Справа №577/5657/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/355/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2015 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора- ОСОБА_5

секретаря судового засідання ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 Ї

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 001437 від 22 серпня 2014 року за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2015 року яким, -

обвинувачений у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 196 грн. 56 коп. на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат пов`язаних з залученням експерта.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 в порядку повного задоволення цивільного позову 2333 грн. на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 3000 грн. на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшли апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій порушує питання про скасування обвинувального вироку та ухвалення виправдувального вироку відносно ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , який ставить питання про призначення більш суворішого покарання.

Відповідно до обвинувального вироку суду ОСОБА_7 21.08.2014 р. близько 19 год. 20 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та шукаючи свою співмешканку - ОСОБА_12 , прибув до господарства її матері ОСОБА_13 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , де в ході розмови з останньою виникла сварка, під час якої ОСОБА_7 дістав із-за поясу спортивних штанів ніж, яким з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_13 наніс останній удари в різні ділянки тулубу. Внаслідок отриманих поранень грудної клітини потерпіла ОСОБА_13 померла на місці скоєння злочину.

Захисник в поданій апеляційній скарзі на обґрунтування своїх вимог зазначила, що висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи. Під час досудового розслідування не було встановлено жодного очевидця подій, а самообмова обвинуваченого з метою захисту своєї коханої ОСОБА_12 нічим спростовано у суді не була. Добре орієнтування обвинуваченого під час слідчого експерименту пояснюється тим, що після телефонної розмови з його співмешканкою ОСОБА_12 , в якій остання повідомила про смерть матері, прийшов до будинку і добре бачив де знаходилося тіло потерпілої. Крім того, показання свідків викликають сумніви у їх достовірності, а в матеріалах кримінального провадження містяться протиріччя стосовно знаряддя злочину ножа, яким було вбито ОСОБА_13 та часу вчинення кримінального правопорушення. Зазначає, що судом не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, з потерпілою не конфліктував. Просить скасувати вирок суду від 26.03.2015 р. та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 не оскаржуючи фактичні обставини справи та правильність юридичної кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважає, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню, з підстав неправильного застосування кримінального закону та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі через м`якість, оскільки судом не в повній мірі було враховано тяжкість вчиненого злочину, а саме те, що злочин є особливо тяжким, малозначність причини злочину та стан алкогольного сп`яніння, намагання перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, шляхом надання неправдивих і суперечливих показань, відсутність каяття та не відшкодування шкоди, негативні характеристики за місцем проживання, антигромадський спосіб життя. Просить вирок суду скасувати, повторно дослідити встановленні у кримінальному провадженні докази і ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років.

Від інших учасників судового провадження апеляційних скарг не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , які частково підтримали подану захисником апеляційну скаргу і вважали, що вирок суду підлягає до скасування з ухваленням нового виправдувального вироку, прокурора ОСОБА_5 яка вважала, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 підлягає до повного задоволення, зі скасуванням вироку суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і ухваленням нового обвинувального вироку, але не наполягала при цьому на дослідженні доказів по справі, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника та прокурора задоволенню не підлягають.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_13 , не дивлячись на не визнання останнім своєї вини у вчинені умисного вбивства, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, аналіз яких дано в обвинувальному вироку.

З показань потерпілої ОСОБА_12 наданих суду вбачається, що після її сварки з ОСОБА_7 21.08.2014 р. вона пішла додому до матері і бабусі, де повечерявши, ОСОБА_12 з матір`ю пішла до кіоску. О 19.00 год. підійшла її подруга, а мати пішла додому. Через годину їй зателефонувала сестра і повідомила про смерть матері. Пізніше вона розповіла по телефону ОСОБА_7 про смерть матері, і останній прийшов з ОСОБА_14 додому до матері, вони оглянули покійну матір і відвезли її на експертизу. Після того вони всі пішли у кафе, а зранку додому до ОСОБА_7 і там він сказав ОСОБА_12 , що вбив її матір та просив пробачення за скоєне. Вилучений ніж ОСОБА_7 носив при собі і з цим ножем, він кидався і на неї.

Допитана судом потерпіла ОСОБА_11 пояснила, що ввечері 21.08.2014 р. їй зателефонувала бабуся і розповіла, що трапилося з матір`ю, потім викликали міліцію і швидку. ОСОБА_12 сказала, що знає хто це зробив і вказала на ОСОБА_7 . Коли вона пізніше запитувала у ОСОБА_7 , навіщо він це зробив, і за що, той відповів, що він не матір хотів вбити, а ОСОБА_12 .

З показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що 21.08.2014 р. о 18.30 год., коли вона поверталась з пасовиська кіз, побачила відкритий будинок і на підлозі ОСОБА_13 . Потім прийшла ОСОБА_12 , яка була схвильована, бо їй вже зателефонувала сестра. За життя у ОСОБА_13 та ОСОБА_12 були гарні стосунки.

