Радехівський районний суд Львівської області
справа №1-99/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Радехівський районний сул Львівської області

11жовтня 2010 року

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

м.Дружківка Донецької області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, гр-на України, не депутата, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого вантажником в ЗАТ «Галичина», невійськовозобов"язаного, раніше не судимого,

за ст. 185 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_4 13.02.2010 року, в період часу з 4 год. 00 хв. до 5 год. 00 хв., під час проїзду дизель поїзду №6051, сполученням Ківерці-Львів від с.Стоянів до м.Радехів Львівської області таємно викрав в потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон «Соні-Еріксон К 750 І» ІМЕІ-2982, вартістю 1200 грн., чим на вказану суму спричинив останньому матеріальні збитки.

Підсудний ОСОБА_4 винним себе в скоєнні злочину визнав повністю та показав в судовому засіданні, що на початку лютого 2010 року, приблизно о в год. ночі в період часу з 4 год 00 хв. до 5 год. 00 хв., він їхав поїздом, сполученням Ківерці-Львів від с.Стоянів до м.Львів, під час поїздки, коли він дрімав, то почув, що щось впало на підлогу. Він відкрив очі і побачив на підлозі поїзда телефон «Соні-Еріксон». Він вирішив його викрасти і підняв телефон, витягнув з нього сім-карту та перейшов в інший вагон. Через деякий час до нього підійшла жінка і попросила віддати телефон, оскільки вона є керівником групи дітей, які вона супроводжувала. Він відповів, що в нього телефону немає. Тоді вона звернулася до провідника, який сказав, що у Львові на ст.Підзамче викличе працівників міліції. Почувши це, він вийшов на ст.Кам»янка-Бузька і маршрутним автобусом поїхав в м.Львів. Даним телефоном він користувався до 12.05.2010 року, тобто до моменту коли приїхали працівники міліції і на їх пропозицію він видав телефон.

Винність підсудного ОСОБА_4 в скоєнні злочину стверджується іншими зібраними під час досудового слідства доказами, які є в матеріалах справи і не оспорюються в судовому засіданні.

Таким чином, на думку суду, винність підсудного ОСОБА_4 в скоєнні злочину доведено повністю.

Дії підсудного ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, крадіжка.

Визначаючи підсудному ОСОБА_4 міру покарання суд, в якості обставин, які пом"якшують покарання враховує йому визнання своєї вини, щире каяття, явку з повинною.

Враховуючи приведені вище пом»якшуючі обставини, особу підсудного ОСОБА_4, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні одну неповнолітню дитину, виправлення його, на думку суду, можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 20% із суми заробітку щомісячно в дохід держави.

ОСОБА_1 запобіжного заходу - підписку про невиїзд - залишити засудженому ОСОБА_4 без змін.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту оголошення.

Головуючий