Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2010 року Хмельницький міськрайонний суд

в складі : головуючого судді Салоїд Н.М.

при секретарі - Колісник Л.В.,

з участю прокурора Годи М.М., Яхієва О.А.,

та захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника служби у справах дітей ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький справу

про обвинувачення

ОСОБА_4, 15 березня 1984 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1

р-ну, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, неповнолітніх дітей не має,

з середньою спеціальною освітою, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, в силу ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України

ОСОБА_5, 10 червня 1992 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3,

Хмельницької області, громадянина України, студента ІНФОРМАЦІЯ_4,

не одруженого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, вул.

Есенська, 8 кв. 59, раніше не судимого

У вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України

в с т а н о в и в :

17 лютого 2010 року близько 03 години 20 хвилин ОСОБА_4 за попереднім зговором із неповнолітнім ОСОБА_5, за попередньою змовою між собою, умисно з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого ОСОБА_6 догнали його у дворі будинку за № 31 вул. П.Мирного м. Хмельницького нанесли удар у спину, від чого останній послизнувся та впав на землю. Коли намагався піднятись в очі бризнули газовим балоном. Після чого зірвали із шиї золотий ланцюжок із хрестиком вартістю 8000 грн., чим завдали потерпілому, матеріальної шкоди.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 винним себе у нападі з метою заволодіння майном на потерпілого ОСОБА_6 не визнав. Не заперечує, що дійсно в ніч з 16 лютого на 17 лютого 2010 року він знаходився на чергуванні. Запропонував ОСОБА_5 здійснити пограбування потерпілого, оскільки бачив його ланцюжок та в нього виник намір заволодіти ним. Спільно домовившись із ОСОБА_5 про пограбування потерпілого, він дав йому газовий балон «Терен-1», щоб потерпілий його не впізнав, оскільки він був у одязі охоронника нічного клубу «Шторм». Догнавши потерпілого біля двору у будинок, ОСОБА_5 бризнув йому балоном у очі від чого потерпілий впав, після чого заволоділи золотим ланцюжком, але хрестика не бачили. Тілесних ушкоджень потерпілому не завдавали. Щиро розкаюється у вчиненому, добровільно завдану шкоду відшкодував, просить його суворо не карати.

Підсудний ОСОБА_5 винним себе у вчиненні нападу на потерпілого з метою заволодіння його майном не визнав. Суду пояснив, що дійсно 17 лютого 2010 року відпочиваючи у барі «Шторм» добровільно погодився на пропозицію ОСОБА_4 пограбування потерпілого ОСОБА_6 Після чого йшли по дорозі услід за потерпілим, отримав від ОСОБА_4 газовий балон «Терен-1» для використання в процесі заволодіння майном. Коли догнали потерпілого біля двору у будинок він бризнув йому у очі газом. Від чого потерпілий впав на землю, а ОСОБА_4 зірвав із шиї золотий ланцюжок. Матеріальну шкоду відшкодував, просить його не позбавляти волі.

Винність підсудних підтверджується :

Показами потерпілого ОСОБА_6, який підтвердив факт заволодіння його ланцюжком та хрестиком із золота підсудними 17 лютого 2010 року. Суду показав, що він повертався з нічного клубу «Шторм» близько 03 години 20 хвилин. Дійшовши до аптеки будинку №31 вул. П. Мирного, був у навушниках. Хтось ззаду його штовхнув у спину від чого він послизнувся та впав. Повернувшись та боковим зором помітив двох чоловіків, один з яких бризнув у очі сльозогінним газом та зірвали із шиї золотий ланцюжок із хрестиком вартістю 8000 грн. Після заволодіння майном він свідомості не втрачав, зразу ж пішов додому. Тілесних ушкоджень серйозних не мав, тому від проходження медичного освідування відмовився. Матеріальну та моральну шкоду йому відшкодовано, просить не позбавляти підсудних волі;

Винність підсудних об'єктивно підтверджується :

