Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
03 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000162 відносно:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Азаташен, Масіского р-ну, Араратської обл., республіки Вірменія, жителя АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Октемберян, республіки Вірменія, жителя АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 ;

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 , на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 12 травня 2015 року,

за участі: прокурора ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України та призначено кожному покарання у виді штрафу в розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) грн. Стягнуто з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави в особі Люхчанської сільської ради на спеціальний рахунок одержувача бюджету Люхчанської сільської ради 652 (шістсот п`ятдесят дві) грн. 98 коп. майнової шкоди, завданої порушенням земельного законодавства солідарно. Судом також було вирішено питання щодо речових доказів.

За вироком суду, 20 лютого 2015 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , всупереч п.4 ч.3 ст.9 Закону України від 01 червня 2000 року «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», яка передбачає надання дозволу (ліцензії) на видобуток дорогоцінного каміння органогенного утворення, до якого згідно Закону України від 18 листопада 1997 року «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними», відноситься бурштин, в порушення вимог ст.19 Кодексу України про надра, незаконно, не маючи спеціального дозволу (ліцензії), шляхом гідророзмиву грунту за допомогою мотопомпи іноземного виробництва намагалися видобувати корисні копалини у виді дорогоцінного каміння органогенного утворення, бурштину-сирцю, в лісовому масиві Страшевського лісництва, що поблизу с.Карпилівка, Сарненського р-ну, Рівненської обл. Однак, з причин, що не залежали від їх волі, не змогли видобути бурштин-сирець та довести свій злочинний намір до кінця, так як на місці розмиву не виявили корисних копалин, після чого були затримані працівниками міліції.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеності вини та кваліфікації дій обвинувачених зазначає, що вирок суду є незаконним в частині вирішенні питання щодо речових доказів по справі. Вказує, що суд першої інстанції, всупереч вимогам закону, помилково дійшов до висновку про знищення таких доказів, як мотопомпа іноземного виробництва марки «Форте-С30», двох пожежних шлангів по 20 м. кожен, одного водозабірного шлангу, двох металевих тичок та підхватки, які зберігаються на території Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області. Просить вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 12 травня 2015 року відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінити, а речові докази: мотопомпу іноземного виробництва марки «Форте-С30», два пожежних шланги по 20 м. кожен, один водозабірний шланг, дві металеві тички та підхватку - конфіскувати. В решті вирок суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 , який, підтримавши частково подану апеляційну скаргу, просив змінити вирок в частині вирішення питання про речові докази по справі, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Винність ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена зібраними у справі доказами, у тому числі їх показаннями, даними у судовому засіданні, у яких вони визнали себе повністю винними та іншими матеріалами кримінального провадження, перевіреними судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України є вірною і в апеляційній скарзі прокурором не оспорюється.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен зокрема вирішити питання що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами та документами.

Як вбачається із вироку суду, речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме: мотопомпу іноземного виробництва марки «Форте-С30», два пожежних шланги по 20 м. кожен, один водозабірний шланг, дві металеві тички, металевий шрайбер та підхватку, які відповідно до постанови слідчого про прилучення речових доказів до справи від 20 лютого 2015 року (т.1, а.с.16) визнано знаряддям злочину та приєднано до кримінального провадження як речові докази.

Відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
Пунктом четвертим частини дев`ятої цієї ж статті, передбачено, що майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.
Проте, не зважаючи на вказані положення закону, судом першої інстанції в резолютивній частині вироку вирішено питання про речові докази, а саме знаряддя злочину, якими є: мотопомпа іноземного виробництва марки «Форте-С30», два пожежних шланги по 20 м. кожен, один водозабірний шланг, дві металеві тички, металевий шрайбер та підхватка, шляхом їх знищення, тим самим невірно застосовано кримінальний процесуальний закон, що в свою чергу є підставою для зміни вироку суду згідно вимог п.2 ч.1 ст.407 КПК України.
Крім того, як вбачається з вироку, суд першої інстанції приймаючи рішення про знищення вказаних речових доказів, взагалі не зазначив, на підставі чого він приймав таке рішення, чим керувався, тощо.
Пунктом другим частини першої ст.407 КПК України, передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Згідно п.4 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок, і в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

При апеляційному розгляді справи прокурор ОСОБА_9 пояснив, що необхідності у конфіскації в дохід держави двох металевих тичок, металевого шрайберу та підхватки немає, оскільки вони не несуть ніякої матеріальної цінності, тим самим підтримавши частково подану прокурором апеляційну скаргу, а тому колегія суддів вважає необхідним вирок в частині вирішення питання про такі речові докази, як мотопомпа іноземного виробництва марки «Форте-С30», два пожежних шланги по 20 м. кожен та одного водозабірного шлангу змінити, привівши його у відповідність до закону.
За таких обставин, апеляційні вимоги прокурора в цій частині підлягають задоволенню, а висновки суду про знищення таких речових доказів, як мотопомпи іноземного виробництва марки «Форте-С30», двох пожежних шлангів по 20 м. кожен та одного водозабірного шлангу, виключенню з резолютивної частини вироку.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 12 травня 2015 року відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України в частині вирішення питання щодо речових доказів змінити.

Речові докази по кримінальному провадженню: мотопомпу іноземного виробництва марки «Форте-С30», два пожежних шланги по 20 м. кожен, один водозабірний шланг конфіскувати в дохід держави.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її ухвалення цим судом та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3