Справа № 444/2487/15-к
Провадження № 1-кп/444/225/2015

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2015 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Жовква кримінальне провадження № 0000531 від 15.06.2014 року, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, паспорт НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
14 червня 2015 року близько 07 години, керуючи технічно справним автомобілем марки «Москвич» реєстраційний номер « НОМЕР_2 » та рухаючись ним за межами населеного пункту в Жовківському районі Львівської області від озер в напрямку с. Мервичі вказаного району, при під`їзді до Т-подібного перехрестя порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він, керуючи автомобілем, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу та безпечно керувати ним, без причин технічного характеру виїхав праворуч по ходу його руху за межі проїзної частини дороги, де допустив зіткнення із стіною будівлі сторожової будки.

Внаслідок описаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Москвич» реєстраційний номер « НОМЕР_2 » ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 254/2014 судово-медичної експертизи від 20 червня 2014 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини лівої стегнової кістки, рана (скальпована) лобної ділянки з переходом на надбрівну ділянку та повіку лівого ока, які утворились від контакту з тупими предметами, могли бути причинені 14.06.2014 від удару до частин салону автомобіля під час ДТП - зіткнення з перешкодою, відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування 29 жовтня 2015 р. між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення.

Така угода відповідає вимогам ст. 469, 472 КПК України. Угода про примирення містить положення про те, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість за ст. 286 ч. 1 КК України, узгоджують вид і розмір покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.

Обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 ствердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілим, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення їй зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що угоду про примирення потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України. Вказаний злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про примирення добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.

Керуючись ст. 314, 370, 374, 384, 424, 469, 471-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду, укладену 29 жовтня 2015 р. між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення у кримінальному провадженні № 0000531, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 15.06.2014 р.

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 286 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, паспорт НОМЕР_1 , на користь держави :

- 1 107,00 грн. за проведення судової автотехнічної експертизи № 4501 від 12.02.2015 р.,

- 1 168,00 грн. за проведення судової автотехнічної експертизи № 4500 від 18.02.2015 р.,

- 984,00 грн. за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 4499 від 02.02.2015 р.,

- 1 152 грн. за проведення автотехнічної експертизи № 1/1064 від 28.10.2015 року.

Речові докази: 1). автомобіль марки «Москвич», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », що знаходиться на зберіганні на території ТзОВ «Геслан», що за адресою с. Сопошин, вул. Туринецька 4 Жовківського району Львівської області, повернути ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, потерпілим виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення Апеляційним судом Львівської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1