протоколом усної заяви потерпілого ОСОБА_6;

Протоколом добровільної видачі золотого ланцюжка належного ОСОБА_6 ОСОБА_4;

Протоколом огляду речового доказу;

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що винність підсудних у вчиненні ними розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_6 досудовим слідством не доведена. Доказів, що насильство, яке застосоване в процесі заволодіння майном ОСОБА_6 було небезпечним для його життя і здоровя досудовим слідством не здобуто. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» небезпечне для життя і здоровя особи насильство це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя або незначну втрату працездатності, а також інші насильницькі дії, яку не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоровя в момент їх вчинення. До матеріалів справи долучена лише характеристика засобу «Терен-1» (а.с.101) з якого слідує, що газовий балончик «Терен-1» є високоякісним спеціальним засобом індивідуальної оборони, морфолоїдом пеларгонової кислоти (МПК), синтетичною речовиною. ОСОБА_4 МПК діють дратівливо на слизову оболонку очей, верхніх дихальних шляхів, викликають сльозоточіння, почуття печіння, утруднюють дихання. Досудовим слідством експертиза на предмет наявності та тяжкості тілесних ушкоджень не призначалась та не проводилась, а потерпілий від медичного освідування на стан виявлення таких відмовився. Застосування до потерпілого газів з метою заволодіння його майном може розглядатися як насильство, але в залежності від того, було воно небезпечним для життя і здоровя потерпілого чи не було, вчинене можна кваліфікувати як розбій лише за умови, що винна особа усвідомлювала можливість заподіяння одного із наслідків. Тому доказів такого насильства досудовим слідством не здобуто, не здобуто таких і судом.

Покази підсудних щодо не завдання тілесних ушкоджень потерпілому повністю узгоджуються із первинними показами потерпілого.

Тому дії підсудних слід перекваліфікувати на статтю 186 ч.2 КК України ,як грабіж поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоровя потерпілого вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При обранні міри покарання підсудним, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, конкретні обставини справи, дані про особу підсудних.

По місцю проживання підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 характеризуються позитивно.

Як пом'якшуючі їх винність обставини суд враховує повне визнання ними своєї вини щодо скоєння грабежу, каяття, явок з повинною, сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної шкоди.

Обставину, яка інкримінована підсудному ОСОБА_7 як обтяжуюча вчинення злочину у стані алкогольного спяніння слід виключити із обвинувачення, яка свого підтвердження в ході судового розгляду не знайшла.

Враховуючи всі обставини справи, суд вважає доцільним призначити покарання підсудним у вигляді позбавлення волі із звільненням підсудних від покарання з випробуванням. При цьому суд враховує, що неповнолітній ОСОБА_5 проживає тривалий час один, матір знаходиться за кордоном, батько має іншу сімю, його молодий вік, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Підсудний ОСОБА_4 щиро розкаявся, має батьків інвалідів № групи, добровільно відшкодував завдану злочином шкоду.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся, однак підсудними в ході судового розгляду відшкодована як матеріальна, так і моральна шкода. Речовий доказ золотий ланцюжок потерпілому повернутий органами досудового слідства. Судових витрат не має.

На підставі наведеного, керуючись ст. 323,324 КПК України , суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 за статтею 186 ч.2 КК України на пять років позбавлення волі ;

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

На підставі 76 КК України встановити ОСОБА_4 такі обовязки:

●Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

●Повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи;

●Періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_5 за статтею 186 ч.2 КК України на пять років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити попередню підписку про невиїзд.

Цивільний позов не заявлено, завдану матеріальну та моральну шкоду відшкодовано в добровільному порядку. Судових витрат немає.

Речові докази: газовий балончик марки «Терен-1», який зберігається у камері схову речових доказів ХМВ УЦМВСУ у Хмельницькій області знищити. Золотий ланцюжок переданий досудовим слідством потерпілому ОСОБА_6

Вирок може бути оскаржено в Хмельницький апеляційний суд протягом 15 діб з дня проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя :