Справа 688/3042/15-к
№ 1-кп/688/150/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі засідань у м. Шепетівка кримінальне провадження №0000711 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України,

за ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

7 липня 2015 року о 14 год. 20 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_8 та розташована по АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення, з метою викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільний небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, з ліжка таємно викрав наручний механічний годинник марки «Winner», вартістю 378 грн. 90 коп., який належав неповнолітньому ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

11 серпня 2015 року між потерпілим, за участю його законного представника, та підозрюваним була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно з даною угодою підозрюваний ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 та законний представник потерпілого ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також на призначення покарання ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 60 годин громадських робіт.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Захисник проти затвердження угоди про примирення не заперечив, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України йому відомі.

Потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник суду пояснили, що їм зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та просили затвердити означену угоду.

Прокурор проти затвердження угоди про примирення не заперечив, пояснив, що йому відомі особливості апеляційного оскарження лише з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК угода не може бути укладена.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 185 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, не судимий в силу ст. 89 КК України, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «хронічний алкоголізм», на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування збитків.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене та враховуючи принципи законності, справедливості та індивідуалізації покарання, особу винного, тяжкість вчиненого злочину, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, обставини справи, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно зі ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000711, укладену 11 серпня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_4 і потерпілим ОСОБА_6 та законним представником потерпілого ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.

Речовий доказ наручний механічний годинник марки «Winner», що знаходиться на зберіганні у потерпілого (а.п. 25-27), залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 294,62 грн. в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1