Справа № 282/25/16
Провадження № 1-кп/282/6/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2016 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Любар кримінальне провадження № 0000508 від 18.11.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нижній Березів, Косівського району, Івано-Франківської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше судимого:

- 20.12.1990 року Косівським районним судом за ст. 140 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення років волі;

- 19.05.1995 року Любарським районним судом за ст. 81 ч. 4, 44, 17 ч. 2, 81 ч. 3, 44, 42 КК України ( в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 23.10.1996 року Любарським районним судом за ст. 81 ч. 3 КК України ( в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 08.09.2000 року Полонським районним судом за ст. 81 ч. З КК України ( в ред. 1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 28.01.2004 року Малинським районним судом за ст. 185 ч. З КК України ( в ред. 2001 р.) до 3 років позбавлення волі;

- 07.07.2004 року Шепетовським міськрайонним судом за ст. 185 ч. З, 71 п. 5КК України ( в ред. 2001 р.) до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 27.05.2008 року Чорнобаївським районним судом за ст. 185 ч. З КК України ( в ред. 2001 р.) до 4 років позбавлення волі. 26.05.2011 року постановою Бердичівського районного суду № 5-317/11 від не відбутої частини покарання умовно - достроково звільнений, строком на 9 місяців 25 днів

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи неодноразово судимим за вчинення крадіжок, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, 17 листопада 2015 року, близько 00 годин 30 хвилин, з метою таємного викрадення чужого майна зайшов на подвір`я домогосподарства ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . До вказаного господарства ОСОБА_4 мав вільний доступ, оскільки ОСОБА_5 являється йому вітчимом. Скориставшись відсутністю власника домогосподарства, а також інших осіб ОСОБА_4 зайшов до господарського приміщення домогосподарства ОСОБА_5 . Перебуваючи у господарській будівлі, він, скориставшись відсутністю власника домогосподарства, а також інших осіб, розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, демонтував та викрав кормоподрібнювач (електромлин) «Елікор - 1» та електроточило зеленого кольору.

Викрадені вище вказані речі, ОСОБА_4 виніс за межі домоволодіння ОСОБА_5 та заніс їх до домогосподарства ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_1 , де залишив викрадені речі на подвір`ї домогосподарства останнього.

Згідно висновку експерта № 5/15 від 30.11.2015 року середньозважена вартість електроточила на вторинному ринку станом на 17.11.2015 року становить 580 грн.

Згідно висновку експерта № 5/16 від 01.12.2015 року середньозважена вартість кормоподрібнювача марки «Елікор» модель - 1 на вторинному ринку станом на 17.11.2015 року становить 1483 грн. 33 коп.

Враховуючи вищевикладене, даною крадіжкою кормоподрібнювача (електромлина) «Елікор - 1», електроточила потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 2063 грн. 33 коп. (дві тисячі шістдесят гривень 33 копійок).

Дії ОСОБА_4 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, органами досудового розслідування кваліфіковані правильно, за ч. 2 ст. 185 КК України.

25 грудня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , укладено угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим у кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому визнав повністю та просив суд затвердити угоду про примирення від 25 грудня 2015 року, досягнуту між ним та потерпілим, за якою він визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, примирився з потерпілим та сторони дійшли згоди щодо призначення йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік. У відповідності ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Речові докази по справі: кормоподрібнювач «Елікор 1», електроточило зеленого кольору, пластикова ємність 1,5 л з маркуванням «караван Дюшес», чоловіча кепка-кашкет коричневого кольору зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Любарського ВП Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Потерпілий ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 просив суд її затвердити, призначивши обвинуваченому покарання, визначене цією угодою. Також пояснив, що на даний час претензій до обвинуваченого не має, укладення угоди з його сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.

Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку потерпілого, обвинуваченого, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинуваченим цілком зрозумілі права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено видимої неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.5 ст. 469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з вище наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 395, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 25 грудня 2015 року.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 2 (двох) років позбавленя волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період відбування покарання з випробуванням не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_4 , не застосовувався.

Речові докази по справі: кормоподрібнювач «Елікор 1», електороточило зеленого кольору, пластикова ємність 1,5 л з маркуванням «караван Дюшес», чоловіча кепка-кашкет коричневого кольору зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Любарського ВП Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області повернути ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі подачі апеляційної скарги після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1