Справа № 627/1360/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.01.2016 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000462 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, українця, громадянина України, освіта середня, тимчасово не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше засудженого вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 29.01.2015 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим терміном тривалістю 2 роки, за що судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
На початку червня 2015 року, у вечірній час, більш точних дати та часу під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 , перебував вдома по АДРЕСА_1 . Достовірно знаючи, що в сусідньому домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , нікого немає, останній, керуючись корисливими мотивами, маючи мету незаконного збагачення та умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевої кувалди розібрав металевий паркан, який слугував огорожею між вищевказаними домоволодіннями, та викрав вказане майно, що є брухтом чорних металів, вагою 180 кг, вартістю 360 грн..

Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь і розпорядився ним за своїм розсудом, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 8867 від 14.09.2015 року, на вищевказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію раніше виниклого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, в середині липня 2015 року, у вечірній час, більш точних дати та часу під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, маючи мету незаконного збагачення, повторно, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевої кувалди розібрав вищевказаний металевий паркан та викрав дане майно, що є брухтом чорних металів, вагою 120 кг, вартістю 240 грн..

Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь і розпорядився ним за своїм розсудом, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 8867 від 14.09.2015 року, на вищевказану суму, а всього на загальну суму 600 грн..

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечував факту його вчинення при вищевикладених обставинах, пояснивши, що дійсно викрав чуже майно, здавши метал на прийомний пункт металобрухту.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах встановлених у ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Визначаючи міру покарання для ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він осудний, раніше неодноразово судимий, у тому числі і за вчинення злочинів проти власності, перебуває на обліку в Краснокутському РП КВІ з 04.03.2015 року, термін іспитового строку закінчується 28.01.2017 року, на обліку у лікарів психіатра та нарколога Краснокутської ЦРЛ не перебуває, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, проживає на території Олексіївської сільської ради, яка компрометуючими матеріалами відносно нього не розраховує.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному злочині.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину встані алкогольного сп`яніння .

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 , покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі. Крім того, суд зазначає, що обвинувачений, будучи раніше засуджений вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 29.01.2015 року, вчинив злочин у період іспитового строку, а отже покарання слід призначити за сукупністю вироків з застосуванням ч.1, ч.4 ст.71 КК України. На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також є достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався. Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 29.01.2015 року та остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання.

Речовий доказ брухт чорних металів, вагою 120 кг, який знаходиться на зберіганні у потерпілого, повернути потерпілому ОСОБА_5 ..

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1