Справа № 11-262/12 Головуючий у І інстанції Чурупченко М.І.
Категорія - ч. 2 ст. 307 КК України. Доповідач Лазоренко М. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів - Навозенко Л.С., Акуленко С.О.

з участю:

прокурора - Левченка А.В.

захисників - ОСОБА_2, ОСОБА_3

засудженого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2012 року

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, не одружений, з середньою спеціальною світою, не працюючий, військовозобовязаний, раніше не судимий, мешканець Чернігівської області, м. Корюківка, вул. Шевченка, 69/3,

засуджений за частиною 2 статті 307 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України, засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки, та покладено відповідно до ст. 76 КК України на нього обовязок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично зявлятись на реєстрацію до органу кримінально-виконавчої системи.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_4 на користь держави 1800 грн. 96 коп. за проведення досліджень та хімічних експертиз наркотичних засобів.

Питання про речові докази вирішено в порядку статті 81 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінено з тримання під вартою на підписку про невиїзд, його звільнено з-під варти в залі суду.

Як встановлено судом першої інстанції, 05.09.2011 року ОСОБА_4 під час перебування на вул. Франка м. Корюківка Корюківського району Чернігівської області, поряд з місцевою водонапірною баштою, виявив дикорослі рослини коноплі, з яких зірвав достиглі листя та суцвіття, після чого приніс їх додому, а саме: в буд. № 69/3 по вул.. Шевченка м. Корюківка Корюківського району Чернігівської області, де висушив зірване листя та суцвіття, подрібнив, розфасував та зберігав приготовлену рослинну масу з подальшою метою її збуту.

17.09.2011 року, близько 16-00 год., в м. Корюківці по вул. Бульварній, біля річкового мосту, працівниками міліції при проведенні оперативної закупівлі наркотичних засобів у ОСОБА_4 було задокументовано збут подрібненої речовини рослинного походження, зеленого кольору, вагою в перерахунку на висушену речовину 3,656 г, яку він збув ОСОБА_5 за гроші в сумі 50,00 грн. Згідно висновку експерта подрібнена речовина рослинного походження, яку ОСОБА_4 збув ОСОБА_5, є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом.

21.09.2011 року, близько 11-00 год., в м. Корюківці по вул. Бульварній, біля річкового мосту, працівниками міліції при проведенні оперативної закупівлі наркотичних засобів у ОСОБА_4 було задокументовано збут подрібненої речовини рослинного походження, зеленого кольору, вагою в перерахунку на висушену речовину 1,986 г, яку він повторно збув ОСОБА_5 за гроші в сумі 50,00 грн. Згідно висновку експерта подрібнена речовина рослинного походження, яку ОСОБА_4 повторно збув ОСОБА_5, є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не заперечуючи проти правильного встановлення фактичних обставин по справі та кваліфікації дій ОСОБА_4, просить вирок суду скасувати за мякістю призначеного покарання та постановити новий з призначенням підсудному ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна, оскільки призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Зазначає, що вчинений ОСОБА_4 злочин пов'язаний з незаконними операціями з наркотичними засобами, неконтрольований обіг яких спричиняє велику шкоду здоровю населення, та має підвищену суспільну небезпеку, наведені дані про особу ОСОБА_4 не є достатніми для звільнення його від відбування призначеного покарання із застосуванням іспитового строку.

В запереченнях на апеляцію прокурора засуджений, вважаючи вирок суду законним, справедливим та обґрунтованим, просив його залишити без змін, а апеляцію без задоволення.

Заслухавши доповідача, засудженого, який просив вирок суду залишити без змін та пояснив, що він має середню спеціальну освіту, захисників, які також вирок суду просили залишити без змін, думку прокурора, який підтримав подану апеляцію, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені в апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні зазначених у вироку злочинів ґрунтується на сукупності досліджених у судовому засіданні доказів, яким дана належна юридична оцінка.

У відповідності з встановленими судом фактичними обставинами події злочину правильно застосований і матеріальний закон, що не оспорюється в апеляції.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на маті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи засудженому ОСОБА_4 покарання суд, у відповідності до вимог ст. ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, невелику масу вилучених у підсудного рослин коноплі, обставини, що помякшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що його обтяжують, особу ОСОБА_4, який характеризується позитивно, злочин скоїв вперше, до кримінальної відповідальності не притягувався, являється особою молодого віку, щиро розкаявся у вчиненому, а також його сімейний та матеріальний стан. За наявності зазначених обставин, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, суд обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_4 без реального відбування ним покарання, встановивши максимальний іспитовий строк, передбачений ст. 75 КК України, та поклавши на нього певні обовязки, визначені ч. 1 ст. 76 КК України. Доводи прокурора про безпідставність застосування до засудженого положень ст. 75 КК України є непереконливими.

Разом з тим, вирок суду підлягає зміні в порядку ч. 2 ст. 365 КПК України з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України від 14 квітня 2009 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України щодо діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України» у ст. 76 КК України у п.п. 2, 3, 4 ч. 1 слова «орган кримінально- виконавчої системи» в усіх відмінках і числах замінено словами «кримінально-виконавча інспекція» у відповідному відмінку і числі.

Проте, судом при покладенні на ОСОБА_4 обовязків, передбачених п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, вказано про необхідність останнього не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично зявлятись на реєстрацію до органу кримінально-виконавчої системи, тобто у орган, якого не існує, в звязку з чим зазначені слова підлягають заміні на слова «кримінально- виконавчої інспекції».

Під час постановлення вироку судом першої інстанції не вирішено питання щодо зняття арешту, накладеного на мобільний телефон марки «Samsung SG H-C260», що належить ОСОБА_4 (а.с. 74, 75). Це питання необхідно буде вирішити в порядку ст. ст. 409-411 КПК України.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування судового рішення, у справі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 367, 373, 377, 379 Кримінально-процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2012 року, залишити без задоволення.

Вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2012 року щодо ОСОБА_4 змінити.

В резолютивній частині вироку слова «органи кримінально-виконавчої системи» замінити на слова «кримінально-виконавчої інспекції».

В решті зазначений вирок щодо ОСОБА_4 залишити без змін.

Рекомендувати Корюківському районному суду Чернігівської області в порядку ст. ст. 409-411 КПК України вирішити питання про зняття арешту з мобільного телефону марки «Samsung SG H-C260», що належить ОСОБА_4

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_7