Справа № 183/149/15
№ 1-кп/183/158/15
В И Р О К
іменем України
06 січня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004308 від 02.11.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попасне Новомосковського району, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
01.11.2014 року приблизно о 12.00 годині ОСОБА_6 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт з ОСОБА_8 . В ході словесної сварки, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день приблизно о 12.00 годині ОСОБА_6 , знаходячись за вищевказаною адресою, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, відштовхнув ОСОБА_8 в бік, після чого наніс удар кулаком по голові. Від отриманих ударів ОСОБА_8 упав на підлогу, а ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, продовжив наносити удари ногами по тулубу ОСОБА_8 , при цьому наніс в сукупності десять ударів.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани на голові, саден на лобі, правій кисті, 3-му пальці правої кисті, лівому плечі, лівому ліктьовому суглобі, лівому передпліччі, синця на правому плечі, які в своїй сукупності та кожне окремо відносяться до легкого ступеню тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєнні злочину визнав, підтвердивши обставини, які лягли в основу обвинувачення. В подальшому обвинувачений ОСОБА_6 змінив свої показання, вину в скоєнні кримінального правопорушення не визнав, пояснивши суду, що 01.11.2014 року він зі своєю цивільною дружиною прийшли до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , яке належало його цивільній дружині, де мешкав ОСОБА_8 та його сім`я. Там між ним та його дружиною з однієї сторони та сім`єю ОСОБА_8 з іншої, винила сварка, в ході якої сім`я ОСОБА_8 стали виштовхувати його та його дружину з будинку, а у дворі стали наносити йому удари. Він тілесні ушкодження ОСОБА_8 не наносив, а тільки захищав свою дружину.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме:

- показання потерпілого ОСОБА_8 про те, що 01.11.2014 року він та його родина знаходилися за адресою АДРЕСА_3 , яке він орендував у ОСОБА_9 . Приблизно о 12.00 годині до них прийшла ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . ОСОБА_9 стала казати, щоб вони виселялася з будинку, стала хватати речі та намагалася їх викинути з будинку. А ОСОБА_6 став наносити йому тілесні ушкодження, штовхнув, наносив удари по голові, а, після того як він упав, ОСОБА_6 став наносити удари йому ногами;

- показання свідка ОСОБА_10 про те, що він є батьком потерпілого та 01.11.2014 року приїхав до сина в с. Попасне допомогти по господарству. Він знаходився на кухні та побачив як в будинок зайшли ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . Він зайшов за ними. Він не чув про що вони казали, оскільки він має вади слуху, а тому не чує, але бачив, що вони розмовляли на підвищених тонах. У ОСОБА_9 була палка, якою вона стала замахуватися на сина. Він схопив за палку та не давав наносити удари синові. ОСОБА_6 став наносити удари сину. Від ударів син впав в прихожій Вони всі разом стали виходити на двір, де ОСОБА_6 продовжував наносити удари ОСОБА_8 . Він та його дружина намагалися захистити сина, удари ОСОБА_6 він не наносив, але міг штовхнути в бік. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_9 пішли;

- показання свідка ОСОБА_11 про те, що вона є матір`ю потерпілого ОСОБА_8 та 01.11.2014 року знаходилася в гостях у сина в с. Попасне. Приблизно о 12.00 годин вона знаходилася в маленькій кімнаті. Вона має вади слуху, тому бачила все, що сталося, але про причини конфлікту тільки могла здогадуватися. ОСОБА_9 схопила пилосос та намагалася його викинути з будинку. В цей час ОСОБА_6 напав на ОСОБА_8 та став його бити, син був у крові. Всі разом перемістилися у двір, де ОСОБА_6 продовжував наносити удари ОСОБА_8 . Це було на дитячій площадці. При цьому ОСОБА_9 також палкою намагалася нанести удари сину. Але палку забрав чоловік;

- витяг з кримінального провадження № 0004308 від 02.11.2014 року, згідно якого 01.11.2014 року приблизно об 11.00 годині невідома особа спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_8

(а.п. 31);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.11.2014 року, згідно якого 01.11.2014 року приблизно об 11.00 годині за місцем мешкання ОСОБА_8 останньому були спричинені тілесні ушкодження

(а.п. 32);

- акт судово-медичного обстеження № 974 від 04.11.2014 року, висновок судово-медичної експертизи № 1081/Е від 04.12.2014 року, згідно яких у потерпілого ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани на голові, саден на лобі, правій кисті, 3-му пальці правої кисті, лівому плечі, лівому ліктьовому суглобі, лівому передпліччі, синця на правому плечі, які в своїй сукупності та кожне окремо відносяться до легкого ступеню тяжкості, виникли від дій тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, та могли утворитися в строк, вказаний потерпілим 01.11.2014 року. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можна вважати, що потерпілому було завдано, як мінімум десять травматичних дій

(а.п. 33-35);

- протокол проведення слідчого експерименту від 09.12.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , в ході проведення якого останній показав та розповів про обставини скоєння відносно нього кримінального правопорушення 01.11.2014 року

(а.п. 36-37);

- висновок судово-медичної експертизи № 1119/Е/Д від 17.12.2014 року, згідно якого механізм виникнення виявлених у потерпілого ОСОБА_8 тілесних ушкоджень не був повністю розкритий під час проведення слідчого експерименту від 09.12.2014 року

(а.п. 38).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Тому, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

У відповідності з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, в тому числі, питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєнні кримінального правопорушення не визнав, посилаючись на те, що він лише захищав свою співмешканку від дій ОСОБА_8 . В підтвердження своєї позиції, стороною захисту було надано докази, а саме:

показання свідка ОСОБА_12 , про те, що 01.11.2014 року вона вийшла у свій двір та бачила, як ОСОБА_6 стояв, а його з двох рук тримали ОСОБА_8 та його батько. Мати ОСОБА_8 та ОСОБА_13 тягали одна одну за волосся. Вона це побачила та відразу пішла;

висновок спеціаліста судово-медичного експерта № 971 від 04.11.2014 року, згідно якого тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді: саден на спинці носа, правому ліктьовому суглобі у своїй сукупності та кожен окремо відносяться до легкого ступеню тяжкості, виникли від дій тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та могли утворитися в строк, вказаний потерпілим 01.11.2014 року (а.п. 57).

При цьому обвинувачений суду не зміг пояснити звідки у потерпілого ОСОБА_8 взялися тілесні ушкодження. У відповідності до ст.. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Таким чином суд вважає, що наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не є доказом про відсутність в його діях складу кримінального правопорушення. Тому суд вважає такі показання обвинуваченого ОСОБА_6 як обраний ним спосіб захисту від обвинувачення.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначені ст.. 67 КК України, та обставин, які пом`якшують покарання, визначені ст. 66 КК України, не встановив.

Також суд враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу, громадських робіт, виправних робіт. З урахуванням обставин скоєння злочину, наслідків даного кримінального правопорушення, позиції потерпілого, який вважав, що обвинуваченому потрібно призначити найсуворіше покарання, а також обраної позиції обвинуваченого, який вину в скоєнні злочину не визнав, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді виправних робіт буде занадто суворим, а призначення покарання у вигляді штрафу не буде достатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Тому суд вважає, що призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк сто годин.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1