Провадження №1-кп/761/938/2015
В И Р О К
іменем України
03 вересня 2015 року
Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю :

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника служби в справах дітей ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

законних представників неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006730 від 02 липня 2014 року,

за обвинуваченням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не навчається, не працює, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ :

30 червня 2014 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_12 перебуваючи неподалік станції метро Дорогожичі ,що знаходиться по вулиці Олени Теліги в м. Києві, відкрито заволодів майном неповнолітнього ОСОБА_8 , при наступних обставинах:

Так, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_12 перебуваючи в невстановленому місці за невстановлених обставин, під час знайомства з користувачами соціальної мережі «Вконтакте», через всесвітню мережу Інтернет, під приводом провокування злочину, призначення зустрічі для знайомства, та подальшого імітування вчинення особою, яка на неї погодилась злочину, а саме розбещення неповнолітніх, підшукав особу, яка погодилась на зустріч. З цією метою ОСОБА_12 , шляхом направлення повідомлень із вигаданої Інтернет сторінки соціальної мережі «Вконтакте» на ім`я дівчини ОСОБА_13 , зв`язався з раніше не відомим йому неповнолітнім ОСОБА_8 , призначивши йому зустріч через всесвітню мережу Інтернет, неподалік станції метро Дорогожичі, що знаходиться на вул. О. Теліги в м. Києві.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 , будучи впевненим в добросовісності намірів невстановленої особи, яка призначила йому зустріч, прибув в обумовлене місце о 18 годині 30 червня 2014 року.

Перебуваючи за вищевказаною адресою, до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_12 , який під приводом провокування злочинних дій ОСОБА_8 , що виразились в спробі розбещення неповнолітніх, почав залякувати останнього в повідомленні про дану подію до правоохоронних органів при цьому продовжуючи спілкування з ОСОБА_8 , вирішив відкрито заволодіти його майном, висловив вимогу передати йому свій мобільний телефон. На вимогу ОСОБА_12 передати йому мобільний телефон , ОСОБА_8 дістав з кишені свій мобільний телефон «Нокіа Люміа 520» та передав його ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи той факт, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності та відкритості діяння щодо неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_12 заволодів мобільним телефоном «Нокіа Люміа 520», вартістю 1800 гривень, який належить ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_12 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1800 гривень.

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 186 КК України визнав повністю, пояснив, що він заходив в соціальну мережу «Вконтакте» під іменем « ОСОБА_13 » для того щоб викривати педофілів. Познайомившись з ОСОБА_8 , домовились про зустріч, після чого зустрілись біля станції метро «Дорогожичі» в м. Києві 30 червня 2015 року, близько 18 годин. Повідомивши потерпілому ОСОБА_8 , що це він видавав себе за дівчину « ОСОБА_13 », почав залякувати того, що повідомить про дану подію у правоохоронні органи. ОСОБА_8 повідомив йому, що він є неповнолітнім, бажав лише зустрітися з дівчиною за ім`ям « ОСОБА_13 ». В цей час він вирішив заволодіти телефоном потерпілого, став вимагати у ОСОБА_8 ,щоб той віддав йому мобільний телефон. ОСОБА_8 дістав з кишені свій мобільний телефон марки «Нокіа» та передав йому. Відкрито заволодів таким чином мобільним телефоном, який належить ОСОБА_8 , він разом з викраденим майном зник та в цей же день, близько 19 годин, через свого знайомого ОСОБА_14 здав викрадений мобільний телефон до ломбарду. В скоєному щиросердечно кається.

Крім повного визнання ОСОБА_12 своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, його винуватість також підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- протоколом пред`явлення особи до впізнання від 10 липня 2014 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що впізнання проводилося у службовому кабінеті №334 Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, що по вул. Герцена, 9,де в присутності законних представників обвинуваченого, потерпілого та понятих потерпілий ОСОБА_8 серед осіб пред`явлених йому для впізнання, вказав на ОСОБА_15 , як на особу, яка 30 червня 2014 року приблизно о 18 годині поблизу станції метро «Дорогожичі» в м. Києві відкрито заволоділа його майном, а саме: мобільним телефоном марки «Нокіа Люміа 520»;

- протоколом огляду речей від 16 липня 2014 року та фототаблицею до нього , відповідно до якого об`єктом огляду є викрадений у ОСОБА_8 30 червня 2015 року, приблизно о 18 годині ,поблизу станції метро «Дорогожичі» в м. Києві, мобільний телефон марки «Нокіа Люміа 520», чорного кольору, з надписами у внутрішній частині: ІМЕІ НОМЕР_1 , Code НОМЕР_2 , Type RM 914, MADE IN CHINA, СЄ 0168. ;вказаний мобільний телефон був викуплений 12 липня 2014 року в ломбарді «Скарбниця» за адресою: м. Київ, вул. О. Теліги, 17, громадянином ОСОБА_14 за кошти матері неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ;

- довідкою від 03.07.2014 року, наданою генеральним директором ПТЗТ «Скарбниця» ОСОБА_16 , з якої вбачається, що мобільний телефон марки «Нокіа Люміа 520», який належить потерпілому ОСОБА_8 , закладався до ломбардного відділення ПТЗТ «Скарбниця» 30 червня 2014 року о 19 годині 03 хвилини ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .;

- показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що він познайомився в соціальній мережі «Вконтакте» з дівчиною на ім`я ОСОБА_13 та домовились про зустріч з нею біля станції метро «Дорогожичі» в м. Києві . Коли він приїхав на місце зустрічі до нього підійшов незнайомий йому раніше обвинувачений ОСОБА_12 і сказав, що це він спілкувався з ним під вигаданим ім`ям ОСОБА_13 . Потім він сказав, щоб ОСОБА_8 відійшов з ним до парку де і почав його залякувати, що викликає працівників правоохоронних органів вважаючи його педофілом. Він запевнив ОСОБА_12 ,що він бажав лише познайомитися з дівчиною, повідомив того, що він є неповнолітнім. Після чого ОСОБА_12 наказав передати йому мобільний телефон. Боячись за своє життя та здоров`я, він дістав з кишені належний йому мобільний телефон марки «Нокіа Люміа 520» та передав його ОСОБА_12 . Заволодівши відкрито таким чином його мобільним телефоном, ОСОБА_12 з викраденим майном зник. Прийшовши додому, він повідомив про те, що сталось своїй матері ОСОБА_7 та на наступний день вони звернулись до міліції .

- показаннями законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , яка пояснила, що її син ОСОБА_8 розповів їй про те, що він познайомився в соціальній мережі з дівчиною та вирішив з нею зустрітись, однак приїхавши на місце зустрічі, до нього підійшов невідомий хлопець та почав погрожувати її сину, а потім забрав в нього телефон. На наступний день вони звернулись до працівників правоохоронних органів та написали заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи всі здобуті докази у кримінальному провадженні у їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_12 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , а тому ці його дії кваліфікує за ч.1 ст.186 КК України.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, також суд враховує умови його життя та виховання, рівень розвитку,активну життєву позицію,зайняття громадською діяльністю.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , суд визнає те, що злочин ним було вчинено у неповнолітньому віці, його щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні,добровільне відшкодування завданої потерпілому матеріальної шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_12 призначити покарання у вигляді штрафу, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, неможливістю звільнення його від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру .

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_12 , прокурору.

Суддя : ОСОБА_1