Справа № 352/1536/15-к
Провадження № 11-кп/779/17/2016
Категорія ч.2 ст. 296 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, на вирок Тисменицького районного суду від 29.10.2015 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та жителя АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинувачених за ст.296 ч.2 КК України, з участю секретаря с/з ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и л а :
вказаним вироком: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, працюючого торговим представником в ТОВ «Рошен-Прикарпаття», українця, громадянина Україна, інваліда ІІІ групи, не військовозобов`язаного, не судимого,

визнанно винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст..296 ч.2 КК України та призначено йому, із застосуванням ст..69 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі 5950 грн.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, працюючого на посаді налагоджувальника в ПП «Денамел», що в с.Ямниця, Тисменицького району, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 ч.2 КК України та призначено покарання йому, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до закону.

Стягнуто в солідарному порядку з обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в користь держави судові витрати на проведення судових імунологічних експертиз в загальній сумі 921,60 грн.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Тисменицької міської лікарні до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь Тисменицької міської лікарні 5778 грн. спричинених збитків.

Запобіжний захід - особисте зобов`язання.

За вироком суду обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, групою осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинили грубе порушення громадського порядку, тобто хуліганство, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Вказане кримінальне правопорушення обвинувачені вчинили при наступних обставинах:22.03.2015 р. приблизно о 02 год. 30 хв. на території АЗК № 10 TOB «Bor рітейл», що знаходиться за адресою: м. Тисмениця, вул. К. Левицького, 114, Івано-Франківської області, справа від приміщення магазину, перебували обвинувачені ОСОБА_5 з ОСОБА_12 , які спільно розпивали спиртні напої, попередньо придбані у магазині АЗК. Прибули вони на територію автозаправної станції автомобілем марки «ВАЗ 2106», реєстраційний НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 . Режим роботи автозаправної станції №10 ТзОВ «Вог рітейл» цілодобовий. У той час на зміні перебували оператор ОСОБА_13 і помічник оператора ОСОБА_14 .

Близько 2 год. 30 хв. на територію АЗК№ 10 ТзОВ «Вог рітейл», автомобілем марки ВАЗ-2108», реєстраційний № НОМЕР_2 , прибув ОСОБА_15 , який зупинився на стоянці неподалік входу в приміщення магазину АЗС.

Обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачивши потерпілого ОСОБА_15 , безпричинно, з метою принизити людську гідність, розпочали з ним словесний конфлікт.

У ході даного конфлікту ОСОБА_5 , діючи умисно, розуміючи спільно-небезпечний характер своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок, зухвало,з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи настання для ОСОБА_15 негативних наслідків, безпричинно наніс йому удар кулаком руки в область обличчя. Після чого, ОСОБА_11 , діючи умисно, розуміючи, протиправний характер своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи принизити людську гідність і у такий спосіб самоствердитися, бажаючи спричинити ОСОБА_16 тілесні ушкодження підійшов до нього та намагався вдарити кулаком в область обличчя. Проте, ОСОБА_15 вдалося уникнути ударів ОСОБА_17 , після чого він направився до багажного відділення свого автомобіля, де взяв канцелярський ніж і резиновий молоток, щоб використати з метою свого захисту.

Не припиняючи своїх спільних протиправних дій, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , грубо порушуючи громадський порядок, діючи умисно, нахабно виявляючи свою зневагу до потерпілого ОСОБА_15 , а також громадського порядку на території автозаправного комплексу № 10 TOB «ВОГ Рітейл», нехтуючи загальновизнаними правилами поведінки і моральності, висловлюючись нецензурною лайкою у громадському місці, ногами вибили з рук ОСОБА_15 знаряддя самозахисту - канцелярський ніж і резиновий молоток, і стали бити його ногами в різні ділянки тіла.

Від отриманих ударів ОСОБА_15 впав на землю, а ОСОБА_5 , бажаючи -самоствердитися, шляхом побиття слабшого, присів на нього зверху та став наносити удари руками по обличчю та шиї. ОСОБА_11 діючи умисно, підтримав протиправні дії - ОСОБА_5 та в свою чергу наносив удари ногами ОСОБА_15 по різних ділянках тіла, знущаючись у такий спосіб над беззахисним потерпілим.

Через кілька хвилин ОСОБА_15 вдалось піднятись із землі та вирватись від ОСОБА_5 і ОСОБА_18 , після чого він побоюючись за своє здоров`я та шукаючи захисту у працівників автозаправної станції зайшов всередину приміщення магазину та направився у чоловічий туалет, щоб змити кров з обличчя.

В свою чергу ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , продовжуючи свої протиправні дії спрямовані на грубе порушення громадського порядку, поєднаного із застосуванням насильства до потерпілого, зневажаючи громадський порядок та існуючі у суспільстві -загальновизнані правила поведінки і моральності розуміючи, що перебувають у громадському місці - на території автозаправної станції, забігли всередину приміщення магазину вслід за потерпілим у чоловічий туалет.

ОСОБА_5 , діючи умисно, наздогнавши потерпілого у приміщенні туалету, з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, розуміючи протиправний характер своїх дій -і бажаючи настання наслідків щодо здоров`я ОСОБА_15 , вдарив його вогнегасником ззаду по голові, від чого ОСОБА_15 впав на землю.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 і ОСОБА_11 , грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, поєднуючи свої протиправні дії із нецензурною лайкою, у туалеті стали бити ОСОБА_15 ногами у різні ділянки його тіла, спричинивши близько п`ятнадцяти ударів по голові, в область грудної клітки та інші ділянки тіла.

Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_15 було спричинено закриту черепно-мозкову травму зі струсом головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Крім цього, внаслідок неправомірних дій обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_18 потерпілому ОСОБА_15 було спричинено наступні тілесні ушкодження, а саме : садна в ділянках волосистої частини голови та шиї, синці і садно в ділянці обличчя, крововиливи під кон`юктиву лівого очного яблука та на слизових оболонках обох губ, поверхневу забійну рану в ділянці лівої щоки, синці в ділянках лівої вушної раковини та тулуба, синці та садна в ділянках обох верхніх і правої нижньої кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В своїй апеляційній скарзі прокурор вважає даний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначених обвинуваченим покарань ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених внаслідок м`якості призначених покарань. Просить скасувати даний вирок і ухвалити новий вирок яким призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.296 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.296 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.

В запереченні на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок Тисменицького району від 29 жовтня 2015 року без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав і просить скасувати даний вирок та постановити новий, яким призначити обвинуваченим покарання у вигляді обмеження волі, обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх захисника ОСОБА_9 , які просять вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з`ясувавши обставини кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушеннь, за які їх засуджено і кваліфікація їх дій в апеляційній скарзі не оскаржується.

Що стосується призначення покарання, то відповідно до ст. 65 КК України, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Ці вимоги закону судом у повній мірі враховані не були.

Згідно положень ст. 65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Наведених вимог закону при постановленні вироку суд першої інстанції в повній мірі не дотримався, та здійснив порушення загальних засад призначення покарання, призначив засудженим занадто м`яке покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину, а тому на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і покарання повинно бути більш суворим.

Призначаючи обвинуваченим покарання, колегія суддів враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання колегія суддів визнає, що обвинувачені розкаялися у вчиненому, негативно ставляться до вчиненого, визнали себе винними повністю, сприяли розкриттю злочину, добровільно відшкодували матеріальну і моральну шкоду, відсутність претензій потерпілого, який в своїй заяві (а.с.65, т.3) вважає, обвинувачені повинні понести відповідне покарання, передбачене чинним Кримінальним кодексом України, але із врахуванням обставин справи та осіб обвинувачених.

Обставиною, що обтяжує покарання, колегія суддів визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому колегія суддів враховує дані про їх особи, а саме: позитивно характеризуються за місцем проживання та роботи, злочин вчинили вперше, засуджені працюють, займаються суспільно-корисною працею, мають незадовільний стан здоров`я, ОСОБА_5 є інвалідом третьої групи.

Наведені пом`якшуючі покарання обставини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та дані про їх особи, колегія суддів вважає такими, що знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, але застосування ст.69 КК України є неможливим.

Виходячи з принципу доцільності колегія суддів вважає, що покарання засудженим слід призначити в межах санкції ст. 296 ч.2 КК України у виді обмеження волі.

Проте колегія суддів визнає, враховуючи наведені пом`якшуючі та обтяжуючі обставини а також дані про особи обвинувачених та те, що вони вчинили злочин середньої тяжкості і з урахуванням бездоганної поведінки та сумлінного ставлення до праці обвинувачених, що з березня 2015 року не притягувались до відповідальності, сумлінно відносяться до роботи, що вбачається із характеристик та не бачить доцільності реального відбування покарання і приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 і ОСОБА_6 без відбування покарання, звільнивши їх від відбування покарання з випробовуванням.

Врахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є частково підставною і призначене покарання буде необхідне й достатнє для виправлення засуджених та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 393, 405, 418, 419КПК України, колегія суддів,-

засудила :
Апеляційну скаргу прокурора частково задовольнити.

Скасувати вирок Тисменицького районного суду від 29 жовтня 2015 року щодо засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині призначеного покарання за м`якістю .

Призначити покарання: ОСОБА_5 за ст. 296 ч.2 КК України два роки обмеження волі;

ОСОБА_6 за ст. 296 ч.2 КК України два роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від відбування призначених покарань, встановивши іспитовий строк кожному два роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 і ОСОБА_6 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Даний вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, для всіх учасників провадження, шляхом подачі касаційних скарг.

Головуючий
Суддя Апеляційного суду ОСОБА_2
Cудді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_2