31.08.2015 Справа № 367/5599/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені кримінальне провадженні по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимого 19.02.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з наданням випробувального терміну строком на 1 рік; звільнений від відбуття покарання 08.04.2014 р. на підставі ст. 1 п. а Закону України «Про амністію у 2014 р.»;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 20.06.2015 р. о 15 год. 40 хв., знаходячись поряд із залізничною колією неподалік від провулку Будьонного в м. Буча Київської області, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, повторно, шляхом ривку, рукою, відкрито зірвав із шиї потерпілої ОСОБА_5 належні їй золотий ланцюжок 585 проби вагою 3 грама та золотий хрестик 585 проби вагою 0,97 грам, вартість яких відповідно до висновку спеціаліста щодо вартості викраденого майна від 22.07.2015 р. складає 2372 гривні 00 копійок.
Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному злочині визнав повністю, підтвердив обставини скоєння ним злочину викладені в обвинувальному акті. Показав, що 20.06.2015 р. після обіду (точної години та вулиці не пам`ятає), він переходив залізничні колії в районі залізничного вокзалу м. Бучі та побачив потерпілу, яка нахилилася та у якої на шиї висів золотий ланцюжок та золотий хрестик. Він (обвинувачений) зірвав ланцюжок з хрестиком та побіг в сторону переїзду м. Бучі. В подальшому викрадені золоті речі здав до ломбарду в м. Києві, а гроші витратив на власні потреби. Вказав, що в подальшому викупив ланцюжок з хрестиком, щоб віддати вказані речі потерпілій. У вчиненому обвинувачений щиро кається. Просить його суворо не карати, стверджує, що більше не стане на злочинний шлях.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 20.06.2015 р. о 15 год. 40 хв. вона переходила залізничні колії в м. Бучі (в районі залізничного вокзалу). Назустріч їй шли два хлопці. Один з них (обвинувачений), зірвав у неї з шиї золотий ланцюжок на якому висів золотий хрестик, коли вона нахилилася та побіг в сторону вул. Горького. В подальшому викрадені речі їй повернули працівники міліції, претензій до обвинуваченого вона не має.
В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не оспорює докази зібрані по провадженню, відповідно до ст. 349 КПК України, зі згоди всіх учасників процесу, інші докази по провадженню суд не досліджує.

Органом досудового слідства дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст. 186 ч.2 КК України, як умисні протиправні дії, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинені повторно. Суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого вірною.

Обираючи міру покарання, суд враховує характер і ступень суспільної небезпечності скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, особу обвинуваченого та те, що він скоїв тяжкий злочин.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вчинив злочин в період коли попередня судимість не знята та непогашена в установленому законом порядку, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та вагітну дружину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд знаходить щире каяття в скоєнні злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства зважаючи на те, що на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей та вагітна дружина, а тому можливо, призначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, звільнити його від відбування покарання із випробуванням та із наданням іспитового строку. Суд вважає, що дане покарання у відповідності до ч.2 ст. 65 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів. Запропоноване прокурором покарання у вигляді 4 років позбавлення волі суд вважає надмірним та таким, що не відповідає тяжкості скоєного злочину.

Цивільний позов та судові витрати по даному провадженні відсутні, речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому суд обирає у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання по цій статті у вигляді 4 х (чотирьох) років 6 и (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

-періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Речові докази по провадженню: золотий ланцюжок та золотий хрестик,передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 обрати у вигляді особистого зобов`язання.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі 30 днів із моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1