Справа № 162/626/13-к Провадження №11-кп/773/456/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:скасування випробувального строку Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 21 травня 2014 року, якою скасовано звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, -

В С Т А Н О В И В :

28 квітня 2014 року інспектор Любешівського районного підрозділу кримінально-виконавчої інспекції старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_9 звернувся з поданням до Любешівського районного суду Волинської області про вирішення питання про скасування щодо засудженого ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного судом покарання.

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 21 травня 2014 року подання інспектора Любешівського районного підрозділу кримінально-виконавчої інспекції задоволено.

Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Любешівського районного суду Волинської області від 21 червня 2013 року щодо засудженого за ч. 1 ст. 289 КК України ОСОБА_7 та направлено його до місць позбавлення волі для реального відбування покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

Постановлено ОСОБА_7 затримати та направити до Луцького слідчого ізолятора для подальшого направлення до місць відбування покарання.

Суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 , будучи засудженим вироком Любешівського районного суду Волинської області від 21 червня 2013 року за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років з випробуванням з іспитовим строком на три роки, систематично не з`являвся на реєстрацію до Любешівського РВ КВІ, залишив постійне місце проживання, внаслідок чого його було оголошено у розшук. З врахуванням вказаних обставин суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 умисно ухиляється від відбування призначеного вироком Любешівського районного суду Волинської області від 21 червня 2013 року покарання.

ОСОБА_7 у поданій апеляційній скарзі посилається на те, що з ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 21 травня 2014 року він ознайомився лише 14 вересня 2015 року. Зазначає, що він проживає в АДРЕСА_1 . По АДРЕСА_2 , куди КВІ направляла йому повістки не проживав, повісток з інспекції не отримував, з умовами відбування покарання ознайомлений не був.

Також вказує, що 12 травня 2013 року після незаконного заволодіння транспортним засобом мотоциклом «Дніпро-11» він не впорався з керуванням даним транспортним засобом і здійснив наїзд на дерево внаслідок чого зламав ногу та не міг самостійно пересуватись, а тому був вимушений переїхати до сестри ОСОБА_10 , яка проживає у с. Лище Луцького району Волинської області, де остання доглядала його і, де він лікувався протягом двох років. У серпні 2015 року став самостійно рухатись, а у вересні 2015 року поїхав у м. Київ і там був затриманий працівниками міліції.

Вказує, що він є потерпілим від аварії на Чорнобильській АЄС. Просить ухвалу Любешівського районного суду Волинської області щодо нього від 21 травня 2014 року скасувати та звільнити його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши доповідача, який виклав зміст ухвали суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції засудженого ОСОБА_7 та його захисника, як цього вимагає п. 4 ст. 539 КПК України, про час і місце розгляду подання не повідомив, розгляд подання провів у відсутності засудженого ОСОБА_7 , який був у розшуку про що було відомо суду, чим позбавив його права дати пояснення з приводу невиконання ним вказаних у поданні обов`язків, тобто порушив право засудженого ОСОБА_7 на захист, що відповідно до ч. 2 ст. 412 КПК України є підставою скасування судового рішення.

Крім того, при розгляді провадження суд першої інстанції в ухвалі лише продублював наведенні у поданні дані щодо невиконання засудженим ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, однак поважності чи неповажності причин їх невиконання не перевірив.

При цьому суд першої інстанції не звернув уваги і не дав жодної оцінки тим обставинам, що на час постановлення вироку, тобто станом на 21 червня 2013 року ОСОБА_7 постійно проживав у АДРЕСА_1 . Вказаний факт підтверджується і ксерокопією паспорта на ім`я ОСОБА_7 .

З матеріалів заведеної Любешівським районним підрозділом КВІ особової справи на засудженого ОСОБА_7 за № 18/2013 вбачається, що у частині документів, в тому числі сторожовій картці, постанові про встановлення днів явки на реєстрацію, місцем проживання ОСОБА_7 також вказано АДРЕСА_1 , а в іншій частині документів Незалежності, 16.

Тому посилання ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що він викликів КВІ не отримував потребують належної та ретельної перевірки.

Відповідно до п. 5 ст. 166 Кримінально-виконавчого Кодексу України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визначаються несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтвердженні.

Та обставина, що ОСОБА_7 у 2013 році мав відкритий перелом обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, стверджується довідкою Любешівського ЦРЛ від 21 вересня 2015 року.

Тому ретельній перевірці також підлягають і доводи засудженого ОСОБА_7 щодо поважності причин його неявки на реєстрацію до Любешівського підрозділу КВІ через важку хворобу засудженого.

Окрім того, відповідно до п. 2 ст. 166 Кримінально-виконавчого Кодексу України, якщо засуджений не виконає покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Виходячи з вимог ст. ст. 13, 166 КВК України, відповідне подання у даній справі вносить кримінально - виконавча інспекція. А таку інспекцію представляє уповноважена особа - керівник.

З матеріалів провадження не вбачається чи перевірив суд першої інстанції те, чи діяв в межах своєї компетенції інспектор Любешівського РП КВІ України у Волинській області, який самостійно звернувся до суду із зазначеним поданням щодо ОСОБА_7 .

Оскільки при розгляді подання щодо засудженого ОСОБА_7 суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, а також істотне порушення вимог Кримінального процесуального закону України, яке перешкодило суду постановити законне і обґрунтоване рішення, а тому ухвала Любешівського районного суду Волинської області від 21 травня 2014 року відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 та ч. 2 ст. 412 КПК України підлягає скасуванню з призначенням у суді першої інстанції нового розгляду.

При новому розгляді провадження слід усунути виявленні порушення кримінального процесуального закону, ретельно перевірити наведені ОСОБА_7 доводи щодо поважності причини його неявки на реєстрацію до КВІ, розгляд клопотання провести відповідно до вимог КПК України, а за його наслідками прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Оскільки скасовується судове рішення яким затримано та взято під варту засудженого ОСОБА_7 , то ОСОБА_7 слід звільнити з-під варти у залі суду негайно.

На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 412 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 21 травня 2014 року, якою скасовано звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_7 до місць позбавлення волі для відбування покарання у види 5 (п`яти) років позбавлення волі призначеного вироком Любешівського районного суду Волинської області від 21 червня 2013 року скасувати та призначити новий розгляд провадження у суді першої інстанції.

Засудженого ОСОБА_7 звільнити з-під варти негайно у залі суду.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3