Справа № 712/2011/13-к
Провадження № 1кс/712/693/13
УХВАЛА

про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобовязання

місто Черкаси 20 лютого 2013 року

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Грабовий П.С., при секретарі Маламуж Н.В., за участю прокурора Щербини М.Ю., та адвоката ОСОБА_1, старшого слідчого СВ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_2, а також підозрюваного ОСОБА_3, розглянув винесене в кримінальному провадженні № 0000402 старшим слідчим слідчого відділу Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області майором міліції ОСОБА_2 і погоджене прокурором прокуратури м. Черкаси ОСОБА_4 клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання стосовно підозрюваного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 б, кім. 301, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одружений, не працюючий, раніше судимий, на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України та додані до клопотання матеріали.

Перевіривши надані матеріали, заслухавши думку прокурора Щербини М.Ю., підозрюваного ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 було предявлено обвинувачення, що на початку жовтня 2002 року, при незясованих слідством обставинах, він незаконно придбав обріз мисливської гладкоствольної рушниці, який, згідно висновку експерта № 1/237 від 18 серпня 2003 року є обрізом 16 калібру, виготовленим саморобним способом, шляхом укорочення стволів та заміни ложі з прикладом мисливської рушниці моделі Б, 1951 року випуску, Тульського збройного заводу з пістолетним руківям, незаконно зберігаючи при собі, переніс, та передав на зберігання ОСОБА_5, який зберігав вказаний обріз в гаражі № 63 автокооперативу Гвардієць по вул. Конєва в м. Черкаси. На початку березня 2003 року забрав вказаний обріз у ОСОБА_5 та, переносячи без передбаченого законом дозволу при собі по місту, 12 березня 2003 року близько 07.00 години, перебуваючи на перехресті вулиць Нечуя-Левицького та провулку Хімічного в м. Черкаси з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на позбавлення життя ОСОБА_6 із застосування вогнепальної зброї, передав вказаний обріз ОСОБА_7, який, в свою чергу, після вчинення вбивства ОСОБА_6 шляхом здійснення двох пострілів в тулуб останнього, ввечері цього ж дня, повернув обріз ОСОБА_3

Таким чином, ОСОБА_3, своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне зберігання, придбання, носіння, передача вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Він же, навесні 2003 року, перебуваючи на зупинці громадського транспорту поблизу адмінбудівлі ВАТ Хімволокно в м. Черкаси, уклав усну угоду з невстановленими під час досудового слідства, наглядно знайомими йому чоловіком на імя Роман та жінкою на імя Катерина, яка полягала у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, за обіцяну винагороду в невстановленому під час досудового слідства вигляді та розмірі. Отримавши від останніх інформацію щодо місця перебування та зовнішнього вигляду ОСОБА_6, ОСОБА_3 погодився вчинити умисне вбивство останнього. Усвідомлюючи протиправність власних дій, умисно, з особистих корисливих мотивів, що виражалось в обіцянці отримання винагороди, виступив організатором, розробивши план злочину, згідно якого достовірно знаючи, що його знайомий ОСОБА_7 перебуває у фінансовій скруті та потребує коштів на особисті потреби, вирішив залучити останнього, як безпосереднього виконавця вбивства потерпілого, за допомогою обрізу, який є обрізом 16 калібру, виготовленим саморобним способом, шляхом укорочення стволів та заміни ложі з прикладом мисливської рушниці моделі Б, 1951 року випуску Тульського збройного заводу з пістолетним руківям, який ОСОБА_3 зберігав в гаражі № 63 автокооперативу Гвардієць по вул..Конєва в м. Черкаси, пообіцявши ОСОБА_7 грошову винагороду. З метою реалізації розробленого ним плану, невстановленого під час досудового слідства числа, на початку березня 2003 року, ОСОБА_3, поблизу будівлі гуртожитку ВАТ Хімволокно, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Енгельса 162/3, зустрівся з ОСОБА_7, де, розподіливши ролі кожного учасника, уклав усну угоду з останнім, яка полягала у вчиненні вбивства ОСОБА_6, із застосуванням обрізу, який ОСОБА_3 повинен був передати ОСОБА_7 безпосередньо перед вчиненням вбивства потерпілого.

12 березня 2003 року, близько 07.00 години ОСОБА_3, за попередньою змовою та разом з ОСОБА_7, маючи з ним спільний умисел на позбавлення життя ОСОБА_6, згідно розробленого плану, на перехресті вулиць Нечуя-Левицького та провулку Хімічного в м. Черкаси зустрівся з ОСОБА_7, де описав прикмети ОСОБА_6, вказав на місце розташування гаража по пров. Хімічному 1 в м. Черкаси, куди повинен був прийти останній та передав останньому, завчасно приготований ним, обріз мисливської рушниці 16-го калібру, зарядженого двома патронами, та залишивши останнього чекати потерпілого, з місця зник.

