісту, що вже була предметом розгляду.

Неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження (чим обґрунтовується касаційна скарга потерпілого) відповідно до вимог ч. 1

ст. 438 КПК не підлягають перегляду в касаційному порядку, оскільки є підставами для скасування або зміни судових рішень апеляційним судом у результаті перегляду кримінального провадження згідно зі ст. 409 КПК.

Разом із тим, у скарзі не міститься обґрунтування необхідності скасування ухвали апеляційного суду, постановленої в результаті перегляду кримінального провадження за апеляційними скаргами сторін кримінального провадження з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу, а викладені у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Оскільки в установлений строк потерпілий ОСОБА_1 не усунув недоліків касаційної скарги, яку було залишено без руху, то його скарга підлягає поверненню.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 25 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 22 липня 2015 року щодо

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з усіма доданими до неї матеріалами повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7