Провадження № 1-кс/727/2572/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2013 року. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі :

головуючого слідчого судді Богдана С.І.

при секретарі Руснак І.Д.

з участю прокурора Тимчука Д.В.

скаржника ОСОБА_1

слідчого Кожелянка В.Д.

розглянувши в режимі відео конференції в м. Чернівці скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого від 04.10.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000037 від 03.06.2013 року в порядку п.3 ч.1 ст. 303 КПК України,

В С Т А Н О В И В :

15.11.2013 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в порядку ч.1 п.3 ст. 303 КПК України на постанову слідчого від 04.10.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000037.

В скарзі зазначив, що 25.10.2013 року адміністрацією Маневицької ВК-42, йому, засудженому ОСОБА_1, потерпілому у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000037 від 03.06.2013 року, вручено постанову від 04.10.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000037 у звязку відсутністю в діях старшого інспектора групи по контролю за виконанням судових рішень Чернівецького СІЗО ОСОБА_2 ознак кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.146,364,365,367,371 КК України, яку постановив слідчий прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_3

Вважає, що постанова від 04.10.2013 року є незаконною та підлягає скасуванню через неповноту досудового розслідування, суперечить вимогам ст. 9 ч.2 КПК України.

Застосування запобіжного заходу, продовження строку тримання під вартою, розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачено чинним кримінально-процесуальним кодексом України.

Здійснюючи досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000037, слідчий Кожелянко В.Д. був зобовязаний встановити наявність у адміністрації Чернівецького СІЗО ухвали слідчого судді або суду на підставі яких весь період часу перебували в СІЗО ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а також чи дотримано адміністрацією СІЗО строк утримання під вартою обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вказаний в ухвалі суду чи слідчого судді.

Законодавцем в КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду.

Ст. 12 КПК України визначено, що затримання особи, взяття її під варту або обмеження в праві на вільне пересування в інший спосіб під час кримінального провадження, здійснене за відсутності підстав або з порушенням порядку, передбаченого цим Кодексом, тягне за собою відповідальність встановлену Законом.

Висновки слідчого Кожелянка В.Д. викладені в постанові про закриття кримінального провадження ґрунтуються на припущеннях, суперечать фактичним обставинам, а також практиці Європейського Суду з прав людини. В ході досудового розслідування слідчий встановив лише « умисел » в діях старшого інспектора відділу ГКВСР Чернівецького СІЗО ОСОБА_6, який неналежно виконує свої службові обовязки, оскільки вважає, що утримувати будь-яку особу підозрювану або обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення в СІЗО можна на підставі « повідомлення » прокурора, а не на підставі ухвали слідчого судді або суду і лише на протязі того строку, який вказано в ухвалі.

Однак така думка як старшого інспектора ГКВСР ОСОБА_2, так і слідчого Кожелянка В.Д. суперечить вимогам КПК України.

В кримінальному провадженні № 0000037 необхідно було встановити на якій підставі з 09.12.2012 року під вартою знаходилася ОСОБА_4, хто постановив ухвалу, коли, коли прокурор вносив відповідне клопотання в порядку ст.. 199 КПК України ; на якій підставі з 09.01.2013 року знаходився під вартою в Чернівецькому СІЗО ОСОБА_1.

Слідчий Кожелянко В.Д. безпідставно у постанові посилається на Перехідні положення КПК України, оскільки до Кіцманського райсуду Чернівецької області прокурором було направлено лише обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, а матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 було надано суду лише 16.01.2013 року у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 156 КПК України в ред. 1960 року, строк тримання під вартою під час досудового слідства закінчується в день надходження справи до суду, а не обвинувального акту чи обвинувального висновку.

Слідчим Кожелянком В.Д. в ході досудового слідства не було зафіксовано, що йому ОСОБА_1 адміністрацією СІЗО надавалася ухвала апеляційного суду Чернівецької області від 13.12.2012 року, оскільки такий документ обовязково повинен вручатися підозрюваному чи обвинуваченому під розписку.

Окрім цього, станом на 03.01.2013 року у його відношенні діяв запобіжний захід у вигляді тримання під вартою згідно ухвали слідчого судді Шевченківського райсуду м. Чернівці від 07.12.2012 року, але таки запобіжний захід закінчився 09.01.2013 року. За таких обставин адміністрація СІЗО не мала права продовжувати утримувати його під вартою.

Тому просив скасувати як незаконну постанову слідчого від 04.10.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000037 від 03 червня 2013 року, зобовязати слідчого провести належне досудове слідство з підстав того, чи належним чином утримувалися під вартою він ОСОБА_7 та ОСОБА_4, розглянути скаргу в присутності його та ОСОБА_4.

В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та дав свої пояснення.

Прокурор в судовому засіданні заявлених вимог не визнав і дав свої пояснення.

Заслухавши сторін, суд вважає, що в скарзі слід відмовити.

Судом встановлено, що з моменту реєстрації в ЄРДР заяви ОСОБА_1 про вчинення злочину працівниками СІЗО м. Чернівці стосовно нього та його матері ОСОБА_4, було відкрито кримінальне провадження за № 0000037.

В ході перевірки обставин на які вказувалося в заяві про вчинення злочину, слідчим Кожелянком В.Д. було проведено ряд процесуальних дій направлених на збирання доказів, які би підтверджували чи спростовували обставини, які викладені в заяві про вчинення злочину.

Слідчим повно, всестороннє було проведено перевірку, перевірено матеріали кримінальної справи стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_4, особову справу ОСОБА_1, яка мається в СІЗО м. Чернівці і будь-яких обставин, які би вказували на незаконне утримання під вартою самого ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_4 з боку працівників СІЗО м. Чернівці не було знайдено.

Про обґрунтованість та належні підстави утримування під вартою ОСОБА_1 в умовах СІЗО, а також того чи не були порушені вимоги утримування в СІЗО ОСОБА_1, було обговорено при розгляді його кримінальної справи апеляційним судом і будь-яких порушень не було встановлено.

Таким чином суд вважає, що постанова слідчого Кожелянка В.Д. від 04.10.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000037 внесеного до ЄРДР 03.06.2013 року є обґрунтованою, винесена на підставі належно встановлених та перевірених даних, будь-яких порушень кримінально-процесуального законодавства не було допущено, тому заявнику слід відмовити в скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303,304,306,307 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заявнику ОСОБА_1 в задоволенні скарги на постанову старшого слідчого прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_3 від 04.10.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000037 внесеного до ЄРДР 03.06.2013 року відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом 5 діб з дня її проголошення до апеляційного суду Чернівецької області.

Слідчий суддя Богдан С.І.