В И Р О К

Іменем України

31 січня 2011року м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді Батюка В.В.

при секретарі Коробовій І.О.

за участю прокурора Ландар А.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працюючого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст..89 КК України вважається таким, що не має, судимості,

в скоєнні злочинів, передбачених ст..186 ч.1 та ст.191 ч.3 К К України

встановив:

08.03.2011 року, близько 16 год 55 хв., підсудний ОСОБА_2, перебуваючи в магазині «Гномік», що розташований в будинку №93 по вул..Шолом Алейхема в м.Бровари Київської області, відкрито викрав ящик з полімерного матеріалу, вартістю 12 грн, в якому знаходились 18 пляшок пива «Львівське», вартістю 4,5 грн за одну пляшку, чим заподіяв власниці магазину ОСОБА_3 матеріальної шкоди на суму 93 грн.

Крім того , ОСОБА_2, працюючи з 19.04.2011 року на посаді продавця вантажника ФОП ОСОБА_4 в магазині будівельних матеріалів, що знаходиться в м.Бровари Київської області по вул.. Київській ,75 і являючись згідно з Договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність матеріально відповідальною особою, згідно з яким він мав вести облік, складати й надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та залишок довірених йому матеріальних цінностей.

З метою привласнення товарно-матеріальних цінностей ФОП ОСОБА_4, а саме грошових коштів, підсудний ОСОБА_2 29.04.2011 року, в період часу з 9 до 12 години, перебуваючи на робочому місці в м.Бровари Київської області по вул.. Київській ,75 та реалізуючи населенню будівельні матеріали, діючи умисно та повторно привласнив належні ФОП ОСОБА_4 гроші в сумі 1680 грн., отримані від їх продажу, чим завдав ФОП ОСОБА_4 майнової шкоди у вищевказаному розмірі.

Підсудний ОСОБА_2 в судовому засіданні вину свою в інкримінованих злочинах визнав повністю, пояснив, що в березні 2011 року він знаходився в м. Бровари на вул..Шолом Алейхема та зайшов в магазин «Гномік». При вході він побачив яшик з пивом. Оскільки перед цим він вживав спиртне і був трохи напідпитку, він взяв полімерний ящик, в якому було 18 пляшок пива та побіг з магазину. Продавець почала йому щось кричати в слід, однак він втік. Пиво він приніс в сусідній двір , де розпивав його та пригощав знайомих.

19.04.2011 року він влаштувався на роботу на посаду продавця вантажника в магазин будівельних матеріалів, що знаходиться в м.Бровари по вул.. Київській. При цьому він підписав договір про повну матеріальну відповідальність. В його функціональні обовязки входило конроль , облік, товарів та грошей та інші звіти про рух та залишок довірених йому матеріальних цінностей. Кожний день він звітувався перед власником про рух товарів та коштів. 29.04.2011 року йому терміново були потрібні гроші, щоб віддати борг. Він взяв з каси 1680 грн. та поїхав з магазину, зустрівся із знайомим та віддав тому кошти. Про те що він взяв гроші з магазину він власника не повідомив. У вчиненому щиро розкаюється. На даний час він добровільно відшкодував всю заподіяну шкоду.

Від дослідження письмових та інших доказів по справі підсудний відмовився, визнавши свою вину повністю в предявленому обвинуваченні. Тому суд визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши правильне розуміння підсудними та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудних та матеріалів справи, які їх характеризують.

З цього приводу підсудному та учасниками судового розгляду судом розяснено вимоги ст. 299 КПК України, про те, що вони позбавлені права посилання на докази, які судом не досліджувалися, в апеляційній інстанції.

Таким чином, суд, оцінюючи вищевикладене, вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_2 вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу) та привласнення чужого майна, яке було ввірене особі доведена повністю і його дії суд кваліфікує відповідно за ч. 1 ст. 186 та ч.3 ст.191КК України.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, конкретні обставини справи.

До обставин, що помякшують покарання суд відносить те, що підсудний у вчиненому розкаявся та повністю добровільно відшкодував заподіяну шкоду.

До обставин, що обтяжують відповідальність підсудного суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп»яніння.

Тому враховуючи всі вищевикладені обставини та що потерпілі просили не призначати ОСОБА_2 суворе покарання, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства. А міра покарання йому повинна бути обрана у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись 65 КК України , ст.ст. 323,324,330, 332 КПК України , суд

з а с у д и в :

визнати ОСОБА_2 винним у злочині, передбаченому ст. 186 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 1(один) рік.

Визнати ОСОБА_2 винним у злочині, передбаченому ст. 191 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 3(три) роки з позбавленням права займати посади, пов»язані з обліком та списанням товаро- матеріальних цінностей на строк 1 рік.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_2 обрати шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 3(три) роки з позбавленням права займати посади, пов»язані з обліком та списанням товаро- матеріальних цінностей на строк 1 рік.

У відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування призначеного основного покарання засудженого ОСОБА_2 з річним строком випробовування і покладенням на нього обов'язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання роботи та навчання, періодично з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_2 змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд з постійного місця проживання , негайно звільнивши його з під варти в залі судового засідання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя В.В.Батюк