03 грудня 2015 року
Справа № 203/1386/15-к
У Х В А Л А
03 грудня 2015 року колегія суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

Суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченому ч.3 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.3 ст.187 КК України.
Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, оскільки на даний час підстави та ризики, які були визначені при застосуванні саме тримання під вартою, не змінилися.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Захисник обвинуваченого просив розглянути питання на розсуд суду, обвинувачений просив суд змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Потерпілий підтримав думку прокурора та просив суд продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.
Заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено.
При цьому суд, враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, осіб обвинувачених та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченими процесуальних обов`язків.
За таких обставин запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою доцільно продовжити до шістдесяти діб, з метою забезпечення його належної поведінки під час розгляду справи і запобігання уникнення правосуддя, що буде виправданим та відповідатиме Закону.
У задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Керуючись ст.ст. 183, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до шістдесяти діб, тобто до 01.02.2016р. включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику Дніпропетровського слідчого ізолятору №3.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуюча суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3