Справа № 11-569/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 02.06.2010
УХВАЛА

Іменем України

02 червня 2010р. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Левчук О.Д.

Суддів - Нагорного А.М., ГайдайР.М.,

з участю прокурора - Лукашевича С.Л., адвоката ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2, - розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями прокурора та засудженого на вирок Іванківського районного суду Київської області від 29.12.2009 року.

Цим вироком ОСОБА_2

22 серпня 1968р. народження, уродженць та житель ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий, -

засуджений за ст.364 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі, з позбавленням права займати керівні посади та посади повязані з розпорядженням матеріальними цінностями терміном на 2 роки, за ст.246 КК України на 2 роки позбавлення волі з конфіскацією незаконно добутого, за ст.267-1 ч.4 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, остаточно призначене покарання 4 роки позбавлення волі, з позбавленням права займати керівні посади та посади повязані з розпорядженням матеріальними цінностями строком на 2 роки та конфіскацією всього незаконно добутого.

У відповідності до вимог ст.ст.75,76 КК України, ОСОБА_2 від відбуття основного покарання звільнено з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

Кримінальна справа стосовне ОСОБА_3, співучасника засудженого у вчиненні злочинів, закрита судом з підстав, передбачених ст.47 КК України та - ст. 10 КПК України.

ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що він, працюючи на посаді лісничого Котовського лісництва ДСКП «Чорнобильська Пуща» та будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою отримання незаконним шляхом деревини та грошових коштів від її реалізації, приблизно 15 квітня 2009р. приїхав до приватного підприємця ОСОБА_3 в с. Вовчків Поліського р-ну Київської обл., де той має у приватній власності 2 пилорами, та назвавшись лісничим запропонував постачати на пилораму деревину, а ОСОБА_3, у свою чергу, мав виготовляти дошки. За надану послугу ОСОБА_2 пообіцяв розраховуватись з ОСОБА_3 частково деревиною та дровами. Досягнувши домовленості з ОСОБА_3, ОСОБА_4 дав дозвіл ОСОБА_3 на вирубку дерев дуба сухостійного у виділі 5 кварталу 96 Котовського лісництва, запевнивши останнього, що це його територія обслуговування, і що він має документи на вирубку лісу.

ОСОБА_3 та працівники його пилорами - ОСОБА_5 і ОСОБА_6, не будучи обізнаними у злочинних намірах ОСОБА_7, у період з 16 квітня 2009р. по 08 липня 2009р., спиляли у виділі 5

кварталу 96 Котовського лісництва ДСКП «Чорнобильська Пуща», що знаходиться в зоні безумовного (обовязкового) відселення внаслідок Чорнобильської катастрофи, 154 дерева дуба сухостійного, 2 дерева породи береза, загальним обємом 43,58куб.м, на загальну суму 75 927грн.65коп. Дерева розпиляли на колоди та перевезли на пилораму до ОСОБА_3П в с.Вовчків, за межі зони відчуження, без належних документів та дозиметричного контролю, де з вказаної деревини виготовили деревне вугілля для потреб ОСОБА_3

Крім того, ОСОБА_7, в середині квітня 2009р., прибувши у квартал 105 Котовського лісництва ДСКП «Чорнобильська пуща», разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_5, запевнивши останніх, що це його територія обслуговування та переконавши, що має документи на вирубку лісу, вказав на дерева породи сосна, які росли у виділі 2 та 4 вказаного кварталу, та запропонував зрізувати дерева найбільшої товщини, перевезти їх на пилораму до ОСОБА_3 та розпилювати на дошки в потрібній йому кількості, та до вказаних ним дат. ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_7, у період з 03 травня 2009р. по 03 липня 2009р. спиляли у виділах 2 та 4 лісового кварталу 105 Котовського лісництва 156 дерев сосни та 8 дерев вільхи, загальним обємом 225,79куб.м. на загальну суму 549408грн.66коп., та вивезли за межі зони відчуження до пилорами ОСОБА_3, де виготовили дошки га передали ОСОБА_2, який розпорядився ними за власним розсудом.

В поданій апеляції прокурор не оспорює доведеність вини і правильність юридичної кваліфікації дій засудженого, але вважає вирок суду занадто мя»ким, в зв»язку з невідповідністю призначеного засудженому покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів, та особі засудженого.

