Справа №489/5794/15-к 23.10.2015 23.10.2015 23.10.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/455/15 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч.2 ст.309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 6 жовтня 2015 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Ленінського району м. Миколаєва щодо скасування постанови слідчого Ленінського РО ММУ УМВС України в Миколаївській області від 10.09.2015 р. та оголошення підозри ОСОБА_7 .
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
потерпілий ОСОБА_6 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги потерпілого.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд у суді 1-ї інстанції.
Крім того, поновити процесуальний строк на подачу скарги.
Короткий зміст рішення суду 1-й інстанції.
Слідчим суддею відмовлено у відкритті провадження за скаргою потерпілого.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Потерпілий вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.
Стверджує, що оскаржувана ухвала обмежує його конституційне право громадянина на захист своїх прав, свобод та інтересів від протиправних правопорушень та посягань на них будь-якими не забороненими законом способами, гарантоване ст.55 Конституції України.
Вважає, що суд порушив принцип верховенства права, проголошений в ст.8 Конституції України, ст.ст.7-8 Загальної декларації прав людини, ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, які у якості міжнародних договорів з прав людини, є частиною національного законодавства України і підлягають застосуванню на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», що гарантують кожній людині, яка перебуває під юрисдикцією України право на справедливий суд.
Також посилається на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 р. про те, що ухвала про відмову у відкритті провадження за скаргою постановлюється у тому випадку, якщо скаргу подано на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Разом з тим, оскаржувана ним бездіяльність передбачена п.1 ч.1 ст.303 КПК України і полягає у нездійсненні процесуальної дії у встановлений строк, що призвело до невиконання завдання кримінального провадження згідно ст.2 КПК України.
Встановлені судом 1-ї інстанції обставини.
02.10.2015 р. ОСОБА_6 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність щодо оголошення підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.186, ч.1 ст.192, ч.1 ст.125, ч.1 ст.399, ч.2 ст.190 КК України.
Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя послався на ч.4 ст.304 КПК України, згідно якої, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, з огляду при цьому на перелік таких рішень, дій чи бездіяльності, визначений ч.1 ст.303 КПК України.
За таких обставин, суд дійшов висновку про неможливість відкриття провадження по скарзі потерпілого.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення потерпілого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без зміни, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
17.07.2015 р. адвокат ОСОБА_6 звернувся із заявою до Ленінського РВ ММУ, у якій повідомив, що 16.07.2015 р. ОСОБА_7 з офісного приміщення по АДРЕСА_1 викрав документі його ( ОСОБА_6 ) адвокатської діяльності.
Надалі ОСОБА_6 неодноразово звертався із заявами про вчинення ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень, внаслідок чого досудовим слідством по вказаному кримінальному провадження розслідуються кримінальні правопорушення за ч.1 ст.357, ч.2 ст.186, ч.1 ст.192, ч.1 ст.125, ч.1 ст.399, ч.2 ст.190 КК України.
Під час проведення досудового розслідування ОСОБА_6 звернувся до слідчого з клопотанням про оголошення підозри ОСОБА_7 у вчиненні зазначених злочинів.
Постановою слідчого від 10.09.2015 р. у задоволенні клопотання відмовлено через недостатність доказів для повідомлення ОСОБА_9 підозри.
Не погоджуючись з цим, ОСОБА_6 оскаржив бездіяльність слідчого та його відмову до суду, просив постанову скасувати та зобов`язати слідчого виконати вимоги п.3 ч.1 ст.276 КПК України (повідомити про підозру) у розумний строк, встановлений ст.28 КПК України.
Частиною 1-ю ст.303 КПК України виписано вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені до суду під час проведення досудового слідства.
Відповідно до п.1 ч.1 цієї статті, бездіяльністю слідчого є невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Отже, за змістом зазначеної правової норми, до суду може бути оскаржено лише бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні (невиконанні) процесуальної дії, для вчинення якої встановлено певний термін.
Разом з тим, чинним КПК України, питання повідомлення про підозру, (ст.276) не пов`язане із строком його розгляду чи виконання, а вирішується у випадках:
1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;
2) обрання до особо одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;
3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
За такого, звернення ОСОБА_6 до суду із зазначеною скаргою є безпідставним у сенсі положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України.
Отже, апеляційний суд погоджується із постановленим рішенням суду 1-ї інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , тому як воно є відповідним вимогам ч.4 ст.304 КПК України.
З урахуванням вище наведеного, доводи апелянта про неправильність оскаржуваного рішення слідчого судді є неприйнятними, тому підстави для його скасування та повернення скарги до районного суду відсутні.
З огляду на зазначене, керуючись ст.ст.405,407,422,424,532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 6 жовтня 2015 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Ленінського району щодо скасування постанови слідчого Ленінського РО ММУ УМВС України в Миколаївській області від 10.09.2015 р. та оголошення підозри ОСОБА_7 - без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді: