Справа № 464/9403/15-к
пр.№ 1-кс/464/2337/15
У Х В А Л А
11.12.2015 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , а також слідчого ОСОБА_6 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: визнати незаконним рішення старшого слідчого з особливо важливих справ першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №000156, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 липня 2014 р., за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.212, ст.219 КК України; скасувати постанову старшого слідчого з особливо важливих справ першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_6 від 30 жовтня 2015 р. про закриття кримінального провадження №000156, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 липня 2014 р., за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.219 КК України, та відновити досудове розслідування. В обґрунтування покликається на те, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та винесена передчасно.

Під час розгляду скарги у суді скаржник та його представник скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.

У судовому засіданні слідчий та прокурор проти скарги заперечили, вважають, відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.219 КК України, а тому постанова про закриття кримінального провадження від 30 жовтня 2015 р. винесена правомірно.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали даної скарги, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність задоволення вимог скаржника з наступних підстав.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Встановлено, що у провадженні старшого слідчого з особливо важливих справ першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_6 (процесуальне керівництво здійснюють прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ) перебувало кримінальне провадження №000156, відомості про яке 8 липня 2014 р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.219 КК України. Згідно з фабулою, 7 липня 2014 р. в слідче управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Львівській області надійшли матеріали звернення ОСОБА_3 про те, що директор ТзОВ «Авіс» ОСОБА_8 уклала з корисливих мотивів свідомо невигідні для товариства та фіктивні правочини, які завдали великої матеріальної шкоди кредитору ТзОВ «Авіс» ОСОБА_3 . Підставою для внесення відомостей слугувала заява ОСОБА_3 .

Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 30 жовтня 2015 р. кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.219 КК України.

За диспозицією ст.219 КК України доведення до банкрутства, тобто умисне, з корисливих мотивів, іншої особистої заінтересованості або інтересах третіх осіб вчинення громадянином засновником (учасником) або службовою особою суб`єкта господарської діяльності дій, що призвели до стійкої фінансової неспроможності суб`єкта господарської діяльності, якщо це завдало великої матеріальної шкоди державі чи кредитору.

Обов`язковою ознакою цього злочину с наявність двох взаємопов`язаних суспільно-небезпечних наслідків: 1) стійкої фінансової неспроможності суб`єкта господарської діяльності; 2) великої матеріальної шкоди державі чи кредитору.

У відповідності до вимог ст.110 КПК України зміст мотивувальної частини постанови слідчого повинен містити відомості про: обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Проте, вищезазначена постанова слідчого від 30 жовтня 2015 р. про закриття кримінального провадження не містить мотивів такого рішення та їх обґрунтування з огляду на зміст заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення.

Слідчим при досудовому розслідування кримінального провадження не враховано вимоги ст.55 КПК України.

Так, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди - ч.1 ст.55 КПК України.

У ч.2 ст.55 КПК України визначено, що права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, зокрема, про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За умовами ст.477 КПК України кримінальне провадження за ст.219 КК України щодо дій, якими завдано шкоду кредиторам, може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого та здійснюється у формі приватного обвинувачення.

Всупереч наведеному та відповідно до наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, слідчим допитано ОСОБА_3 в якості свідка, при цьому не з`ясовано обставин, викладених ним в заяві про вчинення відносно нього кримінального правопорушення від 27 червня 2014 р.; не усунуто протиріч між показаннями ОСОБА_3 та допитаних по даному кримінальному провадженні свідків, а також між показаннями самих свідків. Також слідчим не перевірено віднесення скаржника до кредитора, якому завдано великої матеріальної шкоди (у п`ятсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян примітка до ст.219 КК України).

Крім того, постановою слідчого від 20 листопада 2014 р. призначено судово-економічну експертизу фінансово-господарської діяльності ТзОВ «Авіс» з постановкою питань, які не відповідають вимогам Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, та без надання додаткових матеріалів, необхідних для дачі висновку.

Натомість, листом начальника другого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_9 від 4 серпня 2015 р. відкликано постанову про призначення вказаної експертизи без жодних правових підстав та наведення належних обґрунтувань. Інші докази, які б підтверджували чи спростовували наявність однієї з ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбачено ст.219 КК України, в наданих матеріалах відсутні.

Таким чином, слідчим всупереч вимогам ст.ст.91-94 КПК України не зібрано доказів обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та не надано їм оцінку, зокрема щодо стійкої фінансової неспроможності суб`єкта господарської діяльності, як це передбачено ст.219 КК України.

Покликання слідчого на судові рішення господарських судів, зокрема, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23 липня 2014 р. про відмову в порушенні провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Авіс», не можуть бути єдиною підставою, покладеною ним у прийняття оскаржуваного рішення.

Крім того, слід зазначити, що постановою прокурора від 30 вересня 2015 р. при скасуванні постанови слідчого про закриття даного кримінального провадження звернуто увагу на те, слідчим не досліджено усіх обставин проведення господарської діяльності ТзОВ «Авіс», причин виникнення неплатоспроможності товариства. Також належним чином не дано правову оцінку фінансово-господарським операціям щодо придбання та подальшої реалізації ТзОВ «Авіс» друкарської машини «ILMA МР 340».

Щодо вимог скаржника про визнання незаконним оскаржуваного рішення слідчого та відновлення досудового розслідування, то такі не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства, а охоплюються вимогою про скасування оскаржуваної постанови, викладеною в скарзі.

На підставі наведеного вище, постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30 жовтня 2015 р. слід скасувати.

Керуючись ст.ст.303-307, 369-372 КПК України, -

у х в а л и в :

скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задоволити частково.

Постанову старшого слідчого з особливо важливих справ першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_6 від 30 жовтня 2015 р. про закриття кримінального провадження №000156 від 8 липня 2014 р. за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.212, ст.219 КК України, в частині кримінального правопорушення , передбаченого ст.219 КК України, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1