Справа № 132/2806/15-к
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
19 листопада 2015 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі колегії суддів : головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванів Калинівського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , лікаря анестезіолога Калинівської ЦРКЛ, громадянина України, раніше не судимого,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора відділу прокуратури

Вінницької області ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

17.06.2015 приблизно о 16 год. 30 хв., ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні відділення анестезіології Калинівської центральної районної клінічної лікарні по вул. Чкалова, 6, м. Калинівка Вінницької області, дізнавшись від виконувача обов`язків начальника відділення анестезіології ОСОБА_9 про своє відсторонення від виконання службових обов`язків через порушення службової дисципліни та правил етики в спілкуванні з пацієнтами і медперсоналом лікарні, діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, пов`язаних з роботою, вирішив заподіяти смерть ОСОБА_9 . Реалізуючи даний намір, ОСОБА_5 взяв у ординаторській відділення анастезіології свого ножа та зайшов у приміщення операційного блоку хірургічного відділення, де в цей час знаходився ОСОБА_9 .

Підійшовши до ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, а також невідворотність наслідків у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, завдав ОСОБА_9 сім ударів гострою частиною вищевказаного ножа в життєво важливі органи - в ділянку грудної клітки та живота, спричинивши, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 58 від 31.07.2015 року , небезпечні для життя тяжкі тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих колото-різаних ран грудної клітки та живота з ушкодженням по ходу раньових каналів дуги аорти, великої долі печінки, що спричинили гостру масивну внутрішню крововтрату, а також п`яти непроникаючих колото-різаних ран м`яких тканин передньої та передньо-бічної поверхні грудей зліва, м`яких тканин лівої підпахвинної ямки, лівого плеча, м`яких тканин лівого передпліччя, від яких потерпілий помер на місці події.

Прокурор по справі ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийняв рішення за клопотанням прокурора ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_8 , обвинуваченого та його захисника про скорочений судовий розгляд, так як учасники судового провадження вважають, що обставини справи доведені наявними у справі доказами, вони не потребують дослідження у ході судового розгляду і ніким не оспорюються.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого та потерпілу, а також дослідити докази, що будуть надані сторонами судового провадження , а також матеріали , що характеризують особистість обвинуваченого.

Суд також роз`яснив, що при розгляді судової справи в скороченому провадженні сторони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю, суду показав, що працював в Калинівській районній лікарні понад 38 років, працював професійно, зауважень не було. В останній час з дозволу в.о. начальника відділення ОСОБА_9 лікування хворих проводилося за їх кошти, у відділенні відбувалася « комерціалізація « лікування, він з таким становищем не погоджувався, між ним і колегами та начальником виникав спір щодо його роботи.. 17.06.2015 року на імя головного лікаря він написав доповідну про становище у відділенні , яку заніс в приймальну . ОСОБА_9 ознайомився з доповідною , сказав , що йому ніхто не повірить, в них знову виник спір, біля 16 год приїхали працівники міліції скласти на нього протокол , ОСОБА_9 сказав йому , що за його хуліганські дії повинен заплатити штраф в суді і ще сказав, що буде звільнений з роботи. Він вийшов з його кабінету, йому стало погано, відчував упередженість та несправедливість до нього , тому пішов в ординаторську, взяв там ножа і пішов в операційну, там підійшов до ОСОБА_9 і наніс перший удар ножем в область печінки , а потім ще 6 ударів в ділянку грудної клітки. Після того, як ОСОБА_9 впав, він з ножем пішов в ординаторську і чекав міліції. Визнає, що смерть заподіяв ОСОБА_9 з неприязних відносин пов`язаних з роботою. У вчиненому зараз кається, цивільний позов про відшкодування потерпілій моральної шкоди визнає частково, лише в розмірі 70 000 грн.

Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що зі слів чоловіка відомо, що обвинувачений напередодні вбивства конфліктував з колегами , а 17.06.2015 року біля 12 год по телефону дзвонив і повідомив, що ОСОБА_5 у відділенні всіх тероризує, погрожує фізичною розправою, а потім її повідомили про вбивство чоловіка. Підтримує цивільний позов, просить стягнути з обвинуваченого 500 000 грн у відшкодування завданої її та малолітньому сину моральної шкоди, так як перенесли глибокі душевні страждання.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 у інкримінованому йому злочину його вина підтверджується також наданими прокурором доказами, а саме: висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , висновком судово-психіатричної експертизи обвинуваченого , висновком молекулярно-генетичного дослідження крові, постановою про визнання речовими доказами, проти приєднання і дослідження яких сторони судового провадження не заперечують.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи № 58 від 31.07.2015 року трупа у ОСОБА_9 виявлено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих колото-різаних ран грудної клітки та живота з ушкодженням по ходу раньових каналів дуги аорти, великої долі печінки, що спричинили гостру масивну внутрішню крововтрату, а також п`яти непроникаючих колото-різаних ран м`яких тканин передньої та передньо-бічної поверхні грудей зліва, м`яких тканин лівої підпахвинної ямки, лівого плеча, м`яких тканин лівого передпліччя, які виникли від дії предмету, що мав колючо-ріжучі властивості, утворених дією плоского колюче-ріжучого предмета (предметів), що мав обушок і гостре лезо. Між проникаючими колючо-ріжучими ушкодженнями грудної клітки, живота та смертю ОСОБА_9 є прямий причинно-наслідковий зв`язок; ( а. с . 27-30 )

- відповідно висновку проведеного молекулярно-генетичного дослідження № 346 від 29.08.2015 року генетичні ознаки слідів крові людини і клітин, виявлених на поверхні ножа, збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_9 ( а. с. 33- 39 ).

- відповідно висновку судово-психіатричної експертизи № 113 від 11.09.2015 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, хронічним психічним розладом, недоумством, іншим, в тому числі, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, не страждав, у зв`язку з чим він був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_5 , також не страждає хронічним психічним розладом, недоумством. Здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може постати перед слідством і судом. Застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує. ( а. с. 48-62 ).

- відповідно постанови про визнання речовими доказами по справі - речовим доказом є ніж зі слідами крові, який вилучений під час огляду місця пригоди 17.06.2015 року в приміщенні ординаторської реанімаційного відділення Калинівської ЦРЛ ( а.с. 63-65).

Відповідно до вимог ст.94 КПК України проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази та оцінивши кожний доказ з точки зору належності і допустимості суд визнає їх належними та допустимими доказами.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження, і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, під час судового розслідування не встановлено.

В ході судового розгляду справи встановлено, що процесуальні витрати по справі складають 368,28 грн на проведення дактилоскопічної експертизи та 5539, 80 грн на проведення молекулярно-генетичної експертизи крові, а всього в сумі 5908,08 грн , які відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази ніж, чохол від ножа, дактилокарта ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , зразки крові , змиви з рук, зрізи нігтів з рук ОСОБА_9 та ОСОБА_5 та їх медичний спецодяг, що знаходяться на зберіганні в Калинівському РВ УМВС України підлягають знищенню.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 підлягає до задоволення. Суд враховує глибину душевних страждань позивачки у зв`язку із смертю її чоловіка та батька дитини, неможливість відновлення таких немайнових втрат, тому розмір моральної шкоди відповідно до положеньст.ст.1167,1168 ЦК України суд вважає визначити у розмірі 500 000 грн.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуальності покарання.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що він вчинив особливо тяжкий злочин, спосіб вчинення злочину, мотиви, його відношення до скоєного, не відшкодування потерпілій заподіяної шкоди, думку потерпілої про призначення суворого покарання , а також його каяття, позитивну характеристику за місцем проживання, т посередню характеристику за місцем роботи , тому вважає, що його виправлення і перевиховання можливо тільки в ізоляції від суспільства з обранням покарання у виді позбавлення волі .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373-374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним за ч.1 ст.115 КК України і призначити йому покарання у виді 14 (чотирнадцять) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з часу затримання, тобто з 17.06.2015 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили

залишити засудженому ОСОБА_5 без змін .

Речові докази: ніж, чохол від ножа, дактилокарта ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , зразки крові , змиви з рук, зрізи нігтів з рук ОСОБА_9 та ОСОБА_5 та їх медичний спецодяг, що знаходяться на зберіганні в Калинівському РВ УМВС України знищити.

Стягнути із засудженого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по справі, які складають 368,28 грн. на проведення дактилоскопічної експертизи та 5539, 80 грн. на проведення молекулярно-генетичної експертизи, а всього в сумі 5908,08 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень у відшкодування заподіяної моральної шкоди

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження копію вироку можуть отримати в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Відповідно до ст. 395 КПК України вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії вироку. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1

Судді:

ОСОБА_2

ОСОБА_11