Провадження № 1-о/243/6/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2015 року місто Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області

у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю заявника -
засудженого - ОСОБА_3
його захисника- адвоката - ОСОБА_4
з участю потерпілої - ОСОБА_5
її представника-адвоката - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Слов`янська заяву засудженого вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2014 року за ст. 119 ч.1 КК України ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду в частині цивільного позову,

в с т а н о в и в :
27 липня 2015 року ОСОБА_3 , якого було визнано винним та засуджено за ст.119 ч.1 КК України вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2014 року, що набрав законної сили 19 лютого 2015 року, звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного вироку суду за нововиявленими обставинами в частині цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 , яка штучно створила докази щодо понесених нею затрат на облаштування на цвинтарі могили померлого ОСОБА_7 , що потягло неправильне вирішення судом цивільного позову при винесенні вироку і стягнення з нього зайвої суми матеріальної шкоди.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, з урахуванням їх уточнення і пояснив, що вироком суду було задоволено позов ОСОБА_5 і з нього на її користь було стягнуто матеріальну шкоду в сумі 37289 гривень, що складається з понесених нею затрат на поховання ОСОБА_7 , поминальний обід, спорудження надгробного пам`ятника та облаштування на цвинтарі могили померлого ОСОБА_7 . Потерпілою для вирішення її цивільного позову була додана квитанція про її затрати в сумі 24 214 гривень на виконання робіт з облаштування могили ОСОБА_7 ,а саме затрати на тротуарну плитку, огорожу, столик та лавку і оплата за виконану роботу, що не відповідає дійсності, так як ці облаштування могили на цвинтарі станом на 20 липня 2015 року відсутні. Ця обставина підтверджується довідкою Хрестищенської сільської ради та актом обстеження цвинтаря і могили ОСОБА_7 від 20.07.2015 року, фотознімками з могили. Отже, сума цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди завищена на 24214 гривень. Просить скасувати вирок суду від 27.10.2014 року в частині цивільного позову про стягнення з нього матеріальної шкоди в сумі 37289 гривень та ухвалити нове рішення, яким визнати матеріальну шкоду на користь потерпілої в сумі 13075 гривень.

Захисник засудженого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 на обґрунтування заявлених вимог про перегляд вироку суду, що набрав законної сили, за нововиявленими обставинами в частині задоволення цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 , додав, що згідно п.1 ч.2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються обставини, а саме, штучне створення або підроблення доказів. Подання потерпілою квитанції від фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 про сплату нею матеріалів та оплату роботи по обладнанню могили на цвинтарі , в тому числі установка оградки, укладання плитки , подушки і таке інше, на загальну суму 24214 гривень, є штучним створенням доказів, так як при обстеженні могили ОСОБА_7 на цвинтарі станом на 20 липня 2015 року, було виявлено,що ніякого обладнання могли не було виконано, лава, стіл,огорожа та плитка відсутні, а тому вказана сума матеріальної шкоди зайво стягнута за вироком суду з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 . Просив у цій частині вирок суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення цивільного позову ОСОБА_5 і стягнення з ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 13075 гривень. Крім того, додав і проти цього не заперечував ОСОБА_3 , що він також згоден відшкодувати фактично понесені потерпілою витрати на облаштування могили ОСОБА_7 за наданим потерпілою товарним чеком від 22.08.2015 року на суму 3 645 гривень, так як вони з`ясували у підприємця ОСОБА_8 , що саме така сума потерпілою сплачена, роботи на цвинтарі виконані, і загалом відшкодувати матеріальну школу у сумі 16720 гривень.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ніяких квитанцій на підтвердження заявленого нею в суді цивільного позову вона не підробляла. ОСОБА_9 вбив її сина і як вона вважає, не поніс справедливого покарання за це. З моменту загибелі сина і по теперішній час ОСОБА_3 не відшкодував їй жодної копійки. На її думку, вони з адвокатом всілякими засобами намагаються уникнути сплати присуджених їй вироком суду матеріальної та моральної шкоди. Проте, ніякі гроші не повернуть їй сина і вона нічого вже не хоче від ОСОБА_3 , тільки бажає, щоб він був покараний. Для встановлення надгробного пам`ятка синові і облаштування його могли на цвинтарі, вона звернулася до підприємця ОСОБА_8 і їй були виписані товарні чеки, які вона не підробляла і на товарному чеку, на який посилається ОСОБА_3 , всі матеріали і затрати були пораховані на суму 24214 гривень, записано, що ця сума залишилась у борг, тобто на той час не була нею сплачена, бо вона не мала грошей, це по-перше, а по-друге, виконувати ці роботи на той час, коли велися бойові дії внаслідок проведення АТО, було недоцільно, по-третє, могила її сина так розташована, що для покладення плитки і встановлення огорожі та виконання інших робіт, необхідно було виконати роботи по вирівнянню грунту тощо. На теперішній час, вона сплатила по чеку витрати і встановлено на могилі сина огорожа, стіл, лава, покладена тротуарна плитка.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд вироку суду в частині цивільного позову за нововиявленими обставинами, бо такі обставини не існують. Потерпіла, надаючи докази заявленого нею цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 37289 гривень, надала товарні чеки та квитанції, які їй були видані фізичними-особами підприємцями, в тому числі і ОСОБА_8 , яка має всі дозвільні документи на виконання робіт з каменю, гіпсу інших будівельних матеріалів тощо. Отже, потерпіла не підробляла ці документи і штучно докази свого позову не створювала. У товарному чеку на суму 24214 гривень, який оспорюється ОСОБА_3 , не під час ухвалення рішення судом, а вже після набрання вироком суду законної сили, зазначено,що ця сума, необхідна для обладнання могили сина потерпілої, не була нею сплачена, а зарахована як борг. При розгляді кримінальної справи ОСОБА_3 повністю визнавав позов потерпілою щодо матеріальної шкоди, а не був згодний з вимогами про відшкодування моральної шкоди. На теперішній час, потерпіла встановила і огорожу, і стіл та лаву, і поклала плитку біля могили сина, тобто вона понесла ці витрати, які за наданим товарним чеком дорівнюють 3645 гривень. Проте, зауважив, що потерпіла частково несла витрати і за товарним чеком на суму 24214 гривень, який зараз оспорюється, так як є очевидним, що подушка під надгробний пам`ятник встановлена, а отже частина робот була виконана. Враховуючи, що ОСОБА_3 не сплатив їй жодної копійки на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, його заява про перегляд вироку суду в частині цивільного позову за нововиявленими обставинами,є надуманою, з моральної точки зору, не етичною і не гуманною. Просив відмовити у задоволенні цієї заяви ОСОБА_3 .

Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, потерпілої і її представника, дослідивши надані докази та матеріали кримінальної справи № 243/12191/13-к, приходить до висновку про залишення без задоволення заяви ОСОБА_3 про перегляд вироку суду в частині цивільного позову за нововиявленими обставинами.

Так, вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2014 року було визнано винним та засуджено ОСОБА_3 за ст. 119 ч.1 КК України, за вчинення вбивства через необережність,та звільнено від відбування покарання у зв`язку з амністією.

Цим же вироком суду був задоволений частково цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 і стягнуто з ОСОБА_3 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 37289 гривень і в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 100 000 гривень.

Вирок суду набрав законної сили 19 лютого 2015 року, тобто з часу винесення ухвали колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області, якою апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 була залишена без задоволення, а вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_3 залишено без змін.

За приписами статті 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного,обвинуваченого, на яких грунтується вирок.

ОСОБА_3 у своїй заяві та в суді посилається на підставу перегляду вироку суду в частині цивільного позову ОСОБА_5 , на штучне створення нею доказів, як на нововиявлену обставину.

При цьому,заявник вважає, що надання до цивільного позову потерпілою квитанції на суму 24214 гривень, як затрат на виконання робіт та придбання матеріалів для обладнання могили її сина ОСОБА_7 є штучним створенням доказів спричиненої їй матеріальної шкоди, так як станом на 20.07.2015 року при обстеженні цвинтаря і могили ОСОБА_7 , там не було виявлено тротуарної плитки, лави, столу та огорожі.

З матеріалів кримінальної справи та наявного в ній цивільного позову ОСОБА_5 , пред`явленого 18.02.2014 року до ОСОБА_3 , вбачається,що потерпілою були заявлені вимоги про відшкодування їй матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином, а саме матеріальна шкода на суму 37289 гривень і на підтвердження цієї суми були надані копії товарних чеків та квитанції:заказ-наряд від 13.05.2013 року на придбання гробу , поховального набору , вінків і інших речей для поховання на суму 2137 гривень, товарного чеку від 14.05.2013 року щодо витрат на поминальний обід на суму 4640 гривень, товарного чеку на спорудження надгробного пам`ятнику на суму 6298 гривень і товарного чеку на матеріали та роботи по облаштуванню могили на загальну суму 24214 гривень. При цьому у двох останніх товарних чеках зазначено,що ці суми 6298 гривень і 24214 гривень, були зараховані у борг.

Судом прийнято рішення про задоволення позову ОСОБА_5 і стягнення на її користь з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у повному обсязі на суму 37289 гривень.

Не погодившись з вироком суду, і втому числі із вирішенням цивільного позову і стягненням вказаних сум з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , адвокатом ОСОБА_4 було подано апеляційну скаргу, в якій ним оскаржувалось і рішення суду в частині цивільного позову і саме в частині задоволення вимог про стягнення суми 24214 гривень на облаштування могили,що як зазначав адвокат, не відповідає дійсності.

Отже, під час апеляційного розгляду справи, судовою колегією досліджувались докази стосовно заявленого цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, та апеляційна скарга адвоката ОСОБА_4 була повністю відхилена.

Таким чином, той доказ товарний чек на суму 24214 гривень, на який ОСОБА_3 і його адвокат ОСОБА_4 посилаються як на штучно створений потерпілою, був предметом дослідження як судом першої інстанції при ухваленні вироку суду і вирішенні цивільного позову , так і судом апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги на вирок суду та цей доказ не визнано недопустимим.

Посилання заявника ОСОБА_3 на довідку Хрестищенської сільської ради та акт обстеження цвинтаря в селі Микільське від 20.07.2015 року, що біля могили ОСОБА_7 не були виявлені столик та лавки, тротуарна плитка та залізна огорожа, не спростовують наявний у матеріалах справи доказ - товарний чек, яким підтверджено сума затрат на матеріали та виконання робіт по обладнанню могили, загалом на 24214 гривень, що зарахована у борг. Цей товарний чек не підтверджує сплату саме цієї суми. А доводи потерпілої, що вона розходи на спорудження надгробного пам`ятника синові і обладнання його могили, сплачувала частками, заслуговують на увагу і підтверджуються наданими фотознімками могили ОСОБА_7 як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_10 ,з яких вбачається,що надгробний пам`ятник наявний на могилі, що виконувались певні роботи по його спорудженню і облаштуванню. Та, згідно акту № 25 від 11.09.2015 року обстеження цвинтаря селища Микільське, біля могил померлого ОСОБА_7 є тротуарна плитка, огорожа, столик та лавки.

Суд зауважує, що відповідно до вимог ст.ст.459, 466 КПК України, при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, штучне підроблення доказів, судом не оцінюються ці докази з точки зору їх законності і достовірності, що було предметом розгляду при ухваленні вироку і при розгляді апеляційної скарги в цій частині, а з`ясовується факт їх штучного створення чи підроблення потерпілою.

Таким чином, заявником ОСОБА_3 не доведено штучне створення або підроблення потерпілою доказів на підтвердження заявленого нею цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, а тому його заява про перегляд судового рішення - вироку суду в частині цивільного позову за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 459-467 КПК України, суд

у х в а л и в :

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення - вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2014 року в частині цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: