Справа №11-397/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадення - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010року серпня 26 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого: Лугового М.Г.,

суддів: Крамаренка В.І., Борсая В.М.,

з участю прокурора: Каргатан Н.А.,

адвоката: ОСОБА_2,

засудженого: ОСОБА_3,

потерпілої: ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 15 червня 2010р. яким ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, , громадянин України, українець,

уроженець та мешканець с. Косівщина Сумського району Сумської області, раніше не засуджувався,

засуджений за ст. 286 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 - 10000 гривень у відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави -1407 гривень 60 коп. судові витрати за проведення експертизи і 1038 гривень 88 коп. за стаціонарне лікування потерпілого в лікувальному закладі.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним і засуджений за скоєння злочину за слідуючих обставин.

18 вересня 2009 року, близько 19год. 40 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ - 2101 д/н 3 99-94 СУ і рухаючись по вул. Прокофєва в м.

Суми в напрямку вул. Кірова в районі магазина Хвиля зневажив безпекою руху, не врахував дорожню обстановку під час виникнення небезпеки для руху, не вжив своєчасно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу і скоїв наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який в порушення п. 4.7 Правил дорожнього руху перетинав проїзду частину вулиці Прокофєва поза межами пішохідного переходу. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Керуючи автомобілем ОСОБА_3 порушив п.п. 1.3; 1.5; 12.3 Правил дорожнього руху України.

В апеляції засуджений ОСОБА_3 вказує, що суд розглядаючи справу не звернув уваги на те, що органи досудового слідства провели досудове слідство однобічно, не повно та необєктивно і прийшов до помилкового висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину. Висновок судово-автотехнічної експертизи був побудований на підставі показів потерпілої під час відтворення обстановки і обставин події з її участю і при цьому не були взяті до уваги його пояснення при проведенні даної слідчої дії. В експертизі маються суттєві суперечності між описовою та резолютивною її частинами, але суд розглядаючи справу також не звернув на це уваги. Окрім цього в судовому засіданні була допитана в якості свідка ОСОБА_6, яка була безпосереднім очевидцем даної дорожньо-транспортної пригоди, але суд їх не взяв до уваги, тобто проігнорував. Незрозуміло яким чином судово - медичні експерти прийшли до висновку про те, що потерпілому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, так як він знаходився на стаціонарному лікуванні з 18 вересня по 25 вересня 2009 року. У звязку з тим, що досудове слідство було проведено однобічно і неповно, а висновки суду про доведеність його вини не відповідають фактичним обставинам справи, він прохає вирок суду скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу злочину.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_2 які підтримали апеляцію засудженого, потерпілу ОСОБА_4 яка вважала вирок суду законним і обгрунтованим, міркування прокурора Каргатан Н.А. про залишення вироку без зміни, а апеляцію засудженого такою що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи які викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню частково.

' Викладені у вироку висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину за обставин викладених у вироку підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які перевірено в судовому засіданні в установленому кримінально-процесуальним законодавством порядку.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляції засудженого про те, що він не вчиняв злочину за який його засуджено.

Так, свідок ОСОБА_5 вказала, що 18.09.2009 року, близько 19 год. 40хв. вона разом з братом перетинала вулицю Прокофєва в районі магазину Хвиля. Вона тримала брата за руку, але він вирвався і став самостійно перетинати вулицю. Автомобіль який рухався по дорозі в їх напрямку здійснив наїзд на її брата.

Свідок ОСОБА_7 підтвердила, що вона знаходилась в автомобілі під керуванням ОСОБА_3 в якості пасажира який рухався в напрямку вул. Кірова по вул. Прокофєва. В районі зупинки 1-е училище вона помітила як по середині правої смуги бігла маленька дитина, з права наліво відносно руху їх автомобіля, та дівчинка яка її наздоганяла. ОСОБА_3 різко загальмував і повернув кермо вліво, але дитина все ж таки вдарилася в праву задню дверку автомобіля і впала.

При огляді автомобіля ВАЗ - 2101 - д/н 3 99-94 СУ яким керував ОСОБА_3 були встановлені механічні пошкодження його правої частини у вигляді подряпини краски (а.с. 18-23).

З висновку судово-медичної експертизи (а.с.41-42) вбачається, що потерпілий ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, отримав тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для його життя в момент їх заподіяння.

З висновку судово - автотехнічної експертизи № 237 вбачається, що в дані дорожній ситуації в діях водія ВАЗ - 2101 д/н 3 99-94 СУ вбачається порушення вимог п.п. 1.3; 1.5; 12.3 Правил дорожнього руху України і вони знаходяться в прямому причинному звязку з дорожньо - транспортною пригодою. В даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ - 2101 мав технічну можливість уникнути наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України (а.с. 54-59).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано поклав в основу вироку висновки судово - автотехнічної, судово - медичної експертиз, протоколи огляду місця події, та огляду транспортного, засобу які обєктивно вказують на те, що саме ОСОБА_3 керуючи автомобілем порушив правила дорожнього руху, що призвело до дорожньо - транспортної пригоди і заподіяння малолітньому потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляції засудженого ОСОБА_3 проте, що він прийняв всі можливі заходи щоб уникнути наїзду на пішохода, але останній сам порушив правила дорожнього руху і вдарився в праве заднє крило його автомобіля. При цьому колегія суддів враховує і ту обставину, що потерпілим була малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому засуджений був зобовязаний більш уважно в даній ситуації спостерігати за дорожньою обстановкою під час керування автомашиною.

Що ж стосується доводів апеляції засудженого ОСОБА_3 про те, що на його погляд від отриманого удару потерпілий не міг отримати тяжкі тілесні ушкодження, то вони також не заслуговують на увагу і спростовуються висновком судово - медичної експертизи.

Таким чином, знаходячи висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 в порушенні правил дорожнього руху при керуванні транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, правильним, колегія судців приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 також вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

Разом з тим, призначаючи засудженому ОСОБА_3 основну і додаткову міру покарання, суд у вироку вказав, але не в повній мірі врахував обставини, що суттєво помякшують покарання.

Так, ОСОБА_3, раніше не засуджувався, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, його стан здоровя, та те, що від вчиненого не настало тяжких наслідків, ставлення матері потерпілого до вчиненого.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе помякшити ОСОБА_3 призначене судом основне покарання, застосувавши вимоги ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, та не застосовувати додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 15 червня 2010 року відносно ОСОБА_3 змінити, помякшивши йому міру покарання.

Вважати засудженим ОСОБА_3 за ст. 286 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням і іспитовим строком 1 рік.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_9