Апеляційний суд Рівненської області
П О С Т А Н О В А

22 листопада 2010 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1І, за участю прокурора Скрипника Р.М, розглянувши в порядку попереднього розгляду матеріали кримінальної справи стосовно ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Сарненського районного суду від 30 червня 2010 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані винними у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.303 КК України і засуджені: ОСОБА_2 на пять років позбавлення волі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4- на чотири роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням- іспитовим строком відповідно у три і два роки та покладенням обовязків не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції та періодично зявлятися для реєстрації. Цим же вироком ОСОБА_2 за ч.2,ч.3 ст.27, ч.3 ст.303 КК України, а ОСОБА_3 за ч.3 ст.303 КК України- виправдані.

Зазначений вирок оскаржено в апеляційному порядку прокурором, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 350 КПК України, в апеляції, зокрема, має бути зазначена вказівка про те, в чому полягає незаконність вироку та доводи на її обґрунтування.

Як вбачається із змісту поданої апеляції, вказані вимоги закону належним чином прокурором не виконано.

Згідно розяснень, що містяться в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 1 „ Про практику постановлення судами вироків/постанов/ при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку, під час судового слідства, як випливає з вимог ч.3 ст.358 та ч.5 ст.362 КПК України, апеляційний суд може досліджувати всі докази, що є в справі, або лише ті, правильність оцінки чи повноту дослідження яких судом першої інстанції оспорено в апеляції, чи які судом взагалі не досліджувались.

Виходячи з принципу безпосередності дослідження доказів, апеляційний суд не вправі дати їм іншу оцінку, аніж та, яку дав суд першої інстанції,якщо їх не було досліджено під час апеляційного розгляду справи.

З апеляції вбачається, що прокурор ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції і постановлення нового вироку, мотивуючи незаконність оскаржуваного вироку невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, однак при цьому не вказує, чи є потреба у проведенні апеляційним судом судового слідства і в якому обсязі, які докази необхідно дослідити і які ним оспорюються як такі, яким суд першої інстанції дав невірну оцінку чи неповно дослідив.

За вимогами п.4 ч.2 ст.359 КПК України справа підлягає поверненню суду першої інстанції, якщо ним прийнято апеляцію, яка не відповідає вимогам ч.1 ст.350, ст.ст.351,352 цього Кодексу, для виконання вимог, передбачених ст.353 чи 354 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.357,359 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Кримінальну справу щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, повернути Сарненському районному суду для належного виконання вимог, передбачених ст.ст. 350,352,354 КПК України.

Суддя Т.І.Збитковська