1Справа № 335/9651/15-к 1-кп/335/553/2015
В И Р О К
17 листопада 2015 року м. Запоріжжя
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого середню-спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не засудженого,
-у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого,офіційно непрацевлаштованого, маючого середню освіту, що мешкає адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не засудженого,
-у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
13.08.2015, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи на ділянці місцевості, яка розташована біля кафе «Веселый роджер», за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 75 зустріли неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та зажадали від останніх передати їм грошові кошти та мобільні телефони. Отримавши відмову в передачі майна, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, схопив ОСОБА_8 лівою рукою за горло, а правою наніс удар в нижню область щелепи з правої сторони, тим самим застосував насильство, що не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого.
Водночас ОСОБА_7 для запобігання супротиву злочинним діям ОСОБА_6 з боку свідка ОСОБА_10 , та для безперешкодного викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 , не торкаючись перегородив корпусом свого тіла ОСОБА_10 біля бетонного бордюру чим обмежив свободу фізичних рухів останнього.
ОСОБА_6 , в свою чергу після застосування насильства відносно потерпілого ОСОБА_8 зняв з плечей останнього рюкзак фірми «Аdidas» вартість якого, згідно до висновку товарознавчої експертизи № 1974 від 02.09.2015, складає 407 гривень 75 копійок, в якому знаходився мобільний телефон марки «Samsung Wave 725» ІМЕІ: НОМЕР_1 вартість якого, згідно до висновку товарознавчої експертизи № 1974 від 02.09.2015, складає 399 гривень 45 копійок, тим самим відкрито викрав вказане майно.
З викраденим майном, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебігли на протилежну сторону Набережної магістралі і побігли в бік готелю «Шератон», де були затримані перехожими.
Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діючи єдиним злочинним умислом, із застосуванням насильства, відносно потерпілого ОСОБА_8 відкрито викрали його майно на загальну вартість 807 гривень 20 копійок, чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_11 на вказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю. Суду пояснив, що 13.08.2015, приблизно о 17 годині 30 хвилин, за змовою з ОСОБА_7 , знаходячись біля кафе «Веселый роджер» зустріли раніше не відомих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та запропонували передати їм грошові кошти та мобільні телефони. Після того, як останні відмовились, він схопив ОСОБА_8 за горло та вдарив рукою в обличчя. ОСОБА_7 в той час перегородив корпусом свого тіла ОСОБА_10 біля бетонного бордюру. В подальшому він зняв з плечей ОСОБА_8 рюкзак в якому знаходився мобільний телефон. З викраденим він разом з ОСОБА_7 перебігли на протилежну сторону Набережної магістралі і побігли в бік готелю «Шератон», де були затримані перехожими. В скоєному щиро кається.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю. Суду пояснив 13.08.2015, приблизно о 17 годині 30 хвилин, він за змовою з ОСОБА_6 , знаходячись біля кафе «Веселый роджер», зустріли раніше невідомих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та запропонували передати їм грошові кошти та мобільні телефони. Після того, як останні відмовились, ОСОБА_6 схопив ОСОБА_8 за горло та вдарив рукою в обличчя. А він в той час не застосовуючи фізичного насильства утримував ОСОБА_10 біля бетонного бордюру. ОСОБА_6 зняв з плечей ОСОБА_8 рюкзак в якому знаходився мобільний телефон. З викраденим вони перебігли на протилежну сторону Набережної магістралі і побігли в бік готелю «Шератон», де були затримані перехожими. В скоєному щиро кається.
Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом зясовано, що обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом розяснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинувачених у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При визначенні ОСОБА_6 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, не працює, раніше в силу ст..89 КК України не судимий та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання
Обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_6 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 згідно ст.67 КК України судом визнано вчинення злочину: щодо малолітнього, в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства.
При визначенні ОСОБА_7 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, не працює, раніше в силу ст.89 КК України не судимий та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання
Обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_7 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 згідно ст.67 КК України судом визнано вчинення злочину: щодо малолітнього, в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства.
Суд вважає, що призначення такого покарання обвинуваченим буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (пяти) років позбалення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не скоїть нового злочину, і виконає покладені на нього судом такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбалення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не скоїть нового злочину, і виконає покладені на нього судом такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи № 1974 від 02.09.2015 року у сумі 306 гривень 90 копійок віднести на рахунок держави .
Речові докази: DVD-R диск з 1 відеозаписом з автомобільного відео реєстратора, розташованого в салоні автомобіля залишити в матеріалах кримінального провадження, рюкзак зеленого кольору фірми „Adidas та мобільний телефон „Samsung Wave 725 у корпусі чорного кольору повернути ОСОБА_11 .
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили змінити на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з під варти в залі суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1