АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/698/15 Справа № 711/898/13- к Категорія: ч.1 ст.115 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинувачуваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинувачуваного ОСОБА_9 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 червня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено ОСОБА_9 покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 вирішено рахувати з моменту затримання, тобто з 17 жовтня 2012 року.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.

Цивільний позов задоволено частково стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 10292 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 100000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено долю речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку районного суду ОСОБА_9 , обвинувачується в тому, що він 16 жовтня 2012 року близько 22.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля будинку №4/1 по вул. Сєдова в м. Черкаси. на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до свого знайомого ОСОБА_11 , що виникли, тієї ж доби, під час конфлікту з останнім через образливі на його думку дії загиблого по відношенню до його дівчини в минулому та до нього особисто на даний час, маючи умисел на вчинення умисного вбивства, тобто умисного противоправного заподіяння смерті останньому та коли загиблий разом зі своїм знайомим свідком ОСОБА_12 рухався йому на зустріч, витягнув з кишені куртки розкладний ніж, який заздалегідь приготував для вчинення даного злочину та утримуючи ножа у правій руці в розкладеному стані, підбіг до загиблого і умисно, з метою вбивства, наніс один удар ОСОБА_11 ножем в область грудної клітки зліва, після чого з місця вчинення злочину втік, спричинивши ОСОБА_11 тілесне ушкодження у виді: проникаючого поранення грудної клітки з пошкодженням хрящової частини 6-го ребра зліва, пошкодженням навколосерцевої сумки та серця, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи №841/27 від 19 грудня 2012 року, спричинене гострим колючим-ріжучим предметом, яким міг бути ніж, та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, і перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, а причиною смерті ОСОБА_11 є гостра крововтрата, яка розвинулась як ускладнення проникаючого колото - різаного ножового поранення грудної клітки з пошкодженням серця.

В поданих апеляційних скаргах:

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 не заперечуючи доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації дій вважає вирок суду та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачуваного внаслідок м`якості, а тому просить постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_9 за ч.1 ст.115 КК України до 13 років позбавлення волі та стягнути з ОСОБА_9 на користь державного бюджету України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів на загальну суму 3418 грн. 56 коп..

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги прокурор, вказує на те, що судом першої інстанції в порушення п.2 ч.4 ст.374 КПК України в резолютивній частині вирок не вказано про прийняте рішення про відшкодування процесуальних витрат, які повинні бути вказані в разі визнання особи виною. Так в ході досудового розслідування залучалися експерти для проведення експертиз на загальну суму 3418,56 грн., проте судом першої інстанції в резолютивній частині вироку не зазначено про стягнення процесуальних витрат з ОСОБА_9 за експертні роботи. Крім того, судом не враховано вимоги ст.65 КК України та постанову Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону і зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути призначене, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Так ОСОБА_9 вчинив особливо тяжкий злочин проти людини, її життя та здоров`я, що є найвищою соціальною цінністю держави. Тому і просив ухвалити новий вирок відносно ОСОБА_9 ..

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції обвинувачуваний ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу з доповненням в якому ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції та перекваліфікувати його дії з ч.1 ст.115 на ст.118 КК України. В цивільному позові відмовити. Звільнити з під варти в залі суду. Вказані вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції постановлено вирок на сфабрикованих доказах. Так судом першої інстанції не взято до уваги те, що органами досудового розслідування допущено ряд порушень КПК України. Зокрема не враховано, що умислу на умисне позбавлення життя ОСОБА_11 не було. Крім того, в доповненнях апеляційної скарги зводиться до того, що поранення завдано ОСОБА_11 у зв`язку з тим, що на нього кинулась собака з тією інерційною силою з якою було заподіяно поранення ОСОБА_11 ..

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію та заперечив щодо задоволення апеляційної скарги обвинувачуваного ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу підзахисного ОСОБА_9 та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, обвинувачуваного ОСОБА_9 , який в судових дебатах та останньому слові просив задовольнити подану апеляційну скаргу та перекваліфікувати його дії на ст.118 КК України та відмовити у задоволенні апеляції прокурора, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинувачуваного ОСОБА_9 не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так судом правильно встановлено фактичні обставини кримінального провадження і зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні ним вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_11 , а його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.115 КК України.

При таких обставинах, наведених у вироку, відповідає матеріалам справи і ґрунтується на наступних доказах:

- показаннями свідка ОСОБА_13 даними в суді першої інстанції проте, що о 18.00 год 16.10.2012 року він відпочивав з друзями ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 на ловочці по АДРЕСА_2 , куди підійшов ОСОБА_9 , з собакою та відізвав ОСОБА_16 в сторону та між ними був словесний конфлікт протягом 15-20 хв., через дівчину ОСОБА_17 після чого останній пішов. По дорозі до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_11 повідомив, що у ОСОБА_18 з собою є ніж і його потрібно остерігатись. Повертаючись додому по вул. Сєдова їм на зустріч йшов ОСОБА_9 який витягнув ніж і вдарив ним ОСОБА_16 в ліву сторону грудної клітки і втік. В момент нападу ОСОБА_9 був без собаки та в стані алкогольного сп`яніння;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , даними в суді першої інстанції проте, що він був свідком 16.10.2012 року близько 20.00год. словесного конфлікту між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 за дівчину ОСОБА_9 в ході якого останній вів себе агресивно та погрожував ОСОБА_11 , скрити сонну артерію. Після чого ОСОБА_9 ОСОБА_11 та ОСОБА_19 пішли до магазину;

- показаннями свідка ОСОБА_15 даними в суді першої інстанції проте, що у дворі його будинку за адресою АДРЕСА_2 , близько 20,00 год. зустрівся з друзями ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_9 , ОСОБА_20 та ОСОБА_13 .. Потім між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 виник словесний конфлікт, стосовно дівчини ОСОБА_9 , в ході якого останній погрожував фізичною розправою ОСОБА_16 . Близько 22 год. йому зателефонував ОСОБА_13 та сказав, що з ОСОБА_16 щось трапилось і він не може викликати швидку. Приїхавши на місце, побачив ОСОБА_16 на землі без ознак життя, по дорозі він викликав швидку, ОСОБА_13 перебував в шоковому стані та не зміг нічого повідомити;

- показаннями представника потерпілої ОСОБА_21 який в суді першої інстанції повідомив, що 16.10.2012 року дізнався про вбивство брата дружини ОСОБА_11 ;

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 даними в суді першої інстанції проте, що вона є рідною сестрою загиблого ОСОБА_11 17.10.2012 року їй стало відомо що було вбито її брата близько 02.00 год. ночі від друзів брата. Вказану інформацію вона по дзвінку уточнила у міліції. Та повідомила, що її брат був опорою для неї та ніколи не конфліктував з іншими особами;

- показаннями свідка ОСОБА_22 яка в суді першої інстанції повідомила, що вона є рідною сестрою обвинувачуваного і вона того вечора бачила брата із собакою як він гуляв і до нього позаду підбігло двоє не відомих в капюшонах і почали його бити але він відбився від них і утік;

- показаннями свідка ОСОБА_23 який в суді першої інстанції повідомив, що він є сусідом обвинувачуваного і того вечора він з балкону бачив як ОСОБА_9 зі своєю собакою гуляв на подвір`ї та заходив за угол будинку за ним бігло двоє хлопців, одягненні в чорний одяг. Через 20-30 секунд останній повертався в сторону свого будинку;

- показаннями експерта ОСОБА_24 , який в суді першої інстанції повідомив, що він є судово медичним експертом відділу судово медичної експертизи трупів Черкаського обласного бюро медичних експертиз та здійснював експертизу трупа ОСОБА_11 , який був з ознаками алкогольного сп`яніння, і вказав, що виключається можливість спричинення тілесних ушкоджень внаслідок самостійного зіткнення з гострим предметом на механізмі несення удару не все точно відображено. При таких ушкодженнях на нападникові не завжди можуть залишитись сліди крові. У ОСОБА_25 були ушкодженні життєво важливі органи не сумісні з життям. Крім того, вказав на те, що виключається ймовірність того, що потерпілий сам рукою потягнув на себе руку з ножем та з такою силою вігнав його в себе;

- показаннями експерта ОСОБА_26 , який в суді першої інстанції повідомив, що на час огляду ОСОБА_9 у нього ушкоджень не виявлено, однак не може стверджувати, що йому не наносились ушкодження по голові пластиковою пляшкою з рідиною;

- даними протоколу огляду місця події від 17 жовтня 2012 року з фото таблицею до нього, з якого вбачається що на ділянці дороги розташованої при виїзді з двору будинку АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 був виявлений труп ОСОБА_11 ;

- даними протоколу огляду трупа від 17.10.2012 року з фото таблицею, з якого вбачається, що на трупі ОСОБА_11 виявлено поранення грудної клітки зліва;

- даними протоколу огляду місця події від 17.10.2012року з фото таблицею та додаткового протоколу огляду місця події, з яких вбачається що з квао/ртири АДРЕСА_5 по місцю проживання обвинувачуваного було вилучено пара взуття, три мобільні телефони, гумовий кийок, джинси синього кольору, чоловічий светр сірого кольору та два ножа;

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 18 жовтня 2012 року з фототаблицею, та власноручним малюнком ножа з якого вбачається, що обвинувачуваний зайцев показує та розказує, що як та при яких обставинах він наніс удар ножем Васільєву в область грудної клітки;

- даними висновку судово медичної експертизи № 841/27 від 19 жовтня 2012 року з якого вбачається, що при дослідженні трупа ОСОБА_11 виявлено поранення грудної клітки з пошкодженням хрящової частини 6 го ребра зліва, пошкодженням навколосерцевої сумки та серця. Вказане поранення спричинене гострим колюче ріжучим предметом, на що вказує форма рани на шкірі, відсутність дефекту тканини рівні неосаджені краї, форма кінців, характер стінок ранового каналу переважання його довжини над шириною, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та перебуває впрямому причинному зв`язку з настанням смерті. Морфологічні особливості ушкодження на тілі та даних медико криміналістичного дослідження вказують на те, що поранення виникло від дії якогось знаряддя, що володіє властивостями плаского колюче ріжучого і має гостру ріжучу кромку(лезо) та обух завтовшки близько 1,5 мм з добре вираженими ребрами. Параметри травмую чого знаряддя надаються без врахування скоротливої здатності шкіри. Причиною смерті є гостра крововтрата, яка розвинулась як ускладнення проникаючого колото різаного ножового поранення грудної клітки з пошкодженням серця. Враховуючи ступінь вираженості трупних явищ (трупне заклякання добре виражено, трупні плями при натисненні блідніють та відновлюють своє забарвлення через 15 хвилин ) смерть потерпілого настала до 24 години до моменту дослідження трупа в морзі. Маловірогідна можливість, що після спричинення колото різаного поранення грудної кліткиз пошкодженням серця, потерпілий міг виконувати цілеспрямовані дії. Слідів, які б свідчили про можливий самозахист чи боротьбу при судово медичному досліджені трупа не виявлено. Враховуючи тяжкість та локалізацію ушкоджень, виключається можливість збереження життя потерпілому ОСОБА_11 , навіть у разі своєчасного надання медичної допомоги. Встановити взаєморозташування потерпілого ОСОБА_11 , по відношенню до нападника неможливо в зв`язку з відсутністю судово медичних даних. Не виключається можливість, що гострим колюче ріжучим предметом міг бути ніж. Встановити силу, з якої позиції і відстані були спричиненні тілесні ушкодження неможливо в зв`язку з відсутністю судово медичних даних. При судово токсикологічному дослідженні крові трупа виявлено 1,78 проміле етилового спирту. Така концентрація етилового спирту може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння відносно живих осіб. Виключається можливість спричинення вищеописаних тілесних ушкоджень внаслідок самостійного зіткнення з травмуючим предметом.

- Висновком судово медичної експертизи № 1268/208 від 19.10.2012 року, з якого вбачається, що у обвинувачуваного ОСОБА_9 на час огляду зовнішніх ознак тілесних ушкоджень на голові та тілі не виявлено.

Дослідивши вказані докази, проаналізувавши їх та давши їм належну юридичну оцінку, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинувачуваного ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Колегія суддів звертає увагу на те, що судом належно оцінені показання обвинувачуваного ОСОБА_9 в тій частині, що удар ножем він наніс ОСОБА_11 з необережності, оскільки вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_12 , та поясненями судово медичного експерта ОСОБА_24 .

Крім того, колегія суддів звертає увагу що доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 що поранення завдано ОСОБА_11 у зв`язку з тим, що на нього кинулась собака з тією інерційною силою з якою було заподіяно поранення потерпілому є надуманими і необґрунтованими, оскільки спростовується показаннями ОСОБА_12 , який в суді першої інстанції повідомив, що ОСОБА_9 йшов їм на зустріч без собаки та витягнув з кишені ніж і завдав удар потерпілому. Дані твердження апеляційної скарги обвинувачуваного також спростовуються висновком судово - медичної експертизи № 841/27 від 19 жовтня 2012 року з якої вбачається, що при дослідженні трупа ОСОБА_11 виявлено поранення грудної клітки з пошкодженням хрящової частини 6 го ребра зліва, пошкодженням навколосерцевої сумки та серця. Вказане поранення спричинене гострим колюче ріжучим предметом, на що вказує форма рани на шкірі, відсутність дефекту тканини рівні неосаджені краї, форма кінців, характер стінок ранового каналу переважання його довжини над шириною, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Морфологічні особливості ушкодження на тілі та даних медико криміналістичного дослідження вказують на те, що поранення виникло від дії якогось знаряддя, що володіє властивостями плаского колюче ріжучого і має гостру ріжучу кромку(лезо) та обух завтовшки близько 1,5 мм з добре вираженими ребрами. Маловірогідна можливість, що після спричинення колото різаного поранення грудної клітки з пошкодженням серця, потерпілий міг виконувати цілеспрямовані дії. Слідів, які б свідчили про можливий самозахист чи боротьбу при судово медичному досліджені трупа не виявлено. Враховуючи тяжкість та локалізацію ушкоджень, виключається можливість збереження життя потерпілому ОСОБА_11 , навіть у разі своєчасного надання медичної допомоги. Встановити взаєморозташування потерпілого ОСОБА_11 , по відношенню до нападника неможливо в зв`язку з відсутністю судово медичних даних. Не виключається можливість, що гострим колюче ріжучим предметом міг бути ніж.

Колегія суддів звертає увагу на пояснення експерта ОСОБА_24 , який в суді першої інстанції повідомив, що виключається можливість спричинення тілесних ушкоджень внаслідок самостійного зіткнення з гострим предметом на механізмі нанесення удару не все точно відображено. При таких ушкодженнях на нападникові не завжди можуть залишитись сліди крові. У ОСОБА_25 були ушкодженні життєво важливі органи не сумісні з життям. Крім того, вказав на те, що виключається ймовірність того, що потерпілий сам рукою потягнув на себе руку з ножем та з такою силою вігнав його в себе.

Що ж стосується доводів обвинувачуваного ОСОБА_9 в тій частині, що він вчинив злочин з перевищенням меж необхідної оборони, не можна визнати обґрунтованим.

Сутність необхідної оборони, виходячи із законодавчого її визначення, полягає у правомірному заподіянні шкоди особі, яка здійснює суспільно небезпечне посягання, особою, яка реалізує своє право на захист інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Колегією суддів встановлено, що як такого з боку ОСОБА_11 на ОСОБА_9 посягання не було, а мало місце лише словесний конфлікт між ними, який був вирішений ними між собою в ході якого ОСОБА_9 останній вів себе агресивно та погрожував ОСОБА_11 скрити сонну артерію. Даних проте, що потерпілий ОСОБА_11 йдучи на зустріч обвинувачуваному використовував якийсь предмет, та міг спричинити йому тілесні ушкодження ні органами досудового розслідування ні судом не встановлено, отже даних проте, що останній перебував у стані необхідної оборони, межі якої перевищив, у матеріалах немає і судом не здобуто.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_9 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.1 ст.115 КК України вірно з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляції обвинувачуваного ОСОБА_9 щодо неналежної оцінки зібраних доказів, наявності суперечностей у доказах прийнятих судом, неприйняття доказів, які виправдовують його, як наслідок цього, щодо хибності висновків суду про доведеність вини у вчиненні інкримінованого злочину, не ґрунтуються на матеріалах провадженя.

Висновки суду, про неприйняття доказів, які виправдовують засудженого є належним чином мотивованими. Доводи апеляції про можливість кваліфікації дій засудженого за більш м`якою статтею КК України не ґрунтуються на вимогах закону та не ґрунтуються на матеріалах провадження, із яких вбачається доведеність події злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Призначаючи покарання обвинувачуваному ОСОБА_9 суд першої інстанції, врахував вимоги ст.65 КК України зокрема ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який законодавець відносить до категорії особливо тяжких, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинувачуваного, який за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, даних які б обтяжували чи пом`якшували покарання судом не встановлено.

При таких обставинах, суд призначив ОСОБА_9 покарання, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, щодо незаконності вироку внаслідок його м`якості, колегія суддів вважає їх безпідставними і такими, що спростовуються наведеними у вироку обставинами.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування або зміни вироку суду, тому апеляції прокурора захисника в інтересах засудженого та засудженого слід залишити без задоволення.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягли обов`язкове скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинувачуваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 червня 2015 року відносно ОСОБА_9 - без змін.

Головуючий :

Судді :