Справа № 337/4234/15-к
Провадження № 1-кп/337/314/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурор ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт.Чернігівка Чернігівського району Запорізької області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

27.07.2015 року, приблизно о 04-00 годині, ОСОБА_5 , діючи умисно, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись навпроти під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 , через відчинені пасажирські двері, проник до автомобіля ВАЗ 21043, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , вартість якого складає 51 837 грн. 41 коп., згідно висновку експерта № 199/15 від 30.07.2015 року, що належить ОСОБА_4 , використовуючи викрутку, пошкодив замок запалення та повернувши лічинку запалення завів автомобіль, на якому зник з місця скоєння злочину, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 289 ч.1 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

У судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю. Суду пояснив, що він гуляв, коли побачив автомобіль, що стояв на бул. Будівельників у м.Запоріжжі. Двері автомобіля були не зачинені. Він проник в автомобіль, завів автомобіль і поїхав на ньому. Автомобілем заволодів, бо мав намір покататися. У скоєному розкаюється.

31.07.2015 року між обвинуваченим і потерпілим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України та разом з обвинувальним актом направлена суду.

Згідно даної угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання яке повинен понести обвинувачений у вигляді трьох років обмеження волі з іспитовим строком, відповідно до ст.75 КК України на один рік, з покладанням частини обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачений та потерпілий підтвердили у судовому засіданні добровільність укладеної угоди, повне розуміння її позицій, а також узгодженого для призначення обвинуваченому покарання, просять затвердити укладену угоду про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Форма і зміст угоди про примирення відповідають ст. 471 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені йому п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дій будь-яких інших обставин,ніж ті що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України, зокрема вимогам ст.. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.

Прокурор проти затвердження угоди про примирення не заперечує, також не заперечує проти призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 31.07. 2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді трьох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

У період випробувального терміну, на підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 не виїздити за межі України на постійне місце проживання без повідомлення органів кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1