Справа № 1-141/2010 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2010 року Корюківський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Корха О.І.,

при секретарі - Александровій Н.Л.,

з участю прокурора - Батюк І.В.,

підсудної - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корюківка справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, 1-й пров. Довженка, 5, росіянки, громадянки України, не одруженої, ІНФОРМАЦІЯ_4, не військовозобовязаної, не працюючої, раніше судимої: 3.06.2010 р. Корюківським РС за ст. 185 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт (судимість не знята та не погашена), в скоєнні злочинів передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2010 року в с. Козилівка, Корюківського району, гр.. ОСОБА_1 знаходячись в будинку по 2 провулку Довженко 4, таємно, шляхом вільного доступу скоїла крадіжку грошей в сумі 150 гривень належних ОСОБА_2.

18 квітня 2010 року в с. Холми, Корюківського району, гр.. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в будинку по вул. Набережній 4, скориставшись відсутністю господарки гр.. ОСОБА_3 повторно, таємно, шляхом вільного доступу, скоїла крадіжку б/в мобільного телефону марки «8АМ81ЖГЇ- С260», вартістю 300 гривень, б/в зарядного пристрою до мобільного телефону «8АМ81ЖО- С260» вартістю 15 гривень, сім карти «МТС» вартістю 10 гривень та грошей у сумі 220 гривень, а всього на загальну суму 545 гривень належних ОСОБА_3. Загальна сума викраденого складає 695 грн.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у в скоєних злочинах передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України визнала повністю і показала, що вона на даний час проживає за вищевказаною адресою, її мати проживає разом з ОСОБА_2 в будинку належному останньому в с. Козилівка, по 2 пров. Довженко 4. Так з лютого місяця 2010 року по квітень 2010 року вона проживала у ОСОБА_2 разом з своєю матір'ю, оскільки в будинку де вона проживала не було дров для опалення, саме тому вона жила у них. Так 10.03.2010 року вона, тобто ОСОБА_4, побачила як ОСОБА_2 близько 10 години сховав гроші під накривку, котра знаходилася під телевізором, яку саме суму вона не бачила. ОСОБА_2 її не бачив, оскільки знаходився у пяному стані, а вона дивилась через відчинені двері кімнати. Цього ж дня вона, тобто ОСОБА_1, підібрала момент, коли ОСОБА_2 спав у себе в кімнаті, її мати в цей час також спала, тоді вона, тобто ОСОБА_1, підійшла до телевізора, підняла накривку і виявила гроші в сумі 300 гривень. З даних грошей вона викрала лише 150 гривень, оскільки думала, що вони не помітять через це крадіжки, бо не пам'ятатимуть суми, котра була. З викраденої суми були три купюри номіналом по 50 гривень кожна. Викравши гроші вона ще деякий час побула в будинку і зібравшись вона пішла в смт. Холми пішки. Туди вона прийшла близько 17 години і через деякий час сіла в маршрутку та поїхала до м. Чернігова. Приїхавши в Чернігів вона зустріла своїх друзів, з котрими потратила близько 50 гривень з викрадених грошей. Цього ж дня близько 21 години в м. Чернігові вона, тобто ОСОБА_1, сіла на електричку і з пересадками доїхала до м. Бровари. там вона знаходилася три дні і за цей час потратила майже всі гроші, залишила собі тільки на дорогу додому. Приїхавши додому вона, тобто ОСОБА_1, лише через деякий

час зізналася про здійснення крадіжки і пообіцяла повернути гроші, але вона їх не повернула і тоді ОСОБА_2 звернувся до працівників міліції.

Також в середині квітня 2010 року вона, тобто ОСОБА_1, приїздила в смт. Холми до ОСОБА_5, з котрим вона раніше співмешкала. З матірю ОСОБА_5 ОСОБА_3 вони випили трохи вина, в цей час ОСОБА_5 вдома не було. Після цього вона, тобто ОСОБА_1, попросила у неї подзвонити з стаціонарного телефону до ОСОБА_5, та надала дозвіл. Вона почала дзвонити, в цей час ОСОБА_3 вийшла з будинку, а вона, тобто ОСОБА_1, помітила мобільний телефон марки «Самсунг» С-260, котрий заряджався та знаходився поряд. Побачивши його вона вирішила здійснити крадіжку, поклавши слухавку телефону вона викрала мобільний телефон разом з зарядним пристроєм. Також поряд з мобільним телефоном вона, тобто ОСОБА_1, помітила гаманець, оглянувши його вона викрала з нього 220 гривень, 1 купюра була номіналом 200 гривень і 20 гривень дрібними купюрами по 1 та 2 гривні. Здійснивши крадіжку вона одразу вибігла на вулицю з будинку і в дверях зустріла ОСОБА_3, але нічого їй не сказавши вона пішла. Після цього вона, тобто ОСОБА_1, одразу поїхала в с. Козилівку, а наступного дня до м. Бровари. В м. Бровари вона продала мобільний телефон з зарядним пристроєм невідомому чоловіку, котрого зустріла на вулиці за і00 гривень. При цьому вона сказала невідомому чоловіку що телефон належить їй. Крадені гроші та гроші отримані за крадений мобільний телефон, вона потратила на продукти харчування та алкогольні напої. Про крадіжки котрі вона вчинила нікому не повідомляла. Через деякий час вона, тобто ОСОБА_1, приїхала в с. Козилівку. Одного дня до неї приїхав ОСОБА_5, котрому вона розповіла, що то вона вчинила крадіжку грошей та мобільного телефону у його матері, вона йому пообіцяла все відшкодувати, але не виконала обіцянку і тоді він звернувся до міліції. На даний час вона відбула 50 годин громадських робіт присуджених 3.06.2010 р. Корюківським районним судом. Більше злочинів не скоювала . розкаюється в скоєному та просить суд її суворо не карати.

Крім того вина підсудної ОСОБА_1 доводиться також показами свідків та потерпілих:

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 показав, що він проживає за вищевказаною адресою. Так по вул. Довженко 5 проживає донька його співмешканки ОСОБА_1, котра ніде не працює. Через те, що у ОСОБА_1 немає дров, щоб опалювати своє помешкання, то з лютого по квітень місяць 2010 року вона проживала разом з ними. У нього є своє господарство в якому тримає корову і молоко від неї він здає за гроші. Так 10.03.2010 року він отримав за здачу молока триста гривень. 6 купюр номіналом по 50 гривень та ще 21 чи 27 гривень дрібними купюрами. Дані гроші він близько 10 години сховав у своєму домоволодінні, він поклав їх під телевізор, котрий стоїть на деревяній тумбі. Чи була ОСОБА_1 в будинку в час коли він ховав гроші він не знає. Цього ж дня близько 17 години, коли він прокинувся, то пішов до телевізора, щоб взяти звідти гроші та сходити до магазину і виявив, що з трьохсот гривень залишилося тільки сто пятдесят. Він запитав у своєї співмешканки ОСОБА_6 чи не брала вона з відти грошей. ОСОБА_6 відповіла, що не брала і тоді вони одразу запідозрили ОСОБА_7 у скоєння даної крадіжки. ОСОБА_1 повернулася додому тільки через тиждень, де вона була їм не повідомляла, коли вони почали просити її повернути гроші, вона зізналася, що то вона здійснила крадіжку і сказала, що у повному обсязі поверне гроші, саме тому вони вирішили не звертатися до міліції. Але через деякий період ОСОБА_1 все одно їм не віддала гроші, тому він вирішив звернутися до міліції. На даний час він ніяких претензій до підсудної не має і просить суд суворо не карати підсудну та не позбавляти її волі.

Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась подала до суду письмову заяву про слухання справи без її участі, претензій матеріального характеру до підсудної не має. В зв»язку з неявкою до суду потерпілої ОСОБА_3 за згодою з усіма учасниками процесу в судовому засіданні було оголошено її свідчення дані нею під час досудового слідства.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що вона проживає по вищевказаній адресі разом з ОСОБА_2. На даний час її донька ОСОБА_1 проживає в с. Козилівка, по 1 провулку Довженко 5. окремо від них та ніде не працює. Так з лютого місяця 2010 року по квітень місяць її донька проживала разом з ними, оскільки у неї не було чим топити грубу та піч. Так 10.03.2010 року вона, тобто ОСОБА_6, отримала за молоко, котре вони здавали, близько 321-327 гривень, точної суми вона не памятає, але я памятає, з тієї суми було 6 купюр номіналом по 50 гривень. Дані гроші вона віддала ОСОБА_2, оскільки вони належать йому. 10.03.2010 року близько 17 години ОСОБА_2 повідомив, що з суми в 300 гривень, котру він заховав під телевізор в другій кімнаті зникло 150 гривень. Вона, тобто ОСОБА_6, подивилася на те місце де були сховані гроші і дійсно там було тільки 150 гривень, якими купюрами вона вже не памятає. Після виявлення крадіжки вони одразу запідозрили ОСОБА_1 . Раніше дані нею свідчення підтримує та просить суд суворо не карати підсудну.

Свідок ОСОБА_5 в судове засідання не з»явився, подав до суду письмову заяву про слухання справи без його участі, раніше дані ним свідчення підтримує. В зв»язку з неявкою до суду ОСОБА_5 за згодою з усіма учасниками процесу в судовому засіданні було оголошено його свідчення дані ним під час досудового слідства.

Крім зізнавальних показань вина підсудної доведена іншими доказами:

- даними заяв потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_2, згідно яких повідомлено про скоєння злочину підсудною ОСОБА_1; (а.с.5,18)

- даними протоколу огляду місця події від 5 серпня 2010 року, згідно якого працівниками міліції було оглянуто домоволодіння ОСОБА_3, розташоване за адресою: смт. Холми, вул. Набережна, 4, Корюківського району, Чернігівської області та виявлено крадіжку мобільного телефону та грошей; (а.с.6)

- даними протоколу огляду місця події від 27.08.2010 року . згідно якого працівниками міліції було оглянуто домоволодіння ОСОБА_2 171., розташоване за адресою: с. Козилівка, 2-й пров. Довженка, 4, Корюківського району, Чернігівської області та виявлено крадіжку грошей; (а.с. 19)

- даними довідок про вартість викраденого майна, згідно яких вартість б/в телефону марки «8АМ81ЛЧО-С260» становить 300 гривень, вартість зарядного пристрою до телефону марки «8АМ81Л4О-С260» становить 15 гривень, вартість 8ІМ-карги МІ С тариф «Супер- МТС становить 10 гривень; (а.с. 10-12)

За таких доказів, суд вважає, що вина підсудної доведена повністю і її дії кваліфіковані органами досудового слідства правильно за ч.1 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна, та за ч. 2 ст. 185 КК України, як повторне, шляхом вільного доступу, викрадення чужого майна. За сукупністю скоєних злочинів, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Визначаючи вид та міру покарання підсудній, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудної, яка за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судима, судимість не знята і не погашена, повністю визнала вину, щиро розкаюється в скоєному.

Обставинами, які помякшують покарання підсудної є повне визнання вини, щире каяття.

Обставинами які обтяжують покарання підсудної є рецидив злочинів, та скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

Таким чином суд вважає за необхідне підсудній спочатку призначити покарання окремо за кожен злочин в вигляді позбавлення волі на певний строк, після з застосуванням ст. 70 ч.1 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити підсудній остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Враховуючи те, що підсудна повністю визнала вину, також судом врахована думку потерпілих при призначення підсудній міри покарання, суд вважає, що перевиховання підсудної без ізлоляції від суспільства можливе за умови призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з застосуванням ст. 75 КК України, а саме призначити звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на неї ряду обовязків на час іспитового строку згідно ст. 76 КК України, бо її виправлення та перевиховання можливе і без ізоляції від суспільства.

Вирок Корюківського районного суду від 3 червня 2010 року слід виконувати самостійно, так як до підсудної необхідно за скоєння злочинів передбачених ст. 185 ч. І га ст. 185 ч.2 КК України застосовувати ст.75 КК України, а за вироком Корюківського районного суду від 3 червня 2010 року підсудну було засуджено до покарання, що належить відбувати реально - у вигляді громадських робіт.

Цивільний позов по справі не заявлено. Речових доказів по справі не має.

Судових витрат по справі не має.

На підставі .вище викладеного, керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною та призначити їй покарання за ч. 1ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на - 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнати винною та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на - 1 (один) рік та 1

( один ) місяць .

На підставі ст.70 ч.1 КК України ОСОБА_1 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 ( один ) рік та 1 ( один ) місяць.

На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на - і ( один ) рік .

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_1 покласти обовязок:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінальної- виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи:

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 - залишити у він ляді підписки про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Вирок Корюківського районного суду від 3 червня 2010 рошу відносно ОСОБА_1 виконувати самостійно.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речових доказів по справі не має.

Судових витрат по справі не має.

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляції до Корюківського районного суду Чернігівської області.

Суддя: О.І. Корх