Справа № 683/1405/15-к
1-кп/683/112/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Григорівка Старокостянтинівського району, українця, громадянина України, з вищою освітою, на утриманні має неповнолітнього сина, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого в скоєнні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України, -
Таким чином, своїми, умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім того, ОСОБА_6 працюючи охоронником автостоянки, яку орендує ТОВ «Нарс Авто» та яка знаходиться по вул. Красовського, 1/7 м. Старокостянтинів, достовірно знаючи, що кузов від транспортного засобу «Фольксваген Кадді» 2004 року випуску, який знаходився на вказаній автостоянці, належить ТОВ «Нарс Авто», з метою власної наживи вирішив повторно вичинити крадіжку.
В кінці січня 2015 року біля 15 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на вищевказаній автостоянці, за допомогою кутової шліфувальної машинки, яку заздалегідь приніс з дому, розрізав його на дві частини, після чого в то й же день на вантажному автомобілі служби радіо таксі « НОМЕР_1 » перевіз одну частину кузова до пункту прийому металобрухту, що по АДРЕСА_3 , де здав як металобрухт, за що отримав кошти в сумі 300 грн., які використав на власні потреби.
В подальшому, діючи при вищевказаних обставинах та продовжуючи свої протиправні дії, направленні на таємне викрадення чужого майна, а саме, другої частини кузова від автомобіля марки «Фольксваген Кадді», в перших числах лютого 2015 року біля 11 год. ОСОБА_6 на вантажному автомобілі служби радіо таксі « НОМЕР_1 » перевіз її до пункту прийому металобрухту, що по АДРЕСА_3 , де здав на металобрухт, за що отримав кошти в сумі 500 грн., які використав на власні потреби.
Вказаними вище умисними діями, що виразились у таємному, повторному викраденні чужого, майна а саме: кузова від транспортного засобу «Фольксваген Кадді» 2004 року випуску, ОСОБА_6 завдав ТОВ «Нарс Авто» матеріального збитку на суму 23 750 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємному, викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Оскільки ОСОБА_6 повністю визнав вину, то суд за згодою учасників процесу визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що його характеризують, а також допитом потерпілого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За твердженням потерпілого ОСОБА_4 обвинувачений дійсно десь у кінці 2014 року на початку 2015 року здійснив крадіжку, належних йому кузовів автомобілів «Фіат Скудо» 2004 року випуску та «Фольксваген Кадді» 2004 року випуску які знаходились по АДРЕСА_4 на автостоянці, яку орендує ТОВ «Нарс Авто».
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 по епізоду крадіжки кузову від транспортного засобу «Фіат Скудо» 2004 року випуску доведена а його дії за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Також, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 по епізоду викрадення кузова від автомобіля марки «Фольксваген Кадді» 2004 року, вчиненій повторно, доведена, а тому його дії ч. 2 ст. 185 КК Україникваліфіковані вірно.
Обираючи покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, зокрема, що він за місцем проживання характеризується позитивно, є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утримані неповнолітню дитину.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують його покарання, в ході судового розгляду встановлено не було.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді обмеження волі. Також, на думку суду, його виправлення можливе без відбування покарання, а тому, у відповідності до ст.75 КК України, ОСОБА_6 слід звільнити від його відбування з випробуванням.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України 150 (сто п`ятдесят )годи громадських робіт;
- за ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки обмеження волі
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Старокостянтинівський районний суд.

Суддя