АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 646/6803/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/94/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2016 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за апеляційною скаргою з доповненнями засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 липня 2015 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою, клопотання

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Бурлук, Великобурлуцького району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до арешту мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1. 09.07.1999 року Великобурлуцьким районним судом Харківської область за ч.2 ст.17-140, ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.46-1 КК України (в редакції 1960 року) відстрочено виконання вироку на 2 роки з виплатою штрафу 680грн. в дохід держави;

2. 07.12.2001 року Апеляційним судом Харківської області за ч.2 ст.117, п. «ж» ч.2 ст.153, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі,-

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишено без задоволення.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення вказав, що на ОСОБА_8 протягом строку відбування покарання було накладено 33 стягнення, матеріали особової справи містять характеристики, довідки про заохочення та стягнення, довідку про заробітну плату засудженого ОСОБА_8 № 1/12-3411 від 23.07.2015 року, які на переконання суду не є доказами сумлінної поведінки, сумлінного ставлення засудженого до праці, а відповідно і виправлення засудженого, а навпаки свідчать, про стійке небажання засудженого, і як пояснив сам засуджений, що раніше він не знав про можливість умовно - достроково звільнитися, а тому не намагався дотримуватися режиму та порядку, що свідчить про відсутність щирості його намірів виправитися та вести життя позитивної спрямованості.

В апеляційній скарзі з доповненням засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути на новий судовий розгляд посилаючись на те, що суд першої інстанції на його думку неправильно відмовив йому в долучені до матеріалів справи довідку про заробітну плату надану керівництвом Диканівської виправної колонії №12, та яка знаходиться в його матері.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу зсудженого, думку прокурора про необхідність залишення апеляції без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, якщо засуджений добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів своє виправлення; умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менш 3/4 строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, ОСОБА_8 засуджений за особливо тяжкий злочин, характеризується посередньо, за період відбування покарання має 33 стягнення, та 5 заохочень, на даний час не працевлаштований, до виконання робіт із благоустрою ставиться безвідповідально, не вбачає суспільної необхідності у їх виконані, участі в організації, підготовці та проведенні виховних та культурно-масових заходів не приймає, до підвищення наявного загальноосвітнього рівня не прагне, умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи.

Посилання засудженого на те, що судом першої інстанції йому було відмовлено у долучені до матеріалів справи довідки про його заробітну плату у колонії, яка знаходиться в його матері, то цю обставину суд першої інстанції перевіряв, дослідивши у судовому засіданні довідку про заробітну плату ОСОБА_8 за 2014 2015 року (а.с.43) та дав у рішенні суду належну оцінку цим обставинам, а тому його доводи, що було порушено його право на захист є надуманими.

У зв`язку із зазначеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали клопотання і обґрунтовано дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_8 не довів свого виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 липня 2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а ОСОБА_8 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:
Судді: