Справа № 584/944/15-к
Провадження № 1-кп/584/72/15
В И Р О К
Іменем України
13.10.2015 року Путивльський районний суд Сумськоїобласті

в особі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль кримінальне провадження № 0000317 від 03.08.2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого :

1) 08.07.2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 6 міс. арешту;

2) 16.10.2014 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 6 міс. арешту, звільн. 16.04.2015 року по відбуттю покарання,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ,

ВСТАНОВИВ :

1. Обвинувачений ОСОБА_7 в липні 2015 року прийшов в гості до раніше знайомого ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_2 .

Зайшовши до його будинку, який був відчинений, ОСОБА_7 впевнився, що господаря немає вдома, а коли побачив в одній з кімнат кроля, вирішив протиправно заволодіти чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись відсутністю нагляду за майном, повторно, таємно, умисно з корисливою метою викрав цього кроля вартістю 180 грн., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Такі обставини цього кримінального правопорушення встановлені судом на підставі наступних доказів.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у цьому злочину визнав повністю та показав, що в липні 2015 року прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_4 , який мешкав по АДРЕСА_2 . В дворі покликав ОСОБА_8 , однак ніхто не обізвався. Припускаючи, що той може спати п`яним в будинку, відкрив вхідні двері, які були не зачинені, та зайшов до будинку, але там нікого не було. В цей час в одній з кімнат побачив кроля, якого вирішив викрасти. Кроля приніс в сумці до господарства ОСОБА_9 , де вжив у їжу.

Аналогічне розповів та продемонстрував під час проведення слідчого експерименту на місці злочину, що видно з протоколу цієї слідчої дії з фототаблицею від 13.08.2015 року (а.п. 95-101).

Повідомлене обвинуваченим узгоджується і з даними протоколу огляду місця події з фототаблицею від 03.08.2015 року про виявлення в господарстві ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 лапи кроля сіро-коричневого кольору (а.п. 60-62) та змістом заяви ОСОБА_4 від 04.08.2015 року, в якій він просив прийняти міри до ОСОБА_7 з приводу викрадення останнім з його господарства кроля сіро-коричневої масті (а.п. 38) .

Потерпілий ОСОБА_4 з цього приводу показав, що на початку липня 2015 року, точної дати не пам`ятає, їздив до своїх родичів в село, а повернувшись виявив, що з будинку зник кроль, якого тримав для розведення. Від ОСОБА_10 » дізнався, що у нього були ОСОБА_7 і ОСОБА_11 , які принесли кроля, якого забили для вживання в їжу. Белокопитова він знав раніше та він був у нього вдома.

При огляді місця події - будинку по АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_4 слідів проникнення не виявлено, запірний пристрій у вигляді металевої скоби з навісним замком ушкоджень не мали, що видно з протоколу огляду місця події з фототаблицею від 04.08.2015 року (а.п. 118-122), чим підтверджуються показання обвинуваченого про вільний доступ до будинку в момент викрадення майна ОСОБА_4 .

Згідно довідки підприємства Облспоживспілки «Путивльський ринок» станом на 28.07.2015 року вартість одного годованого кроля становила 180 грн. (а.п. 69), що обвинуваченим не оспорювалось.

Таким чином, даючи оцінки наведеним доказам в сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх достовірними та достатніми для висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного злочину.

2. 28.07.2015 року обвинувачений ОСОБА_7 за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, з домоволодіння ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , де вони перебували з дозволу господаря, скориставшись відсутністю нагляду останнього за майном, таємно заволоділи алюмінієвим бідоном ємністю 40 л вартістю 350 грн., який знаходився у будинку, а також велосипедом марки «Україна» вартістю 450 грн., який зберігався на подвір`ї, але їхні дії були помічені потерпілим ОСОБА_5 , який попросив повернути cвоє майно.

Проте усвідомлюючи, що їхні дії викрито потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, продовжили свої дії та відкрито, з корисливою метою заволоділи вищезгаданим майном, яким в подальшому розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 800 грн.

Крім цього, 03.08.2015 року в ході вживання спиртних напоїв в будинку ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_2 , скориставшись тимчасовою відсутністю господаря, обвинувачений ОСОБА_7 знайшов мобільний телефон, яким вирішив таємно заволодіти. Однак коли дізнався, що мобільний телефон належить ОСОБА_4 , який попросив повернути своє майно, ОСОБА_7 проігнорував це та повідомив, що залишить телефон собі, у такій спосіб відкрито заволодівши мобільним телефон марки «Nokia 105» вартістю 245 грн. 84 коп., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Такими своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб (епізод викрадення майна ОСОБА_5 ).

Обставини цих кримінальних правопорушень встановлені судом на підставі таких доказів.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у цих злочинах визнав повністю, але суду показав, що дійсно 28.07.2015 року разом з ОСОБА_11 був в господарстві ОСОБА_5 , у якого шукали роботу. ОСОБА_11 запропонував викрасти майно господаря, який в цей час був на городі, на що обвинувачений погодився. Скориставшись його відсутністю, з будинку вони забрали алюмінієвий бідон, а з подвір`я велосипед «Україна». Потім погрузили бідон на велосипед, коли ОСОБА_12 почув крики ОСОБА_5 , зміст яких не розібрав, а ОСОБА_11 відповідав ОСОБА_9 нецензурною лайкою, намагався повернутися щоб побитися з ним, але ОСОБА_12 зупинив його. З цього всього він зрозумів, що ОСОБА_9 викрив їхні дії. Однак усвідомлюючи це, вони продовжили свої дії і пішли в бік вул. Базими. В подальшому бідон, з якого вилили бражку, залишили ОСОБА_8 , а на викраденому велосипеді він разом з ОСОБА_11 поїхали до його родичів в с. Положки Глухівського району, де і залишив його.

03.08.2015 року він в компанії вживав спиртні напої в будинку ОСОБА_4 . В той час коли господар ходив за спиртним, у шафі в одній з кімнат знайшов мобільний телефон, який забрав для власного використання. Потім показав цей телефон ОСОБА_4 , який повідомив, що цей телефон належить йому і попросив повернути. Але телефон він йому не віддав, вставив свою сім-карту та користувався. Телефон намагався повернути потерпілому тільки коли його (обвинуваченого) доставили до міліції.

Під слідчого експерименту 13.08.2015 року (а.п. 95-105) обвинувачений ОСОБА_7 розповів та продемонстрував на місці у який спосіб та за яких обставин заволодів майном потерпілих, що співпадає з тими обставинами, які він повідомив в суді.

При цьому з протоколу цієї слідчої дії вбачається, що ОСОБА_7 усвідомлював те, що таємне викрадення майна ОСОБА_5 було помічене цим потерпілим, але обвинувачений продовжив свої дії з метою заволодіння його майном. Також повідомив і те, що в шафі будинку ОСОБА_4 знайшов мобільний телефон, який забрав собі. Коли дізнався від ОСОБА_13 , що цей телефон належить йому сказав : «Був твій став мій» та положив його до своєї кишені.

Потерпілий ОСОБА_4 показав, що дійсно вдома вживав спиртні напої, але точної дати вже не пам`ятає, разом з ОСОБА_12 та іншими. Декілька разів виходив з будинку за спиртним. Коли повернувся, ОСОБА_12 показав мобільний телефон і спитав, чий він. ОСОБА_8 повідомив, що це його телефон та попросив повернути своє майно. Однак ОСОБА_12 сказав, що не віддасть та положив телефон в кишеню.

Як вбачається з протоколу затримання ОСОБА_7 , при його особистому обшуку знайдено мобільним телефон марки «Nokia 105» з СІМ-картою оператора «МТС», які приєднані до провадження як речові докази (а.п. 55-56, 94 ).

З приводу цих доказів обвинувачений ОСОБА_7 суду пояснив, що це саме той телефон, який він забрав у потерпілого ОСОБА_4 , а СІМ-карту він вставив свою.

Ці обставини підтвердив і потерпілий ОСОБА_4 .

Наведене достовірно свідчить про протиправний та корисливий характер дій обвинуваченого щодо цього майна.

Потерпілий ОСОБА_5 від дачі показань в судовому засіданні відмовився з посиланням на своє конституційне право.

