ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/3111/15-к
№ 1-кп/336/345/15
3 листопада 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, громадянина України, має неповну середню освіту, не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 13.03.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
30 березня 2015 року приблизно о 19-00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи біля маневрової вишки станції Запоріжжя-Вантажне «Придніпровської залізниці», що розташована на території Шевченківського району м. Запоріжжя, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав раніше демонтовану невстановленою особою металеву муфту типу РМ-7 залізничного призначення, чим спричинив ВСП «Запорізька дистанція сигналізації та зв`язку» ДП «Придніпровська залізниця» матеріальний збиток на суму 1010,61 гривень.
Крім того, 30 березня 2015 року приблизно о 19-30 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи біля дільниці № 6-22 СП станції Запоріжжя-Вантажне «Придніпровської залізниці», що розташована на території Шевченківського району м. Запоріжжя, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу таємно викрав металеву муфту типу УМП-24 залізничного призначення, чим спричинив ВСП «Запорізька дистанція сигналізації та зв`язку» ДП «Придніпровська залізниця» матеріальний збиток на суму 742 гривень.
Крім того, 3 квітня 2015 року приблизно о 15-00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи біля дільниці № 6-22 СП станції Запоріжжя-Вантажне «Придніпровської залізниці», що розташована на території Шевченківського району м. Запоріжжя, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно здійснював демонтаж металевої муфти типу УМП-24 залізничного призначення, вартістю 784,40 гривень, що належить ВСП «Запорізька дистанція сигналізації та зв`язку» ДП «Придніпровська залізниця». Під час демонтажу ОСОБА_4 за допомогою сокири перебив утримуючи дроти з метою незаконного заволодіння вказаною муфтою, але не довів свій злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками міліції.
Обвинувачений свою провину в викладеному вище визнав повністю, про обставини скоєного дав відповідні написаному вище свідчення та пояснив, що 30 березня 2015 року приблизно о 19-00 год. він перебував біля маневрової вишки станції Запоріжжя-Вантажне «Придніпровської залізниці», де, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав кимсь демонтовану металеву муфту типу, яку пішов ховати під час чого, побачивши, що муфта вироблена із метала, вирішив викрасти ще одну муфту, для чого, повернувшись через кілька хвилин, він шляхом демонтажу за допомогою ключа таємно викрав ще одну металеву муфту. Крім того, 3 квітня 2015 року приблизно о 15-00 год. ОСОБА_4 , вирішив знову викрасти ще одну муфту, тому, перебуваючи біля дільниці станції Запоріжжя-Вантажне «Придніпровської залізниці», переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, він таємно здійснював демонтаж металевої муфти - за допомогою сокири перебив утримуючи дроти, але не довів свій злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками міліції. Перелік найменування та вартість викраденого не спорював. У скоєному щиро розкаявся.
Зважаючи на відсутність з боку учасників судового розгляду будь-яких заперечень, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочинів при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує по епізоду від 30 березня 2015 року (приблизно о 19-00 год.) за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), по епізоду від 30 березня 2015 року (приблизно о 19-30 год.) - за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а по епізоду від 3 квітня 2015 року - за ч.2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченому, судом визнано його щире каяття.
При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги вищевказану обставину, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які закон відносить до категорії злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини вчиненого, зокрема, наслідки злочинів - спричинення матеріальної шкоди потерпілому, суд враховує і особу винного, склад його сім`ї та стан здоров`я: раніше судимий, не одружений, не працює, не інвалід, на обліках у лікаря-психіатра, нарколога не перебуває, має постійне місце проживання. Суд при цьому також враховує і суб`єктивне ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінально-караного діяння - критично ставиться до вчиненого.
Враховуючи на те, що у справі відсутньо кілька обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено підстав для застосування при призначенні йому покарання положень ст. 69 КК України.
Оскільки обвинувачений винуватий у кількох злочинах, суд має призначити йому остаточне покарання за правилами ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів.

На думку суду, покарання, що призначається, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, тобто досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Крім того, оскільки обвинувачений не відбув покарання за вироком від 13.03.2014 року, то судом при призначенні йому остаточного покарання застосовуються положення ст. ст. 71, 72 КК України.
Обвинуваченому у кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався. Під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу не надійшло.
Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у вигляді арешту на строк 3 (три) місяці.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у вигляді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

В силу ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 за сукупністю злочинів покарання у вигляді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

В порядку ст. 71, 72 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді арешту на строк 5 (п`ять) місяців та штрафу в розмірі 850 гривень.

Призначені покарання у вигляді арешту та штрафу підлягають самостійному виконанню.

Строк відбування арешту ОСОБА_4 рахувати від дня його фактичного затримання.

Речові докази (муфти), що передані на зберігання потерпілому, залишити останньому за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку обвинувачений та прокурор мають право отримати в суді негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1