Справа № 362/7393/15-к
Провадження № 1-кп/362/351/15
ВИРОК
Іменем України
18.11.2015 року м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно,-
ОСОБА_4 близько 12 год. 00 хв. 16.10.2015 року перебувала в магазині №231 «Сільпо» по вул. Соборній, 64/1 в м. Василькові Київської області, де у неї повторно виник намір на таємне викрадення чужого майна.
Після чого ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, підійшла до полиць з продуктами харчування та полиць з засобами особистої гігієни з яких взяла: один тонік марки «Лореаль» вартістю 79 грн. 14 коп., одну пляшку шампуню для волосся «Тімотей» вартістю 39 грн. 49 коп., один очищаючий гель «Лореаль» вартістю 79 грн. 14 коп., один крем для рук «Гарніер» вартістю 33 грн. 19 коп., сім стіків кави 3в1 «Премія» вартістю 2 грн. 59 коп. один на загальну вартість 18 грн. 13 коп., один стік кави 3в1 «Нескафе» вартістю 2 грн. 89 коп., три шоколадні батончики «МілкіВей» вартістю 6 грн. 49 коп. один на загальну вартість 19 грн. 47 коп., жувальну гумку «Орбіт» вартістю 10 грн. 44 коп., жувальну гумку «Дірол» вартістю 8 грн. 54 коп., дві пачки жувальної гумки «Трідент» вартістю 33 грн. 39 коп. один на загальну вартість 66 грн. 78 коп., дві пачки вологих серветок «Премія» вартістю 5 грн. 99 коп. один на загальну вартість 11 грн. 98 коп., одну пачку вологих серветок «Смайл» вартістю 6 грн. 79 коп., одну пачку паперових хустинок «Смайл» вартістю 4 грн. 99 коп. та розуміючи, що її дії є непоміченими, поклала вищевказані речі до своєї сумки.
Після чого ОСОБА_4 намагалася зникнути з місця скоєння злочину та попрямувала до виходу з вказаного магазину, де проходячи через засіб контролю була зупинена інспектором-охоронником, який завадив довести її злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном до кінця.
Таким чином, ОСОБА_4 виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
В результаті вчинення кримінального правопорушення протиправними діями ОСОБА_4 магазину №231 «Сільпо» завдано матеріального збитку на загальну суму 380 грн. 98 коп.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Прокурор не заперечував проти подальшого розгляду кримінального провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись вивченням доказів, які характеризують обвинувачену ОСОБА_4 .
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України визнала повністю і показала, що 16.10.2015 року близько 12 години вона зайшла в магазин «Сільпо», який розташований в м. Василькові, Київської області. Там вона підійшла до торгових полиць, де взяла шампунь «Тімотей», гель для вмивання «Лореаль», жувальну гумку «Дірол», «Орбіт», стік кави різних торгових марок біля 6 штук, 3 батончики «Мілки Вей». Але точно скільки чого і в якій кількості вона не пам`ятає. Все це поклала у свою сумку і з викраденим пройшла через касу торгового залу не розрахувавшись за вказані речі. Весь товар, який вона взяла в магазині, вона брала для своїх потреб. Після чого, її зупинив працівник охорони вказаного магазину та запропонував показати товари, які вона придбала в магазині. Вона погодилась на його пропозицію та була запрошена ним до кімнати охорони, де вона із своєї сумки добровільно видала товар, який взяла у цьому магазині, не розрахувавшись за нього. Там охоронці переписали вказаний товар та викликали працівників міліції. Вона розуміла, що вчиняє злочин. На той час вона працювала неофіційно і отримувала в день 80 гривень. У вчиненому щиро розкаялася, пообіцяла в подальшому не вчиняти такого. Вона на даний час перебуває на обліку у Ставищанському РВ КВІ Київської області за вчинення попереднього злочину і до закінчення іспитового терміну їй залишилося 1 місяць. Відповідно до попереднього вироку її було зобов`язано з`являтися на реєстрацію до КВІ, повідомляти про зміну проживання та роботи, її знайомили про відповідальність за невиконання покладених на неї обов`язків, а також про те, що якщо вона вчинить під час іспитового строку новий злочин, то їй буде призначена реальна міра покарання.
Представник потерпілого ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» ОСОБА_5 надав до суду письмову заяву про розгляд даного кримінального провадження у його відсутності. Претензій до обвинуваченої ОСОБА_4 він немає. Стосовно міри покарання просив призначити відповідно до закону.
Прокурором в судовому засіданні надані наступні документи, які характеризують обвинувачену ОСОБА_4 , а саме:
-квитанція про отримання речових доказів, вилучених під час огляду місця події 16.10.2015 року та їх перелік;
-фотокопія паспорта на ОСОБА_4 ;
-вимога про судимість на ОСОБА_4 , з якої вбачається, що остання раніше судима;
-довідка Ставищанського РС КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області №25/717 від 26.10.2015 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4 перебуває в них на обліку з 10.02.2014 року по даний час;
-вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2013 року, яким ОСОБА_4 засуджена за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 2 роки;
-характеристика з місця проживання на ОСОБА_4 посередня;
-довідки лікарів нарколога та психіатра на ОСОБА_4 , з яких вбачається, що остання на обліку у них не перебуває.
Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, а її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Визнаючи винною обвинувачену ОСОБА_4 і обираючи їй міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочину середньої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченої: відповідно до вимоги ГІБ МВС України ОСОБА_4 раніше судима, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
Підстав для застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_4 буде відповідати її особі і вчиненому нею кримінальному правопорушенню.
Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2013 року ОСОБА_4 визнано винною та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р., у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р., невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, зокрема, покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК), за винятком тримання під вартою в порядку запобіжного заходу або затримання, перебування в медичному закладі тощо.
Відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи посередню характеристику на обвинувачену ОСОБА_4 за місцем її проживання, те, що вона раніше судима, вчинила злочин під час іспитового строку, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на певний строк з поміщенням її до кримінально-виконавчої установи, оскільки її виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Враховуючи вищезазначене, суд при призначенні остаточного покарання обвинуваченій ОСОБА_4 застосовує вимоги ч. 1 ст. 71 КК України щодо часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2013 року, яка становить 3 (три) роки обмеження волі, до покарання, призначеного за даним вироком, і призначає їй покарання у виді обмеження волі на певний строк.
Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 зареєстрована в іншому районі Київської області, може переховуватися від виконання вироку суду, то суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши її під варту в залі судового засідання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців обмеження волі з поміщенням її до кримінально-виконавчої установи.
Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши її під варту в залі суду негайно, з поміщенням її до СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня її затримання, а саме: з 18 листопада 2015 року.
Речові докази в даному кримінальному провадженні, що знаходяться на зберіганні в камері схову Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області, а саме: один тонік марки «Лореаль», одна пляшка шампуню для волосся «Тімотей», один очищаючий гель «Лореаль», один крем для рук «Гарніер», сім стіків кави 3в1 «Премія», один стік кави 3в1 «Нескафе», три шоколадні батончики «МілкіВей», жувальну гумку «Орбіт», жувальну гумку «Дірол», дві пачки жувальної гумки «Трідент», дві пачки вологих серветок «Премія», одну пачку вологих серветок «Смайл», одну пачку паперових хустинок «Смайл» - передати власнику - магазину «Сільпо», що розташовано за адресою: вул. Соборна, 64/1, м. Васильків, Київська область.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору та представнику потерпілого.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1