В той же час, як вбачається з його заяви від 30.07.2015 року, звернувся до правоохоронних органів з проханням вжити заходів до невідомих, які 28.07.2015 року заволоділи його велосипедом (а.п. 36) .

Під час одночасного допиту в ході досудового розслідування з обвинуваченим ОСОБА_5 вказав на нього як одного з хлопців, яких він впустив до свого господарства 28.07.2015 року, та які викрали велосипед. Почувши їхні голоси на вулиці намагався зупинити їх, але були зачинені вхідні двері. При цьому ОСОБА_12 визнав, що велосипед і бідон викрав він та ОСОБА_14 (а.п. 105). За висновком товарознавчої експертизи № 1580 від 07.08.2015 року, вартість мобільного телефону марки «Nokia 105» з урахуванням зносу від експлуатації станом на момент скоєння злочину становила 245 грн. 84 коп. (а.п. 74-82).

За висновком товарознавчої експертизи № 1597 від 11.08.2015 року, вартість велосипеду «Україна » з урахуванням зносу від експлуатації станом на момент скоєння злочину становила 450 грн., алюмінієвого бідону ємністю 40 л 350 грн. (а.п. 85-89).

Таким чином, даючи оцінку сукупності наведених доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вказаних злочинах доведена поза розумним сумнівом.

Оскільки показання самого обвинуваченого в суді, дані проведеного з ним слідчого експерименту та інші наведені докази свідчать про те, що його дії по викраденню майна потерпілого ОСОБА_5 і мобільного телефону потерпілого ОСОБА_13 розпочаті ним як крадіжка, були помічені цими потерпілими і оцінювалися ними як викрадання, що обвинувачений усвідомлював, однак продовжив свої дії, направлені на протиправне заволодіння чужим майном, тому кваліфікація його дій саме як відкритого викрадення чужого майна (грабіж) є правильною та відповідає фактичним обставинам справи і роз`ясненням, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», а доводи захисту про вчинення ним крадіжки, а не грабежу, є необґрунтованими.

При призначенні покарання суд враховує особу винного, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості і тяжкий злочин, раніше судимий, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на Д-обліках у лікаря психіатра і нарколога не перебуває.

Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання.

За правилами ст. 337 КПК України, діючи в межах обвинувального акту, суд обставин, які обтяжують покарання, не вбачає.

З урахуванням наведеного в сукупності, оскільки обвинувачений хоча і позитивно характеризується, розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, але заподіяних матеріальних збитків не відшкодував, раніше судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, належних висновків не зробив і вчинив нові злочини проти власності, суспільно корисною працею не займається, тому є підстави для висновку, що його виховання та попередження нових злочинів можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а інші, менш суворі види покарання, не забезпечать таких цілей.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили слід залишити попередній тримання під вартою, оскільки наведені вище дані про його особу вказують на існування ризику вчинення ним нових злочинів та ухилення від відбування призначеного покарання,

Відповідно до ст. 100 КПК України приєднані до справи речові докази :

- велосипед, мобільний телефон та лапу кроля, які зберігаються у потерпілих (а.п. 91-93), слід дозволити використовувати на власний розсуд;

- сім-карту оператора «МТС», яка зберігається в Путивльському РВ УМВС України в Сумській області (а.п. 90) підлягає поверненню обвинуваченому, оскільки потерпілий ОСОБА_4 суду підтвердив, що ця карта належить не йому, а обвинуваченому, що свідчить про те, що вона не була об`єктом кримінального правопорушення та не набута в результаті його вчинення.

В силу ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_15 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши покарання :

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити попередній - тримання під вартою, а початок строку відбування ним покарання рахувати з 13.10.2015 року, зарахувавши строк досудового тримання під вартою з 04.08.2015 року до 13.10.2015 року.

Речові докази :

- велосипед, мобільний телефон та лапу кроля, які зберігаються у потерпілих, дозволити використовувати на власний розсуд;

- сім-карту оператора «МТС», яка зберігається в Путивльському РВ УМВС України в Сумській області (квитанція № 0094 б/д), повернути обвинуваченому ОСОБА_7 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави 331 грн. 56 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя : підпис

Копія вірна:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_1