Перебуваючи на вказаному місці, близько 7.20-7.55 години 12 березня 2003 року, ОСОБА_7, реалізовуючи спільний умисел на позбавлення життя ОСОБА_6, дочекався поки потерпілий відчинить гараж та зайде всередину, перебуваючи на порозі приміщення гаража, здійснив два постріли з обрізу, який йому перед цим, згідно узгодженого плану передав ОСОБА_3, в область тулуба ОСОБА_6, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді сліпого поранення живота: вхідні вогнепальні рани на передній черевній стінці зліва, поранення брижжі тонкого кишечника, поранення хребта з пошкодженням спинного мозку на рівні третього поперекового хребця, крововиливи в мякі тканини тазу, крізного поранення живота: вхідні вогнепальні рани на животі справа, поранення правої частки печінки, поранення хребта х пошкодженням спинного мозку на рівні третього поперекового хребця, поза очеревинна гематома, вихідні вогнепальні рани в надлобковій ділянці зліва, синець в надлобковій ділянці зліва, внутрішньочеревної кровотечі, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 246/8 від 12.04.2003 року, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя від яких ОСОБА_6 помер на місці, після чого з місця вчинення злочину зник. Ввечері цього ж дня ОСОБА_3 при зустрічі ОСОБА_7 передав останньому винагороду за вчинене вбивство в сумі 1500 грн., а той повернув ОСОБА_3, наданий ним обріз.

Таким чином, ОСОБА_3, своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто умисне вбивство, вчинене з корисливих мотивів, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.

В діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 263, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до пятнадцяти років, або довічним позбавленням волі.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вказують, що вбивство ОСОБА_6 не вчиняли. Єдиний свідок вбивства ОСОБА_8, яка бачила вбивцю вказує, що вона викликалась в судове засідання в якості свідка, та побачивши підсудних в залі судового засідання вказала, що серед них не було того чоловіка, який виходив з гаража ОСОБА_6 з обрізом в руці в день вбивства останнього, оскільки той чоловік вищий на зріст за підсудних та вона наполягає на цьому, крім того свідок вказала, що він був худорлявий, а підсудні середньої статури та вказала, що у нього був світлий колір обличчя, який зазвичай буває у чоловіків із світлим волоссям, а у підсудних обличчя більш темного кольору та темне волосся, також форма обличчя того хлопця не така як у підсудних, обличчя овальне, маленьке, а у підсудних обличчя більше, з більш крупними рисами, та вказала, що вона на сто відсотків впевнена, що серед підсудних немає того чоловіка, який виходив з гаража ОСОБА_6 в день його вбивства. Крім того, ОСОБА_5 показав, що в раніше даних ним показах він оговорював ОСОБА_3 та ОСОБА_7, та він від них відмовляється, оскільки дані покази не відповідають дійсності. Наполягає на тому, що ОСОБА_3 на зберігання йому ніяких пакетів із зброєю не приносив, та в його присутності ніяку зброю ОСОБА_7 не передавав та прізвища ОСОБА_6 не називав. Та вказав, що восени 2002 року він знайшов обрізаний приклад мисливської рушниці з двома спусковими курками та деревяною ручкою та тієї ж осені 2002 року він залишив на зберігання стволи від обрізу ОСОБА_9, які зберігались у останнього до вилучення працівниками міліції, а приклад з курками працівники міліції вилучили у нього 14 березня 2003 року, та в період з осені 2002 року по 14 березня 2003 року стволи знаходились у ОСОБА_9 Будучи допитаним ОСОБА_9 дав аналогічні з ОСОБА_5 покази та вказав, що дійсно ОСОБА_5 восени 2002 року приніс до нього обрізані стволи, які знаходились у нього до 14 серпня 2003 року, тобто до вилучення працівниками міліції. Та вказав, що в раніше даних показах він говорив, що ОСОБА_5 приніс стволи в березні 2003 року в звязку з тим, що працівниками міліції до нього було застосовано психологічний вплив та це не відповідає дійсності, а тому вказаний приклад з курками вилучений у ОСОБА_5 та стволи вилучені у ОСОБА_9, які згідно висновку судово-балістичної експертизи складають одне ціле, та являються вогнепальною зброєю, не можуть бути знаряддям злочину по даному кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги вищевикладене, немає достатніх доказів, які б свідчили про вчинення вбивства ОСОБА_6 12.03.2013 року ОСОБА_3, та його участь у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в ході досудового розслідування не доведена, даних, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, здійснювати особам погрози, підкуп, умовляння свідків і потерпілого, схиляння їх до дачі неправдивих показань, впливати на спеціалістів та експертів у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не здобуто, а тому немає необхідності в триманні останнього під вартою, а також зважаючи на те, що особисте зобовязання є найменш суворим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-179, 193-196, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Змінити запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 з тримання під вартою на особисте зобовязання по кримінальному провадженню № 0000402 та останнього з-під варти з СІЗО УДДУ ПВП в м. Черкаси звільнити та направити для подальшого відбуття покарання в місця позбавлення волі.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 такі обовязки:

1) Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;

2) Не відлучатися за межі м. Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя П.С. Грабовий

Копію цієї ухвали мені вручено ___ лютого 2013 року о ___ год. ___ хв. Одночасно розяснено порядок її оскарження.

ОСОБА_10ОСОБА_3