Справа № 1-216/11
В И Р О К

Іменем України

13 січня 2012 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Колодко Л.В.

при секретарі Тітровій І.В.

з участю прокурора Панченко Б.В.

адвоката ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, пенсіонера, інваліда ІІ групи, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніш не судимого,

за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 02.08.2011 року, близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, почувши викрики людей за межами подвіря, на місці розташування колишнього вечірнього ринку, на відстані 5 10 м від воріт власного господарства, помітив гурт людей, які конфліктували між собою. ОСОБА_5 цих осіб була його співмешканка ОСОБА_5, її дочка ОСОБА_6 та чоловік останньої ОСОБА_7, які вели розмову на підвищених тонах з чоловіками ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які вживали пиво неподалік на торгових рядах колишнього вечірнього ринку. Основними учасниками конфлікту були родичі ОСОБА_4 та ОСОБА_2, конфлікт між якими загострювався.

ОСОБА_4 втрутився в цей конфлікт, в подальшому вони обмінялися нецензурними висловами, що стало підставою виникнення неприязних відносин між ними. З метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2, ОСОБА_4 використав частину відрізу від дошки, який мав вигляд деревяного бруса трикутно-подібної форми, довжиною 105 см, шириною товщого краю 14,5 см та висотою 5 см, підбіг до вищевказаних осіб і усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо допускаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, з-за спини ОСОБА_2, наніс останньому один удар товщим краєм бруса в область лівої гомілки із зовнішнього боку, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_2, відповідно висновку судово-медичної експертизи №471 від 16.11.2011 року, перелом лівої малогомілкової кістки у верхній третині, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Продовжуючи свої діяння, спрямовані на заподіяння шкоди здоровю іншій особі, він близько 19 години 40 хвилин цього ж дня, з метою помсти, знову підійшов до ОСОБА_2, який віддалявся від місця конфлікту, розмістившись обличчям до обличчя ОСОБА_2, тримаючи в руках той же відріз від дошки, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо допускаючи їх настання, наніс ширшою частиною бруса один удар спрямований зверху донизу, дещо по діагоналі з умовного верхнього лівого кута до умовного правового нижнього кута в область правої надбрівної дуги, так що його зріз потрапив у це місце, а плоска частина в область правої вилиці та носа. Внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_2, згідно висновку судово-медичної експертизи №471 від 16.11.2011 року, тілесні ушкодження у вигляді садна на лобі праворуч відносно середньої лінії, саден на носі і на підборідді праворуч, крововиливів навколо обох очей, перелому лобної кістки праворуч, з переходом на основу черепа передню черепну ямку праворуч, забою правої лобної долі головного мозку, перелому кісток носа, перелому правої виличної кістки, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому обвинуваченнях за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 121 КК України визнав повністю та надав показання, що підтверджують фабулу обвинувачення. Погодився щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню по скороченому варіанту, запропонованому прокурором в судовому засіданні.

Підсудний показав, що він 02.08.2011 року почув крик зі сторони ринку і побачивши в гурті осіб ОСОБА_2, який наносив удари в груди його дружині ОСОБА_5, а потім остання з синяком під очима та її дочка тікали від чоловіків, вирвав з рук ОСОБА_7 обрізок від доски і наніс удар ОСОБА_2 по лівій нозі нижче коліна. Інший удар хотів нанести в плече ОСОБА_2, але той нагнувся і отримав удар в голову і впав обличчям до землі на каміння. Він разом з дружиною викликали швидку медичну допомогу. В той день він спиртних напоїв не вживав, але так як в нього підвищений артеріальний тиск, то він пив кізілову настойку. Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заявлений потерпілим ОСОБА_2 визнає. Він дуже жалкує про події, що стались і розкаюється у вчиненому.

Справа розглядалась в порядку ч.3 ст. 299 КПК України.

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_4 за ч.1 ст. 122 КК України, оскільки він заподіяв умисно середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 121 КК України, оскільки він заподіяв умисно тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу винного, що він раніш до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся у вчиненому, його позитивну характеристику, думку потерпілого щодо покарання, інвалідність та стан здоровя, він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Обтяжуючою обставиною суд рахує вчинення злочину ОСОБА_4 в стані алкогольного спяніння.

При таких обставинах, суд вважає можливим його виправлення та перевиховання без позбавлення волі, але з застосуванням ст. 75 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди 7211 (сім тисяч двісті одинадцять) гривень 20 копійок та про стягнення моральної шкоди 20000 (двадцять тисяч) гривень підлягає задоволенню в повному обсязі з врахуванням визнання підсудним ОСОБА_4 зазначеного цивільного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання: - за ч.1 ст. 122 КК України 3 (три) роки обмеження волі,

- за ч.1 ст. 121 КК України 5 (пять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання призначити 5 (пять) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 2 (два) роки.

В силу ст. 76 КК України зобов'язати його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід йому до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 7211 (сім тисяч двісті одинадцять) гривень 20 копійок матеріальної шкоди та 20000 (двадцять тисяч) гривень моральної шкоди.

Речові докази: три деревяних бруси та зіскоб з плямами бурого кольору, що зберігаються в кімнаті речових доказів Переяслав-Хмельницького МВ ГУМВС України в Київській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя Л.В. Колодко