Справа № 368/2124/15-к
Провадження: № 1 - в/368/191/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2015 р. Кагарлицький районний суд Київської області
В складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1
При секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
З участю інших сторін провадження:
представника ВК : ОСОБА_4
Засудженого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№ 115) Київської області ОСОБА_6 , погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно дострокове звільнення від основного покарання у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя до засудження: АДРЕСА_1 , до засудження не працював, з професійно технічною освітою, громадянина України, не одруженого, в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого, засудженого 27 листопада 2013 року Віньковецьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, суд, -
В С Т А Н О В И В :
04.12.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшло подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№ 115) Київської області ОСОБА_6 , погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно дострокове звільнення від основного покарання, без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя до засудження: АДРЕСА_1 , до засудження не працював, з професійно технічною освітою, громадянина України, не одруженого, в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого, засудженого 27 листопада 2013 року Віньковецьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
В судовому засіданні представник ВК 115 ОСОБА_4 подання підтримав, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині подання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подання ВК 115 підтримав, зазначивши при цьому, що, хоч і має чотири стягнення, проте, вони зняті та погашені в установленому законом порядку, та й взагалі, на його думку, вони не є достатньо обґрунтованими та значними.
В судовому засіданні прокурор Кагарлицької міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3 проти задоволення подання ВК 115 заперечував, так як вважає, що за період відбування покарання засуджений не довів факту свого виправлення та перевиховання, так як за час відбування покарання систематично порушував режим тримання під вартою, за що мав чотири дисциплінарні стягнення, хоча останні і зняті та погашені в установленому законом порядку.
Окрім того, вважає, що за неповних два місяці, які минули з моменту зняття останньої догани, засудженим не може бути доведено ту обставину, що засуджений став на шлях виправлення та перевиховання, а тому просить суд критично віднестися до характеристики на засудженого, та висновку спостережної комісії.
В судове засідання представник спостережної комісії ОСОБА_7 не з`явився,хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.
Суд, вислухавши представника ВК 115 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_8 , які подання підтримали, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , який проти задоволення подання заперечував, дослідивши матеріали подання, приходить до висновку щодо відмови в задоволенні подання, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель до засудження: АДРЕСА_1 , до засудження не працював, з професійно технічною освітою, громадянин України, не одружений, в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий, засуджений 27 листопада 2013 року Віньковецьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
Початок строку покарання: «15» травня 2014 року.
Кінець строку покарання: «15» травня 2017 року.
1/2 строку покарання: «15» листопада 2015 року.
Прибув в Кагарлицьку виправну колонію Київської області ( 115 ) із Хмельницького СІЗО, в якому утримувався з 15.05.2014 року, де дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.
По прибуттю в ВК 115 09 липня 2014 року працевлаштований різноробочим на виробництві установи.
До праці відносився не завжди добре, завдану роботу виконував не завжди добросовісно, та систематично порушував правила відбування покарання в установах виконання покарань.
Так, за час відбуття покарання характеризувався не завжди позитивно, що проявилося в тому, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 мав чотири дисциплінарні стягнення, хоча, при цьому мав два заохочення.
Так, за час перебування в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 має:
заохочення:
1. 02.07.2015 р. За добросовісне відношення до праці Знято стягнення Нач. ВК
на МТФ. (від 01.08.2014 р.)
2. 08.10.2015 р. За добросовісне відношення до праці Знято стягнення Нач. ВК
на МТФ. (від 13.08.2015 р.)
стягнення:
1. 01.08.2014 р. Спав на ліжку в робочий час. Попередження Нач. ВК
(знято 02.07.2015 р.)
2. 27.11.2014 р. Не вийшов на роботу згідно з Попередження Нач. Вк
рознарядкою. (погашено 30.07.2015 р.)
3. 29.01.2015 р. Не вийшов на контрольну перевірку. Догана Нач. ВК
Порушив розпорядок установи. ( погашено 30.07.2015 р.)
