Справа № 742/4264/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/134/2016
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001195, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Товкачівка Прилуцького району Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-23.04.2015 року Прилуцьким міськрайонним судом в Чернігівській області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 листопада 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.04.2015 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з моменту його затримання, тобто з 11 вересня 2015 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено попередню, - тримання під вартою.

Питання про речові докази вирішено в порядку статті 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, в період часу з 16.07.2015 року по 17.07.2015 року, ОСОБА_6 , маючи умисел на викрадення чужого майна, шляхом проникнення до господарчого приміщення (сараю) за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю власника та інших осіб, шляхом проникнення, таємно викрав чотири мішки із зерном пшениці загальною вагою 130 кг, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 325 грн., велосипед марки «Аіст», вартістю 2295 грн., велосипед марки «Десна», вартістю 2213,64 грн., а також два пластмасових відра об`ємом 10 літрів кожне, вартістю 45 грн. та дві алюмінієві каструлі, об`ємом 10 літрів кожна, вартістю 369,60 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 5248,24 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій підзахисного та доведеність вини у вчиненні кримінального правопорушення, просить вирок суду змінити та призначити останньому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання не в повній мірі враховані дані про особу обвинуваченого та обставини, які значно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Зокрема, вчинений ним злочин є одиничним, не відноситься до особливо тяжких та не спричинив настання тяжких наслідків. Крім того, потерпіла не наполягала на призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Обставини, які б обтяжували покращання, відсутні. На думку апелянта, вказані вище обставини не тільки пом`якшують покарання, а й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому у суду першої інстанції були підстави для призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу, з ухваленням рішення про самостійне виконання вироку в цій частині.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити пом`якшивши призначене йому покарання, прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, особу винного та обґрунтовано дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Своє рішення щодо виду та розміру покарання суд належно мотивував, воно відповідає вимогам закону щодо мети покарання. Колегія суддів погоджується з таким рішенням і не вбачає підстав для пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, враховуючи при цьому конкретні обставини кримінального, також те, що він раніше судимий, в тому числі і за злочини проти власності та злочин скоїв в період іспитового строку. Обставини, на які посилається апелянт, враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 міри покарання та за своєю сутністю є такими, що характеризують його особу.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4