Справа № 1-903/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі : головуючого судді Метелешко О.В.

при секретарі Попович О.В.

за участю прокурора Іваненко Л.І.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого не офіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2010 року, приблизно о 04 годині 40 хвилин інспектори дорожньо- патрульної служби 4 взводу 1 батальйону полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві старший сержант міліції ОСОБА_3 та сержант міліції ОСОБА_4 несучи службу по забезпеченню безпеки дорожнього руху на Бориспільському шосе у напрямку Харківської площі, біля зупинки громадського транспорту «Харківська площа» зупинили автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, у зв'язку з тим, що останній різко змінював напрямок руху автомобіля, чим порушував правила дорожнього руху та створював на дорозі аварійну ситуацію. У ході спілкування з ОСОБА_2 було встановлено, що останній перебуває за кермом із ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах із порожнини рота, тремтіння рук та почервоніння очей, у звязку з чим, інспектори ДГІС запропонували останньому вийти з автомобіля та надати для перевірки свої документи. Однак виконати законну вимогу інспекторів ДПС ОСОБА_2 відмовився, при цьому розмовляв нерозбірливо та висловлював своє незадоволення з приводу зупинення.

Враховуючи, що ОСОБА_2 було важко пересувати, у звязку з сильним алкогольним спянінням, працівники ДПС допомогли останньому вийти з автомобіля, після чого, останній почав грубо порушувати громадський порядок, а саме: чіплятися за формений одяг інспектора ДПС ОСОБА_3 та голосно висловлюватися у бік інспекторів нецензурною лайкою, таким чином виражаючи своє незадоволення з приводу його зупинення.

З метою складання адміністративного протоколу інспектор ДПС ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_2 присісти до службового автомобіля, на що останній погодився, однак від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного спяніння відмовився. У подальшому під час перевірки документів було встановлено, що у ОСОБА_2 відсутнє посвідчення водія, у звязку з чим, інспектором ДПС ОСОБА_3У пклз останньою було складено адміністративні протоколи АА1 №108183 за ч. 1 ст. 13-й кУяАП та АА1 № 108184 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, під час складання яких. ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння почав вчиняти дії, направлені на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суі особливою зухвалістю, а саме вибивати ногами задні двері службового автомобіля інспекторів ДПС «ВАЗ 2107» д.н.з. 1945 на синьому фоні та ображати інспекторів ДПС нецензурною лайкою. Окрім того, у той момент коли ОСОБА_3 намагався завадити ОСОБА_2 вибивати ногами задні двері службового автомобіля, останній почав наносити йому удари руками в різні частини тіла. Побачивши дані хуліганські дії, ОСОБА_5, який стояв поряд із службовим автомобілем інспекторів ДПС та здійснював відеозапис даних подій на власний мобільний телефон «Sony Eriksson К 750», вирішив запитати у ОСОБА_2 навіщо він себе так поводить. Однак, у відповідь ОСОБА_2 продовжуючи свої хуліганські дії почав ображати ОСОБА_5 брутальною лайкою та погрожувати фізичною розправою, оскільки останній допомагає інспекторам ДПС.

Враховуючи, що за вчинення зазначених вище адміністративних правопорушень, згідно вимог ст. ст. 126, 130 КУпАП, передбачена відповідальність у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, а ОСОБА_2 не можна було допускати до керування автомобілем, інспектори ДПС ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запропонували ОСОБА_5 сісти за кермо автомобіля «Хюндай Матрікс», що належить ОСОБА_2, на що останній надав згоду та інспектори ДПС за допомогою спеціального дроту причепили даний автомобіль до свого службового автомобіля, після чого вирушили на штрафний майданчик, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фанерна, 4-А.

Цього ж дня, приблизно о 05 годині 15 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи у службовому автомобілі інспекторів ДПС та знаходячись на відстані близько 30 метрів від вїзду на штрафний майданчик, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фанерна, 4-а, розуміючи, що автомобіль «Хюндай Матрікс» д.н.з. АА 1941 С А, який належить йому, буде вилучено та поставлено на штрафний майданчик, а останнього піддано адміністративному стягненню, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, усвідомлюючи, що інспектор ДПС ОСОБА_3 являється працівником правоохоронного органу та одягнений у формений одяг працівника міліції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, наніс ОСОБА_3 удар рукою по обличчю, від чого останній нахилився до низу та взявся рукою за ніс, оскільки почала йти кров. У цей час, ОСОБА_2, продовжуючи свої дії, направлені на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, схопив ОСОБА_3 руками за шию та почав душити.

У свою чергу, інспектор ДПС ОСОБА_4, який сидів за кермом автомобіля, надав допомогу ОСОБА_3 та дії ОСОБА_2 були зупинені. Однак, у той момент, коли ОСОБА_3 намагався вийти з службового автомобіля, ОСОБА_2 продовжуючи свої хуліганські дії схопив його зо формену сорочку і відірвав із правого плеча нашивку із погоном старшого сержанта міліції.

Окрім того, перебуваючи у службовому автомобілі інспекторів ДПС ОСОБА_2 продовжуючи свої і дії, направлені на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, почав вибивати ногами задні двері, ламати ручки для відкривання дверей, ручки для підйому скла та картера на задніх дверцятах, при цьому зламав ручку відкривання дверей та з хуліганських спонукань кинув її через вікно у бік інспектора ДПС ОСОБА_3 продовжуючи ображати його нецензурною лайкою.

З метою припинення таких дій ОСОБА_2, інспектори ДПС ОСОБА_3 та ОСОБА_4 витягли його з автомобіля та надівши на руки шкіряний пасок поклали його на землю. Уже перебуваючи на землі, ОСОБА_2 намагався декілька разів піднятися на ноги, продовжуючи ображати інспекторів нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

У результаті таких дій ОСОБА_2 інспектору ДГІС ОСОБА_3 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді садна на фоні синця на спинці та скатах носу, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1135/е відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе визнав повністю, підтвердив показання, дані ним на досудовому слідстві, та щиро розкаюється у вчиненому і просить його суворо не карати.

Покази ОСОБА_2 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. З ст. 299 КПК України обмеживши в судовому засіданні за згодою учасників процесу обсяг дослідження доказів допитом підсудного, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, розяснивши при цьому учасникам процесу, що в такому випадку, вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у тому, що в його діях має місце грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, є доведеною і тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 296 КК України. Разом з тим, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення підсудного таку кватіфікуючу ознаку, як "винятковий цинізм", оскільки відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22.12.2006 року №10 у судовій практиці хуліганство визнається вчиненим з винятковим цинізмом у випадку, коли хуліганські дії винної особи були поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та інше, а будь-яких доказів цього в суді не здобуто.

Вина ОСОБА_2 у тому, що в його діях має місце умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у звязку з виконанням цим працівником службових обовязків, є доведеною і тому суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 345 КК України.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Зокрема, суд враховує, що скоєні підсудним злочини належать до категорії невеликої та середньої тяжкості злочинів

Судом також враховуються дані про особу підсудного, який під наглядом у лікаря- психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 185-186), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 184), розкаюється у вчиненому, запевняє, що подібного більше не станеться, працюючого не офіційно, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає помякшуючими обставинами щире каяття підсудного у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі, але з урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без відбуття покарання, та вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на підсудного обовязки, визначені п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Судові витрати у справі не понесені.

Речові докази у справі, а саме: формена сорочка та жилет інспектора 4 взводу 1 батальйону полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві старшого сержанта міліції ОСОБА_3, а також нашивка для пагону, які знаходяться у паперовому конверті при матеріалах справи повернути ОСОБА_3М;

-компакт диск «LG CD-RW», серійний номер HLD 625 ОВ23164909В02, на якому міститься відеозапис зроблений ОСОБА_5 23.06.2010 року на власний мобільний телефон «Sony Eriksson К 750», що знаходиться у паперовому конверті при матеріалах справи - знищити;

-журнал реєстрації заяв та повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, який було вилучено згідно постанови про проведення виїмки від 05.07.2010 року та у якому під порядковим номером 12160 від

23.06.2010року зареєстрована заява ОСОБА_3 з приводу отримання тілесних ушкоджень від ОСОБА_2, 05.07.2010 року передано на відповідальне зберігання начальнику чергової частини Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві залишити у Дніпровському РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

3АСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 296 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

за ч. 2 ст. 345 КК України - 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_2 3 (три) роки обмеження

волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 /двох/ років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно зі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально- виконавчої інспекції.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з 23 червня 2010 року (а.с. 32-

34).

Цивільний позов у справі не заявлений.

Судові витрати у справі не понесені.

Речові докази у справі, a caме: формена сорочка та жилет інспектора 4 взводу 1 батальйону полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві старшого сержанта міліції ОСОБА_3, а також нашивка для пагону, які знаходяться у паперовому конверті при матеріалах справи, повернути ОСОБА_3М;

-компакт диск «LG CD-RW», серійний номер HLD 625 ОВ23164909В02, на якому міститься відеозапис зроблений ОСОБА_5 23.06.2010 року на власний мобільний телефон «Sony Eriksson К 750», що знаходиться у паперовому конверті при матеріалах справи - знищити:

-журнал реєстрації заяв та повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, який було вилучено згідно постанови про проведення виїмки від 05.07.2010 року та у якому під порядковим номером 12160 від 23.06.2010 року зареєстрована заява ОСОБА_3 з приводу отримання тілесних ушкоджень від ОСОБА_2, 05.07.2010 року передано на відповідальне зберігання начальнику чергової частини Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві залишити у Дніпровському РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 Державного департаменту України з питань виконання покарань на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 15 (пятнадцяти) діб з моменту його проголошення.

Суддя