З показань свідка ОСОБА_16 вбачається, що 22.08.2014 р. їй повідомила ОСОБА_12 , що вбито її матір і попросила вийти на вулицю до них, щоб пом`янути матір. При ній ОСОБА_7 ставав на коліна перед ОСОБА_12 і просив вибачити, говорив, що це він вбив її матір. Пізніше, коли ОСОБА_7 взяли під варту, він телефонував ОСОБА_12 і запитував, чому і за що вона дає неправдиві покази.

Свідок ОСОБА_17 пояснила суду, що коли померла ОСОБА_13 , її дочка ОСОБА_11 попросила поїхати з нею, щоб придбати продукти для поминання матері. Вони заїхали в ломбард, де зустріли ОСОБА_12 , яка була у п`яному вигляді і в розмові з ними жестом вказала на ОСОБА_7 , як на того, хто вбив їх матір. В будинку ОСОБА_12 були розбиті вікна і сусіди розповідали, що це зробив її співмешканець ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що 21.08.2014 р. він зустрівся з обвинуваченим у нього вдома, де вже були їх знайомі ОСОБА_18 та ОСОБА_12 і вони разом розпивали горілку. Через деякий час ОСОБА_7 з ОСОБА_12 посварилися і остання пішла з дому, а сам свідок заснув. Коли він прокинувся то ОСОБА_7 був вдома і вони з ним пішли шукати коханця ОСОБА_12 . В цей час ОСОБА_7 заходив у якийсь будинок, потім ходили до бабусі та на «Жилмасив», де ОСОБА_14 залишився біля кіоску, а ОСОБА_7 пішов, та коли повернувся знову запропонував зустрітися на кладовищі і сказав, що вбив тещу ножем за те, що вона йому нагрубила, при цьому ОСОБА_7 витягнув з рукава ніж, який був у крові. Потім він ніж закинув та просив, щоб вони склали йому алібі. Після цього зателефонувала ОСОБА_12 і сказала, що її матір убили. Коли вони з ОСОБА_7 прийшли додому до покійної, то він побачив труп з ножовими пораненнями.

Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що 21.08.2014 р., чув як ОСОБА_7 сказав, що вбив ОСОБА_13 , а ОСОБА_14 говорив, що ОСОБА_7 не сповна розуму, щоб таке говорити. По телефону пізніше ОСОБА_7 йому повідомив, що оговорив себе заради любові до ОСОБА_12 .

З показань свідка ОСОБА_19 вбачається, що 21.08.2014 р. він зустрівся з ОСОБА_12 , приблизно о 19.00 год., вони пили пиво разом з дружиною ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , до поки не потемніло біля магазину на Жилмасиві, потім пішли в сторону «молочної кухні». ОСОБА_12 позвонила її сестра ОСОБА_22 і повідомила, що померла мати.

Зазначені обставини підтверджуються також іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- висновками судово-медичних експертиз №209 від 29.08.2014 р. та 21.08.2014 р.

- протоколом слідчого експерименту, з якого вбачається, що ОСОБА_7 розповів про обставини та спосіб вчинення злочину;

- висновком експерта №495 від 04.11.2014 р., з якого вбачається, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_13 могли утворитися при обставинах зазначених ОСОБА_7 під час слідчого експерименту;

- протоколом пред`явлення для впізнання речей, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_12 і свідок ОСОБА_14 вказали на один і той ніж, як на той, що найчастіше носив з собою обвинувачений, та який у нього був вилучений;

- відеозаписом слідчого експерименту з ОСОБА_7 , з якого вбачається, що останній в присутності захисника, добровільно та детально продемонстрував обставини вчинення ним злочину;

Окрім цього суд у вироку також послався на протоколи огляду місця події, висновок криміналістичної експертизи про спричинення ран потерпілій ножем; висновок психіатричної експертизи; довідку про результати опитування з застосуванням поліграфа; висновки судово - імунологічної та судово-цитологічної експертиз; матеріали перевірки стосовно особи обвинуваченого; протокол медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю чи психотропної речовини, з якого вбачається, що обвинувачений схильний до вживання наркотичних речовин.

Будь-яких підстав не довіряти вказаним вище і наведеним у вироку доказам колегія суддів не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 19.10.2015 р. ОСОБА_7 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою на постанову слідчого від 30.09.2015 р. про закриття кримінального провадження № 0000299 щодо застосування до нього недозволених методів досудового слідства.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 12.11.2015 р. у задоволенні даної скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_23 від 30.09.2015 р. про закриття кримінального провадження відмовлено, а 27.11.2015 р. ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Сумської області апеляційна скарга ОСОБА_7 на вказану ухвалу слідчого судді була залишена без задоволення, а судове рішення залишено без змін.

