У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23. 09. 2015 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

у кримінальному провадженні за №0006838 від 15.07.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні за №0006838 від 15.07.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий, обґрунтовуючи клопотання, посилався на те, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим Святошинським РУ ГУ МВС України в м. Києві 16.09.2011 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ст. 353 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» звільнений 23.06.2014 від відбування покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так він, 15.07.2015 вступивши в злочинну змову із ОСОБА_6 приблизно о 22.30 годині, перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 вирішив незаконно збагатитися за рахунок чужого майна. В цей час, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побачили раніше невідомого до цього ОСОБА_7 , який стояв поряд з вказаним будинком та підійшли до нього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 згідно відведеної йому ролі, висунув вимогу до ОСОБА_7 добровільно надати їм грошові кошти, на що останній повідомив, що грошових коштів при собі не має. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 згідно відведеної йому ролі, вихопив з правої руки потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон «LG D-802» ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 5600 гривень та передав його ОСОБА_6 .

Після цього, утримуючи при собі відкрито викрадене вищевказане чуже майно, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядився ним в подальшому свій власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоди на загальну суму 5600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у відритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від 3 до 6 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 п. 1 та п. 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , покладається необхідність запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 ніде не працює, не має джерела доходу, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняючи на них тиск та схиляючи до надання ними показів на його користь, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У зв`язку з вищевикладеним, у органів досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КК України, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі буде переховуватись від слідства та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив про задоволення клопотання.
Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Слідчий підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з мотивів викладених у клопотанні.
Прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний у суді пояснив, що він не має наміру переховуватись від слідства, іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню. Посилаючись на викладене підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати до нього більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
15. 07. 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006838, внесено кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим Святошинським РУ ГУ МВС України в м. Києві 16.09.2011 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ст. 353 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» звільнений 23.06.2014 від відбування покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так він, 15.07.2015 вступивши в злочинну змову із ОСОБА_6 приблизно о 22.30 годині, перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 вирішив незаконно збагатитися за рахунок чужого майна. В цей час, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побачили раніше невідомого до цього ОСОБА_7 , який стояв поряд з вказаним будинком та підійшли до нього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 згідно відведеної йому ролі, висунув вимогу до ОСОБА_7 добровільно надати їм грошові кошти, на що останній повідомив, що грошових коштів при собі не має. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 згідно відведеної йому ролі, вихопив з правої руки потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон «LG D-802» ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 5600 гривень та передав його ОСОБА_6 .

Після цього, утримуючи при собі відкрито викрадене вищевказане чуже майно, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядився ним в подальшому свій власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоди на загальну суму 5600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у відритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від 3 до 6 років.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: 1) показами потерпілого ОСОБА_7 ; 2) протокол пред`явлення осіб для впізнання; 3) показами підозрюваного ОСОБА_5 ; 4) показами Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від 3 до 6 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 п. 1 та п. 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , покладається необхідність запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 ніде не працює, не має джерела доходу, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняючи на них тиск та схиляючи до надання ними показів на його користь, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У органів досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КК України, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі буде переховуватись від слідства та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в зв`язку з чим слідчий просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, бо розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, є достатньо доказів вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин,який відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від 3 до 6 років.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, його особу, суд приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжних заходів з метою уникнення ризиків переховування його від органів досудового розслідування та суду.
Разом з тим, у відповідності до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Оцінюючи доцільність застосування саме виняткового запобіжного заходу до ОСОБА_5 суд враховує, що він сприяє розслідуванню справи, з моменту пред`явлення підозри і до подання клопотання про обрання запобіжного заходу не допускав ухилення від участі у досудовому розслідуванні, з`являвся за викликами слідчого, до суду, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його тяжкість, суд вважає можливим та доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту терміном до 21. 11. 2015 року включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прибувати до кабінету слідчого СВ Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 за першою вимогою;

- не залишати без дозволу слідчого, прокурора, або суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1