4. 13.08.2015 р. Не вийшов на ранкову фізичну зарядку Попередження Нач. ВК
та перевірку.
Суд зазначає на тій обставині, що, зглядаючись на кількість стягнень та заохочень, вбачається, що засудженим ОСОБА_5 заохочення отримувалися лише в якості погашення стягнень, в той же час суд вважає, що для встановлення факту правослухняної поведінки, кількість заохочень повинна значно переважати над кількістю стягнень, що в даному випадку не спостерігається, а навпаки, кількість стягнень значно превалює над кількістю заохочень, - в два рази.
Відповідно, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 остаточно ще не став на шлях виправлення і тому не заслуговує, на думку учасників процесу, (прокурора), та, відповідно, суду, згідно ст.. 81 КК України умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
Суд при вирішенні даного питання керувався нормами як матеріального, так і процесуального права.
Що стосується норм матеріального права, то суд керувався наступним.
Так, згідно ст. 81 КК України:
1. До осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як встановлено судом, засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою під час відбування покарання в установі виконання покарання не довів тієї обставини, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання.
Що ж стосується сумлінної поведінки, то така відсутня в поведінці засудженого ОСОБА_5 , так як засуджений мав чотири дисциплінарні стягнення за поведінку, яка суперечить поведінці засуджених в установі виконання покарань, як то: неналежне виконання поставленого завдання по виконанню робіт, порушення розпорядку дня.
Окремо суд наголошує на тій обставині, що в діях засудженого ОСОБА_5 є систематичне порушення правил відбування покарання в установі відбування покарання, саме систематичне, а не епізодичне.
3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;
При вирішенні питання щодо умовно дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 судом було враховано формально-юридичні та оціночні підстави.
Формально-юридичні підстави передбачені ч. 3 ст. 81 КК України і пов`язуються з фактичним відбуттям засудженим ОСОБА_5 1/2 строку покарання.
Строк фактичного відбуття засудженим ОСОБА_5 певної частини призначеного йому покарання як формально-юридична підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залежить від кількох чинників.
Таким чинниками відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України є:
а) вид (категорія) вчиненого особою злочину, визначений відповідно до ст.12 КК України;
Так, ОСОБА_5 засуджений за:
- скоєння необережного злочину, тобто за скоєння злочину, який передбачено ч. 2 ст. 286 КК України.
Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого.
Згідно положень ч. 4 ст. 12 КК України, злочин, вчинений засудженим ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжкого злочину.
б) форма вини. Злочин, який передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, та вчинений засудженим ОСОБА_5 , є злочином, вчиненим з необережності.
З урахуванням окремих із зазначених чинників та поєднання деяких з них між собою відносно засудженого ОСОБА_5 законом встановлений загальний (п.1 ч. 3 ст.81 КК України), строк покарання, після фактичного відбуття якого особа може бути умовно-достроково звільнена від відбування покарання.
Отже, що стосується формально юридичних підстав щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 81 КК України, то такі є в наявності.
Що ж стосується оціночних підстав умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, які передбачені ч. 2 ст. 81 КК України, то суд вважає, що їх недостатньо на даному етапі відбування покарання засудженим призначеного йому покарання.
Суд на обґрунтування своєї позиції враховує ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою в повній мірі не довів своє виправлення.
Встановлюючи ці підстави застосування ст. 81 КК України, суд, зокрема, з`ясував наступні обставини:
- засуджений ОСОБА_5 не завжди дотримувався правил внутрішнього розпорядку.
На обґрунтування своєї позиції суд наголошує на тій обставині, що три із чотирьох стягнень, які були застосовані до засудженого ОСОБА_8 , були застосовані до нього саме за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку.
- засуджений ОСОБА_5 не завжди відносився до праці добре, так як одне із чотирьох стягнень до засудженого ОСОБА_5 було застосовано саме за недобросовісне відношення до праці.
