Справа № 314/4618/15-к
Провадження № 1-кп/314/302/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0001388 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянськ Запорізької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 13 жовтня 2005 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2

ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 15 квітня 2010 року умовно-достроково з не відбутим строком 2 роки 3 місяці 6 днів,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29 серпня 2015 року в обідній час доби ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де, скориставшись відсутністю власника, шляхом буксирування незаконно заволодів мотоциклом «Дніпро 11», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , чим завдав останньому матеріальну шкоду, згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 245/15 від 11 вересня 2015 року, на суму 5706 гривень 20 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що у серпні 2015 року проходив повз домоволодіння по АДРЕСА_3 , побачив мопед, що стояв під забором, який він підняв та відкотив за місцем свого мешкання. У вчиненому щиро покаявся.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, та його правової кваліфікації, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно наявності діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , наявності у цьому діянні складу злочину та його правової кваліфікації, а також вини обвинуваченого у вчиненні злочину, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_3 злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_3 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Розподіл судових витрат суд здійснює згідно зі ст. 124 КПК України. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1

ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_3 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні у розмірі 613,80 грн. (шістсот тринадцять гривень вісімдесят копійок).

Речові докази: мотоцикл «Дніпро 11», державний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому, як власникові.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

28.12.2015

28.12.2015