печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2015 рокуПечерський районний суд м. Києва
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

провівши підготовче судове засідання в режимі відеоконфернецзв`язку на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004296 від 27.06.2015 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
На адресу Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004296 від 27.06.2015 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та потерпіла просять призначити судове провадження до судового розгляду, вважаючи для цього наявними підстави, визначені КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти призначення справи до судового розгляду. Вказав, що він не отримував обвинувальний акт, що жодна слідча дія окрім затримання з ним не проводилась.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Печерському районному суду м. Києва відповідно до ст. ст. 32 , 33 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження , передбачених п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження, немає.

Станом на день проведення підготовчого судового засідання, угода в кримінальному провадженні не укладалась та на розгляд суду не надходила.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт, затверджений прокурором, складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону.

Разом цим, ст. 291 КПК України, зокрема її 4 частина містить імперативну вказівку на перелік додатків до обвинувального акту, одним з яких є розписка підозрюваного про отримання його копії та копії реєстру матеріалів досудового розслідування.

При цьому, обов`язок вручення копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування лежить на прокурору разом із направленням обвинувального акту до суду.

До даного обвинувального акту долучено копію супровідного листа, яким обвинувальний акт та реєстру матеріалів досудового розслідування направлено на адресу Київського СІЗО № 13 в м. Києві та Київськ им СІЗО № 13 в м. Києві отримано 21.08.2015.

Цього ж дня обвинувальний акт направлено та отримано Печерським районним судом м. Києва, що вказує на ненадання стороною обвинувачення підтвердження про вручення копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 прокурором чи в присутності прокурора.

Клопотань про таке долучення стороною обвинувачення не заявлялось.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України, суд в підготовчому судовому засіданні вправі повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам закону.

Враховуючи відсутність долучених до обвинувального акту, встановлених законом додатків розписок чи інших документів про отримання копій обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним та ненадання стороною обвинувачення доказів щодо їх належного вручення ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України та вважає за необхідне його повернути прокурору.

Разом з цим, прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Потерпіла підтримала заявлене клопотання, вважаючи, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може незаконно впливати на неї та повідомила суд, що вона боїться за своє життя, а тому просить не змінювати йому запобіжний захід.

ОСОБА_5 , заперечив проти задоволення заявленого клопотання, зазначив, що він нічого не вчиняв, затримали його безпідставно та тримають під вартою незаконно. Він не ухилявся від слідства та суду протягом розслідування всіх злочинів, за які раніше був судимий. Просив в задоволенні вказаного клопотання відмовити.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує, що п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Запобіжний захід до обвинуваченого застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.

Окрім вказаного, суд враховує тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , в тому числі й те, що останній обвинувачується у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства, те, що обвинувачений неодноразово судимий, що вказує на можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на осіб, які підлягають виклику в судове засідання для допиту як свідків, незаконно впливати на потерпілу, а тому для запобігання вказаних ризиків, вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Крім цього, враховуючи наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, та те, що строки тримання під вартою обвинуваченого закінчується 26.08.2015, суд приходить до висновку про необхідність їх продовження строком до 24.10.2015 включно.

Між тим, згідно з ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованого підозрюваному діяння та наслідки їх вчинення, суд не знаходить підстав для визначення розміру застави підозрюваному при продовженні строків тримання під вартою

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 293, 314 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004296 від 27.06.2015 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України повернути прокурору.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 24.10.2015 включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя: