ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/3/16-к
провадження № 1-кп/691/39/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище кримінальне провадження, внесене 30.11.2015 року до ЄРДР за № 0000571, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Хлистунівка Городищенського району Черкаської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 11.02.2014 року, за ч. 1 ст. 164 КК України,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 18.09.2008 року, ОСОБА_5 зобов`язаний щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею повноліття, на користь матері дитини ОСОБА_7 .

Однак, ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 11.02.2014 року, за ч. 1 ст. 164 КК України, до двох років обмеження волі, з дворічним іспитовим строком, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, у добровільному порядку відмовився виконувати рішення суду, а саме, умисно ухилився від сплати аліментів на утримання дочки, маючи, при цьому, тимчасові джерела доходів за рахунок тимчасових заробітків, та не повідомивши про них державного виконавця, в результаті чого, за період з 01.01.2014 року по 30.11.2015 року, в нього виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 12305 грн. 00 коп..

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та суду пояснив, що дійсно він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, однак, постійного місця роботи не має, у зв`язку з чим не спроможний сплачувати аліменти повністю. Крім цього, вважає, що потерпіла буде витрачати кошти на інших членів сім`ї, а не на спільну дитину.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його вина також підтверджується показами потерпілої ОСОБА_4 , про те, що її колишній чоловік ОСОБА_5 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання спільної дочки ОСОБА_6 , однак, аліменти не сплачує та іншої допомоги на утримання дитини не надає.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, вважає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною, із розумінням позбавлення права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що оскільки ОСОБА_5 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), будучи раніше засудженим за злочин, передбачений цією статтею, його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 164 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є сприяння розкриттю злочину, оскільки останній, добровільно повідомив орган досудового розслідування про обставини скоєння злочину та всіх осіб, у яких він працював і отримував доходи.

Суд не приймає до уваги в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 щире каяття, оскільки останній, лише визнає факт вчинення ним злочину та, при цьому, не бажає виконувати рішення суду про сплату аліментів на користь матері дитини. Суд не приймає до уваги запевнення обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він найближчим часом сплатить аліменти, оскільки, як вбачається з вироку Городищенського районного суду Черкаської області від 11.02.2014 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України, в ході розгляду справи, ОСОБА_5 також обіцяв сплатити аліменти, однак, після постановлення судом указаного вироку, жодного разу не виконав своєї обіцянки.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, свою вину в скоєному злочині визнав повністю та сприяв слідству, а також те, що він, будучи раніше засудженим за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, на шлях виправлення не став та, в період іспитового строку, знову скоїв умисний злочин, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому ОСОБА_5 , з метою його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у вигляді обмеження волі.

У кримінальному провадженні судові витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368 - 370, ч. 2 ст. 373, ст. 374, п. 1 ч. 1 ст. 392, ч. 2 ст. 394, п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 11.02.2014 року, та призначити остаточну міру покарання ОСОБА_5 у вигляді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців обмеження волі.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Копію вироку суду, після його проголошення, негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1