Справа № 373/2631/15-к
В И Р О К
Іменем України
13 жовтня 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000066 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Леськи Канівського району Черкаської області, українця, громадянина України, неодруженого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

встановив:
ОСОБА_6 , являючись військовослужбовцем, призваним на час часткової мобілізації в особливий період та проходячи військову службу на посаді старшого радіотелефоніста 1 самохідно-артилерійського взводу 1 самохідно-артилерійської батареї у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) у військовому званні „сержант, в порушення вимог ст.ст.9, 11, 16, 49, 115, 116, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, в період з 06 березня 2015 року по 24 липня 2015 року не з`явився вчасно на службу до Військової частини польова пошта В НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин після проходження лікування у медичному закладі, а саме у Військовій частині польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ), обовязки служби не виконував, проводив час на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, визнав і повністю підтвердив фабулу обвинувачення, подію та обставини вчиненого ним злочину.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України, як незявлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду.

Під час підготовчого судового засідання між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 , була укладена угода про визнання винуватості від 13 жовтня 2015 року наступного змісту:

« Військовий прокурор Дарницького гарнізону підполковник юстиції ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 12.06.2015, зі сторони обвинувачення, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, зі сторони захисту, уклали угоду про визнання винуватості.

ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ:

Стороною обвинувачення у кримінальному провадженні ОСОБА_6 роз`яснено положення ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 394, ч. 3 ст. 424, ст. 474, ст. 475, ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 63 Конституції України, ст. 18 Кримінального процесуального кодексу України.

Ознайомившись з указаними положеннями ОСОБА_6 зазначив, що з правами ознайомився, зауважень не має.

ФОРМУЛЮВАННЯ ПІДОЗРИ ЧИ ОБВИНУВАЧЕННЯ ТА ЙОГО ПРАВОВА КВАЛІФІКАЦІЯ:

Військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 та будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації на особливий період, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 115, 116, 127, 128 Статуту, в період з 06.03.2015 по 24.07.2015 не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин після проходження лікування у медичному закладі, а саме у військовій частині польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ), обов`язки служби не виконував, проводив час на свій розсуд, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, а саме скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

ІСТОТНІ ДЛЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ ОБСТАВИНИ

(обставини правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 ):

21.08.2014 сержант ОСОБА_6 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 №303/2014 та 29.04.2015 направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 від 26.12.2015 № 276 сержанта ОСОБА_6 призначено на посаду старшого радіотелефоніста 1 самохідно-артилерійського взводу 1 самохідно-артилерійської батареї військової частини польова пошта НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення. У зв`язку з цим, відповідно до ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», сержант ОСОБА_6 являється військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні особливий період настав з дня набрання чинності Указу Президента України від 17.03.2014 № 303 «Про часткову мобілізацію», продовжено Указом Президента України від 06.05.2014 № 454 «Про часткову мобілізацію» і триває по цей час.

Відповідно до ч. ч. 3, 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» часткова мобілізація може проводитися в окремих місцевостях держави, а також стосуватися певної частини національної економіки Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. З моменту оголошення мобілізації чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно з п. 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, у разі оголошення мобілізації військовозобов`язані, призвані на навчальні збори, продовжують перебувати на зборах до особливого розпорядження відповідних органів військового управління.

Вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

У відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, (далі ¬ Статуту) ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, сержант ОСОБА_6 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Разом з тим, сержант ОСОБА_6 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в особливий період при наступних обставинах.

15.02.2015 сержант ОСОБА_6 у зв`язку з хворобою виключений зі складу сил Антитерористичної операції та направлений до військової частини НОМЕР_5 ( АДРЕСА_2 ), звідки був направлений для проходження лікування до військової частини польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) де і проходив лікування до 06.03.2015.

Відповідно до повідомлення командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 №769 від 06.03.2015, сержанта ОСОБА_6 виписано з лікування та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 з терміном прибуття до частини 06.03.2015.

06.03.2015 сержант ОСОБА_6 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 не прибув, а навпаки час проводив на власний розсуд за місцем свого проживання ( АДРЕСА_1 ), заходів для прибуття до військової частини не вживав, до органів військового та цивільного управління не звертався, обов`язків військової служби не виконував.

