Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 1-кп/711/75/16
У Х В А Л А
17 лютого 2016 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

за участі прокурора ОСОБА_4 , неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 її законного представника ОСОБА_6 , неповнолітньої ОСОБА_7 , її законних представників ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , представника служби у справах дітей ОСОБА_11 , цивільного відповідача ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0002058 за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Черкаси, учениці 8-а класу Черкаської загальноосвітньої школи № 25, мешканки АДРЕСА_1 , за скоєння суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, суд

встановив:

Близько 14 години 10 травня 2015 року неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . перебуваючи разом зі своїми знайомими біля будинку АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, який виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, схопила рукою за волосся неповнолітню потерпілу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вирвавши при цьому частину волосся, і, утримуючи її однією рукою за волосся, другою умисно нанесла їй декілька (біля 3-4) ударів в область голови і обличчя, чим спричинила потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді травми голови зі струсом головного мозку.

Своїми діями ОСОБА_7 скоїла суспільно небезпечне діяння, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Скоєння ОСОБА_7 цього діяння підтверджено наданими суду наступними доказами:

-показаннями неповнолітньої ОСОБА_7 про те, що за вказаних обставин вона в ході конфлікту з потерпілою ОСОБА_5 схопила її рукою за волосся;

-показаннями неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_7 не тільки схопила її рукою за волосся, а й біля чотирьох разів другою рукою нанесла їй удари по голові та обличчі, при чому вирвала частину волосся;

-аналогічними показаннями свідка ОСОБА_13 ;

-показаннями свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_15 про те, що в їхній присутності ОСОБА_16 образила ОСОБА_17 , та відповіла також словесною образою, після чого ОСОБА_16 схопила ОСОБА_17 рукою за волосся;

-висновком судово-медичної експертизи № 1287 про те, що потерпілій ОСОБА_5 заподіяно легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді травми голови зі струсом головного мозку;

-протоколами слідчих експериментів, під час яких неповнолітні потерпіла ОСОБА_17 , свідки ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , а також сама неповнолітня ОСОБА_16 вказали спосіб і механізм застосування неповнолітньою ОСОБА_16 фізичного насильства до неповнолітньої ОСОБА_17 ;

-висновками судово-медичних експертиз № 1933 та № 2221 про те, що виявлені у потерпілої ОСОБА_17 тілесні ушкодження могли виникнути за обставин, вказаних ОСОБА_17 і ОСОБА_19 і не могли виникнути за обставин, вказаних ОСОБА_16 .

Таким чином, зазначені докази доводять те, що біля 14 години 10 травня 2015 року між ОСОБА_16 і ОСОБА_17 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_16 умисне схопила потерпілу ОСОБА_17 рукою за волосся. Показання потерпілої та свідка ОСОБА_19 про те, що ОСОБА_16 при цьому умисне нанесла біля 4-х ударів рукою по голові потерпілій ОСОБА_17 , об`єктивно підтверджені висновками судово-медичних експертиз. Висновками такої ж експертизи № 1933 спростовуються показання ОСОБА_16 , а отже і показання свідків ОСОБА_18 і ОСОБА_20 , оскільки їх показання ідентичні з показаннями ОСОБА_16 . Останні з зазначених свідків навчаються в одній школі з ОСОБА_16 , тому дали суду неповні показання, що пояснюється неправильним почуттям товариськості.

З наведеного суд встановив, що неповнолітня ОСОБА_7 у віці тринадцяти років вчинила суспільно небезпечне діяння, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 125 КК України, але не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, тобто перед судом доведено обставини, передбачені у п.п.1 і 2 ч.1 ст. 501 КПК України.

Вирішуючи питання про вид примусового заходу, який слід обрати до неповнолітньої ОСОБА_7 , суд виходить з того, що вона виховується в неповній сім`ї, де хоча і створені належні умови для навчання та виховання дитини, але мати зайнята на роботі, а батько проживає окремо від дитини і на протязі декількох років з нею не бачиться і участі у її вихованні не бере. За місцем навчання неповнолітня характеризується посередньо, але рішенням суду до неї застосовувались примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля, що не вплинуло належним чином на поведінку неповнолітньої. З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне передати неповнолітню ОСОБА_7 під нагляд педагогічного колективу Черкаської загальноосвітньої школи № 25, на що навчальний заклад дав свою згоду.

Прокурором заявлено цивільний позов про стягнення витрат на лікування потерпілої в розмірі 1758 грн. 48 коп. і ці витрати документально підтверджені. Представником потерпілої ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1000 грн. (витрати на лікування) та про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 грн. З копій медичних документів і чеків, пояснень спеціаліста ОСОБА_21 встановлено, що цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування витрат підтверджений документально тільки на 183 грн. 77 коп., оскільки доказів тому, що у зв`язку з отриманою травмою потерпілій було показано вживання таких ліків як «Ереспал», «АЦЦ», «Азітроміцин», «Лізак», не надано.

Разом з тим, суд вважає встановленим, що потерпілій було завдано моральної шкоди, оскільки до неї безпідставно було застосовано фізичну силу, у зв`язку з чим вона отримала травму голови і тривалий час перебувала на лікуванні, пропускаючи заняття в школі. Розмір компенсації моральної шкоди відповідає характеру моральних страждань, не суперечить законодавству і нормам моралі, тому в цій частині позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Батьки неповнолітньої ОСОБА_7 ОСОБА_22 і ОСОБА_12 набули по кримінальному провадженні статусу цивільних відповідачів і у відповідності до положень ст. 1178 ЦК України повинні нести матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну їх неповнолітньою (малолітньою) донькою, тому що не довели, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. У зв`язку із цим зазначені суми суд в рівних частках стягує із батьків неповнолітньої ОСОБА_12 .

На підставі ст.105 КК України, керуючись ст.ст. 500, 501 КПК України, суд

у х в а л и в :

Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_7 , яка вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 125 КК України, примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд педагогічного колективу Черкаської загальноосвітньої школи № 25 строком на один рік.

Позов прокурора задовольнити, стягнути з ОСОБА_8 і ОСОБА_12 на користь комунального закладу «Черкаська міська дитяча лікарня Черкаської міської ради» по 879 грн. 24 коп. з кожного.

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_8 і ОСОБА_12 на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди по 91 грн.89 коп., на відшкодування моральної шкоди по 1000 грн., а всього по 1091 грн.89 коп. з кожного. В задоволенні решти цивільного позову відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1