АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10-275/2010 Номер провадження 10/786/275/2010Головуючий у 1-й інстанції Кононенко С.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області в складі :

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю прокурора обвинуваченого ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_5 на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 29 квітня 2010 року.

Цією постановою щодо

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого, раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

В обґрунтування такого рішення суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що відразу після звільнення з місць позбавлення волі вчинив тяжкий злочин, не працює, не має джерела прибутку, ніде не зареєстрований, а тому, перебуваючи на волі, може ухилитися від слідства і суду.

В апеляції обвинуваченого порушується питання про скасування постанови, оскільки суд, приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, порушив таємницю нарадчої кімнати та не в повному обсязі зясував дані про його особу.

В доповненнях до апеляції ОСОБА_5 вказує, що зазначені в установчій частині постанови його судимості не відповідають матеріалам справи. Так вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2008 року щодо нього був скасований ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 25 лютого 2009 року, а справа повернута прокурору для проведення додаткового розслідування. Крім того, вказівка про його судимість Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 206 КК України не відповідає дійсності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 на підтримку апеляції, міркування прокурора про законність постанови суду і безпідставність апеляції, перевіривши наявні матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 148 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений буде намагатися ухилитися від слідства і суду, або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі, або продовжувати злочинну діяльність.

Крім зазначених обставин, суд першої інстанції, як того вимагає ст. 150 КПК України та всупереч твердженням апелянта, належним чином врахував, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, дані про його особу, стан здоровя, сімейний стан, місце роботи та проживання, інші обставини, що його характеризують, а також необхідність забезпечити виконання процесуальних рішень в кримінальній справі.

Висновки суду про наявність підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, прийняте рішення відповідає вимогам ст.ст. 148, 150, 155 КПК України.

Доводи апеляції про порушення судом таємниці нарадчої кімнати спростовуються матеріалами службового розслідування, відповідно до висновків якого вказаний ОСОБА_5 факт порушення є необґрунтованим і не знайшов свого підтвердження.

Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення суду.

Разом з тим, слушними є доводи обвинуваченого про необхідність виключення з установчої частини постанови вказівки про його судимість вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2008 року за ст.395 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 25 лютого 2009 року вказаний вирок скасований, а справа повернута прокурору для проведення додаткового розслідування. Постановою слідчого СВ Ленінського РВ ПМУ ГУ МВС України в Полтавській області справа по факту ухилення ОСОБА_5 від адміністративного нагляду за ст.395 КК України закрита на підставі ст.213 КПК України, а тому вказівка про зазначену судимість підлягає виключенню з установчої частини постанови.

Крім того, необхідно уточнити, що ОСОБА_5 вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 12 серпня 2004 року був засуджений за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ст.70, ст.71 КК України, а не за ч.2 ст.206 КК України, як вказав суд в постанові.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію ОСОБА_5 задовольнити частково.

Виключити з установчої частини постанови Ленінського районного суду м. Полтава від 29 квітня 2010 року щодо ОСОБА_5 вказівку про його судимість вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2008 року за ст.395 КК України.

Уточнити в установчій частині постанови, що ОСОБА_5 вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 12 серпня 2004 року засуджений за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ст.70, ст.71 КК України, а не за ч.2 ст.206 КК України, як вказав суд.

В іншій частині постанову залишити без зміни.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3