Справа №490/9346/15-к 29.09.2015 29.09.2015 29.09.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000050 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 вересня 2015 року

про застосування обраного ухвалою слідчого судді того ж суду від 10.12.2014р. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кишинів Республіки Молдова, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , останнє місце проживання: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 303 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_8

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_9

підозрюваної ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_10

Провадження № 11сс/784/414/15 Слідчий суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_11

Категорія: ст. 422 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Не погоджуючись з рішенням суду, апелянт посилається на те, що застосований до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим. Наполягає, що до моменту затримання ОСОБА_6 не знала, що її об`явлено у розшук, оскільки вона перебувала на території Російської Федерації. Наголошує, що остання з власної ініціативи наполягала на екстрадиції в Україну. Вважає, що досудовим слідством не доведений той факт, що ОСОБА_6 перебувала на території Російської Федерації з метою уникнути правосуддя, а тому ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду необґрунтований. Звертає увагу на показаннях підозрюваної ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні наполягала, що не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, має бажання сприяти слідству у з`ясуванні обставин даної справи. Крім того, апелянт посилається на завеликий розмір застави, яку визначив слідчий суддя, з огляду на дані про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання за адресою реєстрації по АДРЕСА_1 , має родину, є матір`ю одиначкою п`ятьох дітей, троє з яких є неповнолітніми, раніше не судима, підозрюється у вчиненні злочину, не пов`язаного із застосуванням насильства.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 00000050, зареєстрованого в ЄРДР 18.12.2012р., ОСОБА_6 підозрюється в тому, що в період з травня 2011 по лютий 2012 року, керуючись корисливим мотивом, за попередньою змовою із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 які за цим обвинуваченням засуджені, вчинила ряд злочинів, пов`язаних з вербуванням, переміщенням, передачею осіб, у тому числі неповнолітніх, з метою експлуатації їх праці у сфері проституції в смт. Моніно Щолківського району Московської області РФ.

Дії підозрюваної ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 149 та ч. 3 ст. 303 КК України

27.08.2012р. постановою слідчого СУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 оголошена у розшук.

02.10.2012р. ОСОБА_6 було оголошено у міжнародний розшук, у зв`язку з чим 09.12.2014р. її було затримано Щолківською міською прокуратурою Московської області РФ.

10.12.2014р. заступник начальника відділу СУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_14 звернулася до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із старшим прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_15 клопотанням про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно ч.3 ст. 196 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 10.12.2014р. відносно підозрюваної ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

21.09.2015р. ОСОБА_6 в порядку екстрадиції доставлено до місця кримінального провадження.

22.09.2015р. слідчим суддею розглянуто питання про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 обраного ухвалою слідчого судді від 10.12.2014р. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 31 жовтня 2015 року.

Врахувавши обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні декількох епізодів умисних корисливих особливо тяжких і тяжких злочинів, обставини їх вчинення, дані про особу підозрюваної, яка довгий час переховувалась від слідства за межами України, у зв`язку з чим знаходилась у міжнародному розшуку, слідчий суддя застосував до останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на існування ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду. При цьому слідчим суддею визначено розмір застави у 730800 грн., за умови внесення якої постановлено покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу прокурора, слідчого чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню № 0000050; здати (у разі наявності) на зберігання слідчому документи, що дають право на виїзд з України; носити електронний засіб контролю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваної на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя вірно дійшов висновку, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 та ч. 3 ст. 303 КК України, є обґрунтованою, що апелянт не заперечує.

Як вбачається, відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі те, що остання підозрюється у вчиненні декількох епізодів умисних корисливих тяжких та особливо тяжких злочинів, що пов`язані з торгівлею людьми, втягнення осіб в заняття проституцією, в тому числі неповнолітніх, тобто злочини, за які передбачено покарання до 12 років позбавлення волі, вчинення вказаних злочинів у групі осіб із розподілом ролей, наявність серед потерпілих неповнолітніх осіб.

З огляду на те, що після вчинення злочинів ОСОБА_6 залишила своє постійне місце проживання та тривалий час переховувалась від слідства за межами України, у зв`язку з чим була оголошена у міжнародний розшук, враховуючи, що за місцем кримінального провадження вона не має роботи та міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про існування ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду та можливість запобігти цьому лише за умови тримання її під вартою.

Доводи захисника про недоведеність ризику переховування ОСОБА_6 від органів правосуддя суперечать наявним матеріалам кримінального провадження. Як вбачається, у серпні 2013 року слідчим було повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та про її розшук через її близьких родичів. Проте, підозрювана ОСОБА_6 до слідчого не з`явилась, переховувалась від слідства за межами України.

За таких обставин посилання захисника на відсутність у підозрюваної ОСОБА_6 судимостей, наявність у неї п`ятьох дітей, троє з яких є неповнолітніми та знаходяться на її утриманні, ризику, передбаченого п.1 ч.2 ст. 177 КПК України, жодним чином не зменшують.

Доводи захисника про застосування до підозрюваної домашнього арешту не можуть бути прийняті до уваги, оскільки після вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюють ОСОБА_6 , вона тривалий час з родиною за місцем реєстрації не проживала, перебувала на території Російської Федерації.

Слідчий суддя правильно дійшов висновку, що вказаному ризику не можуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України запобіжні заходи, крім тримання під вартою.

Що стосується твердження захисника про занадто великий розмір застави, встановлений слідчим суддею, то з оскаржуваної ухвали вбачається, що таке рішення суду є вмотивованим. Так, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваної, тяжкість та мотиви злочинів, спосіб його вчинення, його тривалість та системність, процесуальну поведінку підозрюваної під час досудового розслідування та дійшов висновку що зазначенні обставини у своїй сукупності мають виключний характер у розумінні ч. 5 ст. 182 КПК України

Апеляційний суд погоджується з визначеним слідчим суддею розміром застави 730800 грн.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча

Судді