На думку колегії суддів злочинні дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України кваліфіковані правильно.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 про безпідставне засудження ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України у зв`язку з не спростуванням тверджень останнього про самообмову, з метою захисту своєї співмешканки ОСОБА_12 , а також тверджень його про добре орієнтування на місці вчинення злочину, у зв`язку з перебуванням його на місці вбивства із за виклику його ОСОБА_12 є необґрунтованими, оскільки із відеозапису слідчого експерименту від 22.08.2014 р. вбачається, що ОСОБА_7 добровільно і без будь якого тиску з боку працівників міліції, детально розповів обставини скоєння кримінального правопорушення, потім погодився показати на місці яким чином зайшов до помешкання потерпілої, де вона перебувала в будинку, яким знаряддям злочину наносив удари, локалізація та кут нанесення ударів, як упала потерпіла. При цьому звертає на себе увагу той факт, що показання ОСОБА_7 були детальними, послідовними і узгоджувалися з рядом доказів у кримінальному провадженні, що свідчить про його реальну обізнаність із обставинами скоєного. Зокрема, підозрюваний показав не просто в загальному вигляді місце злочину, а розповів про план приміщення, де він зіткнувся з потерпілою, першочергове її місце розташування у кімнаті, а також продемонстрував яким чином ножем він наносив удари, а саме, направленість ударів та характер проникнення.

Також, є безпідставними доводи апеляційної скарги захисника з приводу критичної оцінки показань свідків: ОСОБА_15 , ОСОБА_24 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_25 , ОСОБА_18 , оскільки вказані показання свідків були послідовними, незмінними, при цьому судом встановлено не було, що хтось із свідків допитаних судом стосовно обставини справи перебував у неприязних стосунках з обвинуваченим, також показання вище зазначених свідків повністю узгоджуються з іншими доказами належно дослідженими судом в рамках кримінального провадження.

Доводи апеляційного скарги захисника з приводу протиріч стосовно знаряддя злочину ножа, вважати обґрунтованими не можна оскільки, як потерпіла ОСОБА_12 , так і свідок ОСОБА_14 впізнали ніж вилучений у ОСОБА_7 , як такий, що останній найчастіше носив із собою. При цьому, висновок експерта №292 від 16.09.2014 р. підтвердив , що вилучений у ОСОБА_7 ніж міг бути знаряддям спричинення пошкоджень ОСОБА_13 .

Не можна також погодитися з доводами апеляційної скарги захисника з приводу наявності протиріч при встановленні часу вчинення злочину, оскільки дані протиріччя були усунуті виходячи з матеріалів кримінального провадження з врахуванням не лише даних експертиз, а й показань свідків. Так, з висновку експерта № 209 від 01.112014 р. вбачається, що однозначно стверджувати, що смерть ОСОБА_13 настала в період з 16.00 год. по 21.00 год. 21.08.2014 р. не є за можливе, разом з тим, даним висновком було встановлено, що смерть потерпілої настала не більше 1 суток до моменту дослідження трупу в морзі. Крім того, з показань ОСОБА_12 та ОСОБА_20 вбачається, що близько 18.30 год. ОСОБА_13 була біля вагончиків, ОСОБА_21 пояснила, що їй близько 19.00 год. зателефонувала знайома ОСОБА_22 і запропонувала підійти до вагончиків, коли вона підійшла, то там була ОСОБА_12 . На підставі вище зазначеного було зроблено висновок, про ймовірний час вбивства 19.20 год. 21.08.2014 р., а не 16.00 год. 21.08.2014 року, як зазначалося раніше.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника з приводу не надання належної оцінки характеризуючим особу даним ОСОБА_7 , то їх також обґрунтованими вважати не можна, оскільки судом в повній мірі було досліджено особу обвинуваченого, зокрема і перевірено дані стосовно схильності останнього до вчинення насильницьких дій.

Кримінальне провадження суд розглянув з достатньою повнотою, доводи апеляційної скарги захисника про незаконність засудження ОСОБА_7 у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження є безпідставними.

Що стосується доводів прокурора стосовно призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , то вони не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки при призначенні покарання районним судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки і характер, дані про особу винного, обставин, що пом`якшують покарання раніше не судимий і обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що відповідає вимогам 65 КК України, а також всі інші вимоги, з якими кримінальний закон пов`язує визначення виду і розміру покарання, що знайшло своє відображення у вироку суду з наведенням відповідних мотивів, у тому числі й ті, на які посилається прокурор у своїй апеляційній скарзі.

З урахуванням цих обставин суд призначив покарання, що є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 і попередження вчинення ним нових злочинів, у зв`язку з чим, не вбачається підстав для призначення йому більш суворого покарання як про це ставить питання прокурор у своїй апеляційній скарзі.

Порушень чинного законодавства, які б істотно вплинули на законність рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України, залишити без зміни, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 без задоволення.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 залишити тримання під вартою.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення, засудженим у той же термін з моменту отримання копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4