Провадження №: 1-кп/752/944/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2015 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0005696 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з освітою середньою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ; захисника ОСОБА_6 ;

потерпілої ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 10.06.2015 року приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Промислова, 4, побачив раніше йому незнайому ОСОБА_7 та вирішив відкрито заволодіти її майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, маючи на меті скористатись тим, що його дії будуть несподіваними для потерпілої, різко підійшов до ОСОБА_7 з-заду, яка в той момент знаходилась на землі в положенні сидячи. Знаходячись позаду неї, схопив її правою рукою за волосся, застовував таким чином до останньої фізичне насильство, що не було небезпечним для її життя чи здоров`я, чим подолав волю потерпілої до опору. Після цього, ОСОБА_5 лівою рукою зірвав у неї з шиї золотий ланцюжок з хрестиком та кулон, загальною вартістю 5 000 грн.

Тобто, ОСОБА_5 визнається винним за ч.2 ст. 186 КК України, - відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним. Пояснив, що 10.06.2015 року відпочивав на водоймі, що на вул. Промисловій в м. Києві, вживав спиртні напої. Підійшов до раніше йому незнайомих двох дівчат. Познайомився, спілкувалися та через певний час відійшов. Коли повернувся, то потерпілу, яка сиділа на рушнику, схопив за ланцюжок, який був у неї на шиї, з хрестиком і кулоном і коли потерпіла рвонулася, розірвав його. Чи тягнув потерпілу за волосся не пригадує, але могло таке бути, оскільки коли випиває, не може пригадати що коїв. Не тікав, а втекли дівчата. Через де-який час його затримали невідомі чоловіки, викликали міліцію і у нього виявили та вилучили хрестик та кулон. Де подівся ланцюжок не знає. Ножа у нього не було і потерпілій та її подрузі його не демонстрував.

Вину свою визнає повністю, вибачається перед потерпілою та при призначенні покарання просить врахувати, що позитивно характеризується та має хвору маму, просить застосувати ст. 75 КК України та не позбавляти волі реально. Так вчинив, бо був п`яний.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 10.06.2015 року разом з подругою ОСОБА_8 відпочивали на водоймі. Підійшов незнайомий, як пізніше виявилося ОСОБА_9 , спілкувався, розпивав при них спиртне і вони попросили його дати можливість побути самим. Він відійшов. Через певний час ОСОБА_9 підійшов, схопив її за волосся, вона відчула сильний біль, і зірвав у неї з шиї ланцюжок з хрестиком та кулоном. Вона з подругою кинулися тікати, а обвинувачений залишився. Вона повідомила незнайомих чоловіків про пограбування і вони затримали обвинуваченого у якого, коли приїхала міліція, вилучили її хрестик та кулон. Ножа у обвинуваченого не бачила, бо була повернута до нього спиною

ОСОБА_10 , що обвинувачений повинен понести відповідне покарання згідно закону.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що з ОСОБА_12 відпочивали 10.06.2015 року біля водопаду. До них підійшов обвинувачений, представився, спілкувався з ними певний час, потім відійшов на їх прохання. Через певний час вона побачила що підійшов обвинувачений , схопив рукою в якій був ножик за волосся ОСОБА_13 , а іншою рукою зірвав у неї з шиї ланцюжок. Вони перелякані кинулися тікати залишивши свої речі. Відбігши на певну відстань спостерігали як обвинувачений спочатку відійшов, потім повернувся. Вони покликали на допомогу незнайомих чоловіків, які затримали обвинуваченого та викликали поліцію. Коли вони повернулися на місце де відпочивали, їх речі були скинуті з обрива, як вважає, це зробив обвинувачений. У нього в сумці знайшли кулон і хрестик, а ланцюжка не знайшли.

Чітко бачила ніж в руці обвинуваченого, який усе робив мовчки без погроз, але ОСОБА_13 його не бачила, бо була повернута спиною.

Додатково винність обвинуваченого підтверджується:

протоколом огляду місця події;

протоколами пред`явлення особи для впізнання;

протоколом огляду предметів;

протоколом пред`явлення речей для впізнання.

Суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 697, у теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю.

В період часу, до якого відноситься правопорушення, ОСОБА_5 виявляв ознаки синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_5 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

ОСОБА_5 виявляє ознаки синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, потребує протиалкогольного лікування.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, офіційно не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, саме ці обставини відображені у обвинувальному акті та підтверджені судом.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено показаннями обвинуваченого та клінічним висновком.

Враховуючи обставини та тяжкість вчиненого злочину, пом`якшуючі та обтяжуючу покарання обставини, особу винного, позицію потерпілої, яка наполягала на реальному позбавленні волі обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, визначеному в санкції.

Підстав для застосування вимог ст. 75 КК України, суд не знаходить.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_5 зарахувати попереднє ув`язнення, починаючи з 10.06.2015 року (день фактичного затримання).
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 27 листопада 2015 року, зарахувавши, відповідно до вимог ст. 72 КК України, у строк покарання попереднє ув`язнення, починаючи з 10.06.2015 року по 26.11.2015 року, включно.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Речові докази: кулон та хрестик, що на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , - залишити її за належністю.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчисляється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1