№ провадження 1-кп/646/108/2016
УХВАЛА
Іменем України
10.02.16р. м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000493 від 04.03.2015 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 307 КК України,
встановив:
В провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова знаходиться вищевказана кримінальна справа.
До обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжено судом після надходження обвинувального акту до суду.
В судовому засіданні прокурор вважає, що підстав для зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу немає, враховуючи наявність процесуальних ризиків переховування обвинуваченого від суду, вчинення іншого злочину, незаконного впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, на домашній арешт, посилаючись на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого та незабезпечення стороною обвинувачення присутності свідків обвинувачення в судовому засіданні.
Обвинувачений в судовому засіданні також посилався на стан свого здоров`я, неналежну медичну допомогу в умовах Харківської установи виконання покарань, а також наявність у нього малолітньої дитини.
Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Під час розгляду питання в порядку ст.331 КПК України щодо наявності або відсутності підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому, суд враховує обставини та умови, визначені ст.ст.177, 178 КПК України.
У даному випадку суд виходить з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому злочину (без попереднього висновку про його винуватість). При цьому злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_5 є тяжким.
Що стосується особистої ситуації обвинуваченого, то він є інвалідом 2 групи, не працює, проживає за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, неодружений, має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, ОСОБА_5 був раніше судимий за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, останній раз 21.06.2007р. Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.307, ч.1 ст.317, ч.2 ст.307, ст.ст.70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Всі вищевказані обставини свідчать про наявність ризику вчинення обвинуваченим нового злочину, оскільки він був раніше судимий за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Також суд враховує ступінь міцності соціальних зв`язків обвинуваченого у місці його постійного проживання, що свідчить про наявність ризику переховування обвинуваченого від суду. Так, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження перебування на утриманні у обвинуваченого малолітньої дитини та матері. Також суду не надано доказів на підтвердження участі обвинуваченого у спілкуванні та вихованні дитини.
Крім того, суду не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження відсутності у Харківській установі виконання покарань (№27) або закладах охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України, які визначені спільним Наказом Міністерства юстиції України та МОЗ України від 15.08.2014 року № 1348/5/572, умов для надання обвинуваченому належної медичної допомоги.
Тому суд приходить до висновку, що інші запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, у тому числі, домашній арешт, не зможуть гарантувати належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень у справі.
Оцінка всіх вищевказаних обставин свідчить про те, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою може забезпечити дотримання суспільних інтересів, які полягають у повному та неупередженому розгляді кримінальної справи у встановлений законом строк, виконанні обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобіганню його спробам ухилитися від суду та вчинити новий злочин, не дивлячись на презумпцію невинуватості. Ці суспільні інтереси, враховуючи наявність вищезазначених процесуальних ризиків та особисту ситуацію обвинуваченого, мають більшу вагу, ніж правило про повагу до свободи особи.
За таких обставин відсутні підстави для зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу та наявні підставі для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на два місяці за правилами ст.331 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 331 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, який застосовано до обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, на домашній арешт.
Продовжити строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, до 09 квітня 2016 року.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1