УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/5732/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
адвоката: ОСОБА_7 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 грудня 2015 року, якою щодо підозрюваного
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева
Житомирської області, проживаючого в
АДРЕСА_1 , громадянина
України, інваліда 2-ї групи, відповідно до вимог
ст. 89 КК України не судимого,-
застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.
Судом на підозрюваного ОСОБА_8 покладено такі обов`язки: прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; не залишати місце постійного проживання та реєстрації квартиру АДРЕСА_2 цілодобово; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.
Встановлено строк дії ухвали до 22 лютого 2016 року включно.
Згідно змісту ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів за наступних обставин.
У невстановлений слідством день та час, ОСОБА_8 вступив в злочинну змову з ОСОБА_9 та невстановленими слідством особами, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом автомобілем «Volkswagen LT- 35», д.н.з. НОМЕР_1 та незаконного позбавлення волі та викрадення ОСОБА_10 . При цьому, ОСОБА_8 , будучи організатором вчинення даних злочинів, залучив до вчинення даного злочину виконавців, у тому числі, ОСОБА_9 , визначив предмет злочинного посягання та маючи інформацію про місце перебування ОСОБА_10 у користуванні якого знаходився автомобіль «Volkswagen LT- 35», д.н.з. НОМЕР_1 в певний час, у певному місці, розробив план вчинення злочину.
Діючи згідно розробленого ОСОБА_8 плану, 02.11.2015 року приблизно о 3.30 год. ОСОБА_9 , за попередньою змовою з невстановленими слідством особами у кількості близько 6 осіб, знаходячись поряд з будинком № 20/1 по вул. Житомирській в м. Бердичеві, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з застосуванням електропристрою, за своїми характеристиками схожим на електрошокер, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, незаконним позбавленням волі та викраденням людини, здійснили напад на ОСОБА_10 , який знаходився за кермом автомобіля «Volkswagen LT- 35», д.н.з. НОМЕР_1 . В ході нападу, схопили ОСОБА_10 за руки та за ноги, за допомогою даного пристрою, нанесли численні удари електрострумом по різним ділянкам тіла, занесли його до салону автомобіля «Volkswagen LT- 35», д.н.з. НОМЕР_1 , де знаходились речі ОСОБА_11 : сумка «Ейвон» та рюкзак. ОСОБА_11 висловив ОСОБА_9 та іншим особам, які здійснювали напад, прохання повернути його речі, що знаходяться в салоні автомобіля, однак вони на дане прохання не відреагували та речі не повернули. В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння транспортним засобом, незаконне позбавлення волі та викрадення ОСОБА_10 , а також відкрите викрадення особистих речей ОСОБА_11 , ОСОБА_9 сів за кермо автомобіля «Volkswagen LT- 35», д.н.з. НОМЕР_1 та завівши двигун, поїхав з місця вчинення злочину, в той час, як його спільники, застосовуючи фізичну силу, утримували ОСОБА_10 , який знаходився в салоні даного автомобіля.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне позбавлення волі ОСОБА_10 , ОСОБА_13 спільно з невстановленими слідством особами на викраденому автомобілі «Volkswagen LT- 35», д.н.з. НОМЕР_1 , відвезли останнього до підвального приміщення за невстановленою слідством адресою, де незаконно утримували до 03.00 год. 03.11.2015 року, позбавивши його права залишення місця, в якому він не бажав перебувати, тим самим позбавивши його волі.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 24.12.2015 року про відмову у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що зазначена ухвалу є необгрунтованою, оскільки слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду відповідно до п. 2 ч.1 ст. 411 КПК України не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.
Крім того, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_8 вчинив злочин, один з яких відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років позбавлення волі, не встановлено всіх підозрюваних у вчиненні злочинів, не встановлене місцезнаходження всього викраденого майна, а тому ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може його знищити чи сховати, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, так як йому відомо їх місце проживання.
Також, хоч підозрюваний в силу ст. 89 КК України є не судимим, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності за шахрайство, викрадення або пошкодження документів, штампів, печаток, вимагання, примушування до виконання чи невиконання цивільно - правових зобов`язань, крадіжку та неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, а тому він зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Адвокат ОСОБА_7 подала заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить відмовити прокурору у задоволенні апеляційної скарги та у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.12.2015 року залишити в силі.
Заслухавши доповідача по справі, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, обговоривши доводи апеляції та вивчивши письмові матеріали провадження, суд вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Розглядаючи кримінальне провадження по суті, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо необхідності відмови в обранні запобіжного заходу тримання під вартою.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час розгляду клопотання слідчого, судом були досліджені наявні ризики, передбачені ст.177 ч.1 п.1,2,3 КПК України, які не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання слідчого по суті.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимий, підозрюється у вчиненні навмисного, тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.
У той же час, на виклики органів досудового розслідування для проведення слідчих дій систематично з`являється, будь-яких даних щодо вчинення негативного впливу чи перешкод у розслідуванні даного кримінального провадження не вчиняє, а тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність вагомих підстав для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Крім того, відмовляючи в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст. 194 КПК України слідчий суддя обрав підозрюваному інший, більш м`який вид запобіжного заходу домашній арешт, а також поклав на підозрюваного обов`язки ч.5 ст. 194 КПК України.
Посилання апелянта на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші злочини та перешкоджати у розслідуванні даного злочину, знищить, сховає або спотворить будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не підтверджуються будь-якими реальними доказами, а тому відсутні й будь-які підстави для обрання ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу - у вигляді тримання під вартою.
Апеляційному суду надано медичні документи, які вказують на те, що ОСОБА_8 у даний час знаходиться на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні Житомирської обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського, у зв`язку з медичним діагнозом: стенокардія напруги ІІ ф.кл., атеросклеротичним кардіосклерозом, аортокоронаросклерозом, гіпертонічною хворобою ІІ ст.
Обираючи запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд першої інстанції також врахував, що підозрюваний ОСОБА_8 є інвалідом другої групи, страждає на кардіологічне захворювання, в листопаді 2014 року переніс операцію на серці та згідно наданих медичних документів потребує постійного лікування.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прийняв обґрунтоване рішення щодо необхідності застосування саме такого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 як домашній арешт цілодобово. Зазначена ухвалу слідчого судді прийнята з дотриманням вимог діючого кримінального процесуального закону України, ухвала суду є законною та обґрунтованою на підставі фактично наданих у кримінальному провадженні доказів, а тому відсутні будь-які вагомі підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 393, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 грудня 2015 року про відмову в обранні підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: