Апеляційний суд Київської області
24 листопада 2010 року колегія суддів апеляційного суду Київської області в складі судової палати з кримінальних справ у складі:
головуючого судді : Левчука О.Д.
суддів : Капічон О.М.. ОСОБА_1
за участю прокурора: Нечепоренко С.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора , що брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Іртиського міського суду Київської області від 01 липня 2010 року, яким
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця , громадянина України , ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого , працюючого інспектором дорожньо - патрульної служби відділення ДАІ з обслуговування Ірпінського регіону та м. Буча при УДАІ ГУ МВС України в Київській області, раніше не судимого, -
засуджено за ч.2 ст.368 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади на державній службі строком на 3 роки. Відповідно до ст.75 КК України його звільнено від відбування основного покарання з випробуванням іспитовим строком на 3 роки . Відповідно до ст.76 КК України на засудженого покладено обовязки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи; періодично з являтися в ці органи для реєстрації. Вирішене питання про речові докази , -
В С Т А Н О В И Л А :
За вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за те, що
03.10.2008 року він наказом начальника ГУ МВС України в Київській області № 562 о/с призначений на посаду інспектора дорожньо - патрульної служби ВДАІ по обслуговуванню Ірпінського регіону та міста Бучі при УДАІ ГУ МВС України в Київській області. Відповідно до функціональних обовязків від 28.07.2009 року ОСОБА_3 був зобов'язаний : попереджати та припиняти злочини та адміністративні правопорушення; у межах своєї компетенції застосовувати до порушників заходи адміністративного впливу та примусу; контролювати наявність у водіїв документів, передбачених Правилами дорожнього руху; у разі відсутності інспектора з адміністративної практики, виконувати його обовязки.
18.03.2010 року працівниками ВДАІ Ірпінського регіону були складені протоколи про скоєння ОСОБА_4 адміністративних правопорушень, передбачених ч.б ст. 121 та ст.,122 - 2 КУпАП, під час керування ним автомобілем ВАЗ 2107 державний номерний знак ВА 8190 в м. Буча , вулиця Кірова, Київської області, який він придбав у своїх знайомих не оформивши належним чином право власності на нього.
При цьому працівниками ДАІ був складений протокол огляду та затримання вищевказаного транспортного засобу у зв'язку з тим, що у ОСОБА_4 були відсутні документи, які давали йому право керування ним та які б підтверджували належну реєстрацію даного транспортного засобу.
Після складення вказаних документів, посвідчення водія та автомобіль у ОСОБА_4 були вилучені інспектором дорожньо - патрульної служби ВДАІ Ірпінського регіону ОСОБА_3
23.03.2010 року / точний час слідством не встановлений/ ОСОБА_3, займаючи вказану посаду, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись біля приміщення ВДАІ Ірпінського регіону за .адресою м. Ірпінь, вул.. 111 Інтернаціоналу 2 - є, висунув ОСОБА_4 незаконну вимогу щодо передачі йому в якості хабара 3000 грн. за повернення останньому посвідчення водія та транспортного засобу.
На вказану вимогу ОСОБА_4, прагнучи захистити своє законне право щодо вільного користування належним йому автомобілем, змушений був погодитися.
В подальшому, 07.04.2010 року приблизно о 16 год. 40 хвилин, ОСОБА_3, знаходячись в кабінеті адміністративної практики ВДАІ Ірпінського регіону, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, діючи умисно, з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_4 в якості хабара 3000 грн. за повернення вилучених посвідчення водія та автомобіля.
Одразу після цього ОСОБА_3 був затриманий працівниками ГУ СБУ в м. Києві та Київській області.
В апеляції - прокурор , який участь у розгляді справи , просить вирок суду скасувати в звязку з неправильним застосуванням кримінального закону та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.368 КК України 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади на державній службі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття основного покарання з випробуванням строком на 3 роки. Позбавити ОСОБА_3 звання прапорщика міліції. В обгрунтування апеляції посилається на те, що
постановляючи вирок щодо ОСОБА_3 суд не вирішив питання щодо позбавлення його спеціального звання офіцера міліції, не врахувавши обставини вчинення злочину саме як працівником міліції, що має звання.
Заслухавши доповідача , думку прокурора, який підтримав свою апеляцію в повному обсязі , вважав її обґрунтованою та просив постановити новий вирок; думку захисника, який заперечував проти апеляції прокурора, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає , що апеляція прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного у вироку суду злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обгрунтованим .
Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку та вірно кваліфікував дії засудженого за ч.2 ст.368 КК України . Ці обставини та правильність кваліфікації ніким не оспорюються.
За згодою учасників процесу суд в порядку ст.299 КПК України обмежився допитом засудженого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу.
Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання : 1/ у межах, установлених у санкції Особливої частини КК , що передбачає відповідальність за вчинений злочин; 2/ відповідно до положень Загальної частини КК ; 3/ враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі,
яка вчинила злочин , має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_3 покарання суд у вироку зазначив , що враховує позитивні характеристики останнього, його щире каяття у вчиненому злочині, відшкодування завданих збитків , знаходження на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, а тому, на думку колегії суддів, підстав для посилення покарання засудженому не вбачається, воно є домірним вчиненому та достатнім для виправлення і попередження
Твердження прокурора про неправильне застосування кримінального закону, а саме не застосування до засудженого ст.54 КК України щодо позбавлення його спеціального звання, є безпідставним.
Відповідно до ст.54 КК України засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.
При цьому, як вид покарання позбавлення спеціального звання не вказується у санкціях норм Особливої частини КК. Його застосування залежить від угляду суду, а тому підстав для задоволення апеляції прокурора не вбачається. Крім того, як убачається з протоколу судового засідання та приєднаного до матеріалів справи виступу державного обвинувача в судових дебатах, питання про необхідність призначення такого покарання взагалі ним не порушувалося.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України , колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області , -
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції - залишити без задоволення .
Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 01 липня 2010 року щодо ОСОБА_3 - залишити без зміни.

С У Д Д І :