Справа №337/6165/15-к
Провадження №1-кп/337/411/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2, ст.15 ч.3, ст.185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17.09.2015 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля школи № 49 по вул. Будьонного 16-А в м. Запоріжжі, штовхнув у спину потерпілу ОСОБА_8 , чим застосував насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останньої, від чого потерпіла впала на землю. В цей час ОСОБА_6 відкрито заволодів майном ОСОБА_8 , а саме: жіночою сумкою, вартістю 500 гривень, в які знаходились два ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , службове посвідчення інспектору відділу внутрішнього аудиту та контролю ГУ ДФС у Запорізькій області РЕ № 000015, що для потерпілої матеріальної цінності не представляє, мобільний телефон «Samsung GT-S6102» ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , вартістю 500 гривень, в якому знаходилась карта пам`яті на 8 Гб, вартістю 100 гривень та сім-карти операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «МТС», які для потерпілої матеріальної цінності не представляють, гаманець, вартістю 400 гривень, в якому знаходились гроші в суму 20 гривень та банківські карти «ПриватБанк», які для потерпілої матеріальної цінності не представляють, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1520 гривень.

05.10.2015 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись інформацією щодо місця реєстрації ОСОБА_8 , а саме в квартирі АДРЕСА_3 , яка вказана в паспорті громадянина України на ім`я останньої, який ОСОБА_6 разом із ключами від зазначеної квартири 17.09.2015 року відкрито викрав у ОСОБА_10 , знаходячись біля вказаної квартири, намагався за допомогою викрадених ключів відчинити вхідні двері для подальшого проникнення до приміщенні квартири з метою заволодіння чужим майном, проте йому це не вдалося, тобто ОСОБА_6 не зміг закінчити злочин до кінця із причин, що не залежали від його волі.

В судовому засіданні ОСОБА_6 повністю визнав себе винуватим у скоєнні інкримінованих йому діянь та пояснив, що дійсно 17.09.2015 року він відкрито заволодів сумкою потерпілої. Після чого у жовтні 2015 року він скористався тим, що запам`ятав адресу за якою мешкає потерпіла та ключами, які були у сумці намагався проникнути до квартири за адресою АДРЕСА_4 з метою заволодіння будь-яким майном, але це йому не вдалося, оскільки він не зміг відкрити замки.. У скоєному розкаюється.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились. Надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Крім того потерпіла ОСОБА_8 зазначила, що просить стягнути 920 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Законний представник обвинуваченого та цивільний відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні з позовними вимогами погодилась в повному обсязі та пояснила, що її син зробив висновки з того, що сталось і більше не буде вчиняти злочинів.

Представник служби у справах дітей пояснила, що ОСОБА_6 на обліку у службі у справах дітей не перебуває. Після скоєння злочину з ним була проведена профілактична бесіда під час якої він запевнив, що більше не буде вчиняти злочини.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує по епізоду від 17.09.2015 року за ст. 186 ч.2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, по епізоду від 05.10.2015 року за ст.15 ч.3, ст.185 ч.3 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням до житла.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що він раніше не судимий, скоїв злочини у неповнолітньому віці, позитивно характеризується за місцем проживання.

Вказані обставини суд визнає такими, що пом`якшують відповідальність, та приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства, з застосуванням ст.104,75,76 КК України. Підстав для застосування ст.69 КК України не вбачається.

Цивільний позов потерпілої підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винуватим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2, ст.15 ч.3, ст.185 ч.3 КК України, та призначити йому покарання за ст.186 ч.2 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, за ст.15 ч.3, ст.185 ч.3 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.104, 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 920 гривень.

Речові докази: бриджі чоловічі «REVOLT», олімпійка «Kuo Fu», сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайф» НОМЕР_4 які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 залишити йому за належністю.

Речові докази: мобільний телефон «Samsung GT-S6102» ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , карту пам`яті на 8 Гб, навушники для телефону які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 залишити їй за належністю.

Речові докази: два металеві ключі, ключ «домофон», замок які знаходяться на зберігання в камері речових доказів Хортицького ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області передати потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: