Справа № 583/1300/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2015 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000210 від 21 березня 2015 року, обєднане з кримінальним провадженням № 0000347 від 1 травня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Охтирка Сумської області, без постійного місця проживання, що має професійно-технічну освіту, що не працює, розлученого, раніше судимого:

20.05.1999 року Охтирським міськсудом Сумської області за ч. 2 ст. 17, ч.2 ст. 140 КК України до 1 року позбавлення волі;

27.09.2000 року Охтирським міськсудом Сумської області за ч. 2 ст. 140 КК України до двох років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна;

03.10.2003 року Охтирським райсудом Сумської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

13.11.2009 року Охтирським міськрайсудом Сумської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

13.03.2013 року Охтирським міськрайсудом Сумської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі

за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, 16 березня 2015 року, перебуваючи з дозволу власника ОСОБА_5 у частині будинку останнього за адресою: АДРЕСА_1 , після спільного вживання алкогольних напоїв, скориставшись тим, що власник домоволодіння заснув, близько 12 години проник на горище домоволодіння, звідки таємно, повторно, з мотивів, направлених на протиправне заволодіння чужим майном, викрав розширювальний бачок опалювальної системи, який за зовнішніми ознаками відповідає алюмінієвому бідону ємністю 40 л, належний власниці іншої частини будинку ОСОБА_6 , спричинивши останній матеріальної шкоди на суму 250 грн. Бідон продав.

Крім того, ОСОБА_4 30 квітня 2015 року, близько 15 год., знаходячись на цвинтарі «Успінське» по вул. Залізничній м. Охтирки Сумської області, скориставшись тим, що його дії не помічені іншими особами, шляхом демонтування, з корисливих мотивів - подальшого продажу на металобрухт, умисно, таємно викрав надмогильну металеву споруду з могили ОСОБА_7 , померлої в 1976 році, за якою доглядає онук останньої ОСОБА_8 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні крадіжки бідону заперечував, зазначаючи, що бідон він взяв з дозволу власника ОСОБА_5 і не знав, що бідон належить ОСОБА_6 . Однак в наступному змінив свою позицію, вину визнав повністю та суду пояснив, що дійсно того дня він перебував у гостях у ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , де вони разом вживали спиртні напої. Він поліз на горище та викрав металевий бідон, який потім здав на пункт приймання металу. Тоді він тривалий час вживав спиртні напої, тому не міг адекватно оцінювати свої дії. У вчиненні крадіжки металевого надгробку з могили обвинувачений вину визнав та пояснив, що 30 квітня 2015 року він проходив по кладовищу, де побачив металевий надгробок та відніс його на пункт приймання металу. Приймальник зателефонував до міліції.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні крадіжки розширювального бачка, його винуватість доводиться іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла суду пояснила, що проживає по АДРЕСА_1 . Будинок на два господаря. Господарем іншої частини будинку є ОСОБА_5 16.03.2015 року вони з чоловіком знаходилися в будинку і відчули, що стало прохолодніше. Вирішили, що в системі опалення замало води, тому піднялися на горище, бо до розширювального бачка вони могли дістатися лише через горище. Там виявили, що розширювальний бачок відсутній. Звернулися до міліції. Зазначила, що коли зайшли до ОСОБА_5 , то газова плита була підсунута так, щоб з неї можна було залізти на горище.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він проживає в частині будинку по АДРЕСА_1 . Разом з ОСОБА_4 неодноразово вживав спиртні напої. Про те, що з горища зняли розширювальний бак йому повідомили працівники міліції.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що працював на дільниці Укрвторчермета. Побачив, як раніше не знайомий йому ОСОБА_4 ніс бідон по вулиці біля залізничного вокзалу. Так як в господарстві йому був потрібний бідон, він запропонував ОСОБА_4 гроші. Купив бідон біля території дільниці. Віддав 105 грн. Через деякий час прийшли працівники міліції та повідомили, що бідон був викрадений. Бідон він віддав працівникам міліції.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 130 від 31.03.2015 року вартість алюмінієвого бідону станом на 16.03.2015 року могла становити 250 грн. ( а.с. 53-55).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.04.2015 року та фототаблицею зафіксовані покази обвинуваченого, який пояснив, що 16.03.2015 року він спільно з ОСОБА_5 вживали спиртні напої в будинку останнього. Коли ОСОБА_5 заснув, він на кухні помітив вхід на горище, де побачив бідон, який зняв і відніс на пункт прийому металу (а.с.56-61).

Протоколом огляду місця події від 21.03.2015 року зафіксовано огляд території поряд з ПАТ «Укрвторчермет» по вул. Карла Маркса, 2 м. Охтирка, під час якого ОСОБА_9 добровільно видав алюмінієвий бідон та пояснив, що він його придбав у незнайомого чоловіка за 105 грн. (а.с.62-64).

Таким чином, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у скоєнні таємного викрадення чужого майна ( крадіжки ), вчиненої повторно і такі його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою винуватість у викраденні металевого надгробка при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорені.

Тому дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні наруги над могилою, а також незаконному заволодінні предметами, що знаходяться на могилі померлого, вчинених з корисливих мотивів, і такі його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 297 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини, щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

Суд приймає до уваги зазначені обставини, враховує, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується посередньо, однак вину визнав, на даний час пройшов курс лікування від алкогольної залежності, тому дійшов висновку про призначення покарання у виді обмеження волі на строк, необхідний та достатній для його виправлення та недопущення скоєння ним нових кримінальних правопорушень з застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки має місце сукупність злочинів.

Підстави для зміни запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим:

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді трьох років обмеження волі;

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді чотирьох років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з часу прибуття та постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язання.

Речовий доказ алюмінієвий бідон, який згідно розписки про збереження переданий на зберігання ОСОБА_6 вважати повернутим власниці, знявши з нього арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді від 23 березня 2015 року.

Речовий доказ металевий надгробок, який згідно розписки про збереження переданий на зберігання ОСОБА_8 ,. вважати повернутим власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування витрат за проведення товарознавчої експертизи 122,76 грн. ( сто двадцять дві грн. 76 коп. ).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайсуду
Сумської області ОСОБА_1