Окремо слід зазначити, що після кожного правопорушення, яке засуджений допустив під час відбування покарання, згідно з правилами тримання осіб, з засудженим, що допустив правопорушення, адміністрацією установи виконання покарань проводяться профілактичні бесіди, які мають назву «заходи виховної спрямованості».
Як видно з матеріалів подання, з засудженим ОСОБА_5 після кожного випадку порушення правил відбування в установі виконання покарань, проводилися бесіди виховного характеру, тому, враховуючи вищевказану обставину, суд критично відноситься до твердження адміністрації установи, яка знайшла свій вираз в поданні та в характеристиці, в тому, що засуджений ОСОБА_5 заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно.
Окрім того, суд наголошує на тій обставині, що злочин засуджений ОСОБА_5 вчинив в стані алкогольного сп`яніння, що є істотною обтяжуючою обставиною.
Відповідно, наявність заохочень, та відсутність діючих стягнень суд оцінює лише з тієї позиції, що засуджений лише бажає настання формально юридичних наслідків застосування положення ст. 81 КК України, а саме, відбуття 1/2 частини покарання, відсутність стягнень, без настання оціночних критеріїв, які також, на думку суду, мають вагоме значення при вирішенні питання про застосування до засуджених пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного основного покарання.
Відповідно, суд вважає, що для наявності оціночних підстав для застосування положення ст. 81 КК України необхідно, щоб засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання, що, на думку суду, мало б виражатися у отриманні заохочень, без наявності стягнень за істотні порушення вимог тримання.
Крім того, суд наголошує на тій обставині, що останнє дисциплінарне стягнення з засудженого ОСОБА_5 знято лише 08.10.2015 року, тобто, менше, ніж за два місяці до надходження подання до суду.
Тому суд критично відноситься до позитивної характеристики та висновку установи покарання щодо тієї обставини, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення та перевиховання, так як суд вважає, що за такий короткий проміжок часу, як менше, як два місяці, засуджений не може довести про остаточну зміну поведінки в бік покращення, в розумінні поведінки, яку вимагає ст. 81 КК України.
Взагалі, оцінючи поведінку засудженого ОСОБА_5 в розрізі оціночних підстав для застосування положень ст. 81 КК України, суд зазначає, що поведінка засудженого не достатньо свідчить про його остаточне ставлення на шлях виправлення та перевиховання, тому до нього не може бути застосоване положення ст. 81 КК України.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність лише формально-юридичних, проте, відсутність в достатньому обсязі оціночних підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування основного покарання, тому суд приймає рішення про відмову в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від основного покарання у вигляді позбавлення волі.
При вирішенні даного питання судом було застосовано положення ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.»
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від покарання на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не виконається мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової, тобто, на думку суду, застосування положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_5 є не обґрунтованим, та є передчасним на даному етапі відбування покарання.
Що стосується застосування норм процесуального права, то в даному випадку суд застосував ст..ст. 537, 539 КПК України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ст.. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно, суд при вирішенні даного питання враховував ті обставини, що у діях засудженого ОСОБА_5 відсутні достатні ознаки перевиховання, засуджений ОСОБА_5 , як вбачається з пояснень учасників процесу, зокрема, прокурора, та матеріалів провадження, остаточно не став на шлях виправлення та перевиховання, що є безумовною підставою для відмови в задоволенні клопотання.
Отже, при винесені ухвали щодо засудженого ОСОБА_5 суд керувався Конституцією України, нормами діючого КПК України, КК України, КВК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 369, 370 372, 537, 539 КПК України, ст.ст. 12, 81 КК України, суд, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№ 115) Київської області, погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно дострокове звільнення від основного покарання у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя до засудження: АДРЕСА_1 , до засудження не працював, з професійно технічною освітою, громадянина України, не одруженого, в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого, засудженого 27 листопада 2013 року Віньковецьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом 7 діб.

Суддя ОСОБА_1