Справа № 542/1390/15-к
Провадження № 1-кп/542/2/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - цивільного відповідача ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - цивільного відповідача ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7

потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, навчається на факультеті «Ливарне виробництво кольорових та чорних металів» Дніпропетровського індустріального коледжу, не одруженого, раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, навчається на факультеті механіки Полтавського будівельного технікуму транспортного будівництва, одруженого, раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:
Обвинувачені вчинили кримінальне правопорушення за таких обставин: в ніч на 21 лютого 2015 року ОСОБА_4 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшли до господарства ОСОБА_9 за адресою с. Нехвороща, Новосанжарського району, Полтавської області та скориставшись відсутністю небезпеки викриття зі сторони господаря та інших осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, таємно викрали паливний насос із трактора ЮЗМ 6, який знаходився перед подвірям господарства ОСОБА_9 та належить ОСОБА_8 , яким в послідуючому розпорядились на власний розсуд. Вартість викраденого, згідно висновку експерта № 0309/7 від 03.09.2015 року становить 1134 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та пояснив суду, що в ніч 21.02.2015 року разом з ОСОБА_5 викрав паливний насос із трактора ЮМЗ 6, який знаходився перед подвір`ям ОСОБА_9 в с. Нехвороща, Новосанжарського району Полтавської області. Викраденим розпорядились на власний розсуд. У задоволенні цивільного позову просив відмовити.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та надав аналогічні показання обвинуваченого ОСОБА_4 . Цивільний позов не визнав.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердив обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, та при призначенні покарання поклався на розсуд суду, просив задовольнити поданий ним цивільний позов та стягнути з обвинувачених на його користь 71900 грн.

Окрім показань обвинувачених, потерпілого, їхня вина повністю підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме.
-протоколом огляду від 22.02.2015 року, території перед господарством ОСОБА_9 в с. Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області.
-фото-таблицями трактора ЮМЗ 6 та паливного насоса;
-протоколом огляду місця події від 02.09.2015 року;
-висновком експерта № 0309/7 про оцінку паливного насосу високого тиску двигуна Д-65 трактора ЮМЗ -6.
Суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченим, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особи обвинувачених, раніше не судимих, за місцем проживання характеризуються добре. На обліку у лікаря психіатра, та лікаря-нарколога обвинуваченні не перебувають, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених, є сприяння розкриттю злочину, щире каяття, а відносно ОСОБА_5 вчинення злочину у неповнолітньому віці.
Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і запобігання вчинення нових злочинів обвинуваченим є покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті із застосуванням випробування у виді іспитового строку, передбаченого статтею 75 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить зі слідуючого.
Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного суд, умотивовуючи своє рішення може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього кодексу або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції статті за цей злочин.
Застосовуючи вказаний закон суд враховує обставини при яких було скоєно злочин, другорядну роль ОСОБА_5 , суму викраденого, а також особу винного, зокрема його ставлення до скоєного, майновий та сімейний стан, зокрема те, що ОСОБА_5 на момент вчинення злочину був неповнолітнім, виключно позитивно характеризується по місцю проживання, частково поштовим переказом відшкодував шкоду потерпілому.
Призначаючи покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу суд керується основним положенням кримінального законодавства - покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
При вирішенні заявлених потерпілим позовних вимог суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 року (із змінами і доповненнями), передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1192 ЦК України встановлено, що урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Потерпілим заявлено позов про відшкодування йому обвинуваченими матеріальної та моральної шкоди в розмірі 71900 грн:
-1900 грн. витрати за втрату 95 літрів дизельного палива;
-50000 грн. упущеної вигоди за неможливості використання трактору;
-20000 грн. моральної шкоди.
В судовому засіданні були встановлені особи, протиправними діями яких потерпілому було завдано матеріальної шкоди, однак цивільним позивачем не доведено доказами розмір завданої матеріальної шкоди, а тому зазначений позов в частині стягнення матеріальної шкоди не підлягає задоволенню.
Щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 20000 грн. суд приходить до висновку про часткове його задоволення та про солідарне стягнення з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 коштів в сумі 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд-

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він в період 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції;

-повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень в дохід держави.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 3000 ( три тисячі) грн. моральної шкоди.
Речовий доказ паливний насос із трактора ЮМЗ 6, що знаходиться на зберіганні потерпілого повернути ОСОБА_8 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - не обирати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно.

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1