24.07.2015 військовослужбовець призваний під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 сержант ОСОБА_6 прибув до військової прокуратури Дарницького гарнізону, де заявив про себе та пояснив свою відсутність тривалий час на військовій службі виключно особистою недисциплінованістю.

Дані обставини в повному обсязі підтверджуються зібраними доказами у кримінальному провадженні та на час укладення угоди є достатніми для складання обвинувального акту.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та співпраця зі стороною обвинувачення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відсутні.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди держаним чи приватним інтересам не завдано.

БЕЗЗАСТЕРЕЖНЕ ВИЗНАННЯ ПІДОЗРЮВАНИМ СВОЄЇ ВИНУВАТОСТІ У ВЧИНЕННІ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ:

1.1 Обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно та у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, в обсязі згідно повідомленої йому підозри від 27.07.2015, а саме в тому, що: він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , в період з 06.03.2015 по 24.07.2015 самовільно залишив військову частину без поважних причин, обов`язки військової служби не виконував, проводив час на власний розсуд, чим вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин, в умовах особливого періоду, а саме скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

ОБОВ`ЯЗКИ ПІДОЗРЮВАНОГО ЩОДО СПІВПРАЦІ В РАМКАХ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ:

1.2. Обвинувачений ОСОБА_6 зобов`язується сумлінно співпрацювати із стороною обвинувачення, а це означає, що він буде не лише правдиво та повною мірою відповідати на всі поставлені питання, а й з`являтися в установлений законодавством строк за викликом слідчого, прокурора та суду. Обвинувачений не може замовчувати факти щодо вчинення ним указаного кримінального правопорушення.

1.3. Обвинувачений ОСОБА_6 розуміє, що замовчування ним будь-якої інформації щодо вчинення ним указаного злочину є порушенням даної угоди.

Ознайомившись з указаними правами ОСОБА_6 повідомив, що ознайомлений, заперечень не має.
УЗГОДЖЕНЕ ПОКАРАННЯ:

Враховуючи ступінь і характер сприяння обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового розслідування кримінального провадження щодо нього, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, характер та тяжкість злочину, , а також те, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, бажає у подальшому проходити військову службу, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, беручи до уваги інтереси суспільства, з урахуванням ст. 69 КК України, сторони узгодили про призначення ОСОБА_6 необхідного й достатнього для його виправлення покарання, а також попередження вчинення ним нових злочинів, у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ознайомившись із запропонованим покаранням обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що із запропонованим покарання згодний.

НАСЛІДКИ УКЛАДЕННЯ ТА ЗАТВЕРДЖЕННЯ УГОДИ:

1.5. У випадку укладення та затвердження даної угоди обвинувачений ОСОБА_6 та прокурор вправі оскаржити вирок з наступних підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого ОСОБА_6 на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди.

НАСЛІДКИ НЕВИКОНАННЯ УГОДИ:

1.6. У разі невиконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків визначених цією угодою, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив дану угоду, з клопотанням про скасування вироку.

1.7.Дана угода укладена в трьох примірниках, один з яких залишається у прокурора, другий підозрюваного, третій надсилається до суду.

Ознайомившись з указаними правами ОСОБА_6 повідомив, що з правами ознайомився, зауважень не має.»

Дослідивши дану угоду, заслухавши прокурора та обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_5 , суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 12, ч. 4 ст. 407 КК України, ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні.

Укладення сторонами даної угоди є добровільним.
Укладена під час підготовчого судового засідання угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Міра покарання, узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину), є необхідною і достатньою для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає принципам справедливості, гуманності та вимогам закону про кримінальну відповідальність.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб, відповідають інтересам суспільства.

Обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснено його право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди.

Обставин, які перешкоджають затвердженню угоди, не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про затвердження укладеної між сторонами угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, визначеного в даній угоді.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 475 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 жовтня 2015 року, укладену між прокурором Дарницького гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 червня 2015 року за № 0000066, зі сторони обвинувачення, та ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Леськи Канівського району Черкаської області, який є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, у присутності захисника ОСОБА_5 .

Призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1