Справа № 466/9665/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4

ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00003778 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утри манні малолітню дитину, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст.185 КК України ,-

У С Т А Н О В И В:

02.11.2015 року обвинувачений ОСОБА_6 близько 03.30 год., перебуваючи на території автостоянки, що по вул. Шевченка, 315 в м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, підійшов до автомобіля марки «Мерседес Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , з якого таємно викрав праве бокове дзеркало заднього огляду, після чого залишив місце скоєння кримінального правопорушення. Своїми діями ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 600 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 , 02.11.2015 року, близько 04.00 год., перебуваючи на території автостоянки, що по вул. Панаса Сотника, 6 в м. Львові, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, підійшов до автомобіля марки «Фольксваген Транспортер Т4», д.н.з. НОМЕР_2 , з якого таємно викрав бокове дзеркало заднього огляду, після чого залишив місце скоєння кримінального правопорушення. Своїми діями ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 700 грн.

Разом з обвинувальним актом в розпорядження суду поступила угода про примирення між потерпілими та обвинуваченим від 24.11.15 р., укладена між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з одного боку, та обвинуваченим у провадженні ОСОБА_6 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України .За умовами угоди сторони погодились на повне визнання своєї винуватості ОСОБА_6 та призначення йому покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді двох років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Майнових претензій у потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до обвинуваченого немає.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 185 КК України. Крім того пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду , так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобовязання.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні просили затвердити угоду про примирення та пояснили, що на них не чинився будь-який тиск при підписанні угоди.

Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відтак слід затвердити угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченим з тих підстав, що така відповідає вимогам ст.472 КПК України, обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винуватим за ч. 1, ч.2 ст. 185 КК України та просив затвердити вказану угоду. Крім того, потерпілим та обвинуваченому розяснено вимоги ст. 473, ст. 474, 476 КПК України. Суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобовязання. Встановив, що укладення угоди є добровільним, санкція статті, за якою кваліфіковано злочин передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим суд не вбачає.

Речові докази : три правих дзеркала заднього огляду від автомобілів, два з яких пошкоджені - повернути потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Пару господарських рукавичок знищити.

Керуючись ст.ст. 472,474,475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

затвердити угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченим від 24.11.15 р., укладену між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з одного боку, та обвинуваченим у провадженні ОСОБА_6 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України, за умовами якої сторони погодились на повне визнання своєї винуватості ОСОБА_6 та призначення йому покарання ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі, за ч.2 ст. 185 КК України - у виді двох років позбавлення волі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді двох років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України , призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України , призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

У відповідності до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти цей орган про зміну місця постійного проживання.

Речові докази : три правих дзеркала заднього огляду від автомобілів, два з яких пошкоджені - повернути потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Пару господарських рукавичок знищити.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 не обиралась.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1