Прокурор вважає, що застосування ст.75 КК України стосовно ОСОБА_2 є порушенням кримінального закону, оскільки суд, на думку прокурора, неповною мірою врахував обставини справи, характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів та дані про особу засудженого, який вини у вчиненому злочині не визнав, завданих збитків - не відшкодував.

Прокурор просить вирок суду скасувати і постановити свій вирок, яким ОСОБА_2 призначити покарання

- за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих, адміністративно-господарських обов'язків та функцій представника влади строком на 3 роки;

- за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України - у вигляді позбавлення золі строком ка 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих, дміністративно-господарських обов'язків та функцій представника влади строком на 3 (три) роки;

- за вчинення злочину, передбаченого ст. 246 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією всього незаконно здобутого;

- за вчинення злочину, передбаченого ст. 246 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з конфіскацією всього незаконно добутого;

- за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 267-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих, адміністративно господарських обов'язків та функцій представника влади строком на 3 (три) роки та з конфіскацією всього незаконно здобутого.

В доповненнях до апеляції прокурор вважає, що рішення суду в частині цивільного позову прийняте судом з порушенням вимог кримінально-процесуального закону, просить в частині цивільного позову вирок суду скасувати і в цій частині справу - направити на новий судовий розгляд з порядку цивільного судочинства.

Засуджений в поданій апеляції та доповненнях до неї, просить вирок суду скасувати і виправдати його за всіма пунктами предявленого обвинувачення. Вважає, ще на досудовому слідстві та в судовому засіданні не були встановлені всі обставини, які б дали правові підстави для притягнення його до кримінальної відповідальності та пред'явлення обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ст. 246 КК України.

Апелянт стверджує, що ні на досудовому слідстві ні в суді, експертизи або оцінки завданої шкоди навколишньому природному середовищу незаконною порубкою лісу не проводилось і навіть питання про її призначення та проведення не піднімалось, тому і шкоду нанесену природному навколишньому середовищу не визначено. Також засуджений зазначає, що досудовим слідством і судом, встановлено не більше 15 епізодів незаконної порубки лісу, з вивозом за один раз не більше 9 м.куб., що вказує на значно менший о6»єм доведеного обвинувачення.

Засуджений також вважає, що не встановивши обставин і місць реалізації деревини, яку йому інкриміновано як незаконно вирублену, - досудове слідство і суд не в повній мірі встановили об»активяу сторону злочину. В зв»язку з цим ОСОБА_2 вважає свою вину недоведеною, просить вирок суду скасувати і справу стосовно нього провадженням закрити.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляцію, засудженого та його адвоката, які заперечували проти апеляції прокурора і підтримали апеляцію засудженого, перевіривши вирок суду, матеріали справи і доводи апеляцій, колегія суддів вважає апеляції прокурора і засудженого частково обґрунтованими.

Як вбачається з вироку суду і матеріалів справи, суд повно, всебічно і об»єктивно дослідив всі докази і обставини справи, надав їм належну юридичну оцінку і обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини і правильність юридичної кваліфікацїї дій засудженого.

Вина засудженого доведена показами свідків, протоколами слідчих дій, речовими доказами і другими матеріалами справи. Покази ОСОБА_4 про його непричетність до скоєного злочину спростовується показами його співучасника - ОСОБА_3 і показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили його участь у не законній вирубці. Вина також доведена показами і інших свідків, які суд дослідив і в сукупності з іншими доказами - прийняв як доведення вини ОСОБА_4

Призначаючи засудженому покарання, суд врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину і особу засудженого, який позитивно характеризуєтья, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Та обставина, що підсудний вини не визнав, вказує на його позицію щодо обвинувачення, гарантована йому законом, і не може бути підставою для застосування стосовно нього більш суворого покарання. Застосування ст.75 КК України є законним і обґрунтованим.

Однак, приймаючи рішення про доведеність вини в об»ємі пред»явленого ОСОБА_2 обвинувачення, суд допустився порушень вимог ч.2 ст. 327 КПК України. Згідно цих вимог, обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена.

ОСОБА_2 було пред»явлене обвинувачення у вирубці деревини сосни в кількості 225 м.куб. З матеріалів справи вбачається, що такий висновок був зроблений відповідно до кількості наявних газів на місці вирубки, в той же час допитані по справі свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 в процесі досудового слідства показали, ще деревини сосни було зрубано і вивезено не більше 135 м. куб. (т.1 а.с. 103,105,109). В суді ці покази не спростовані. При таких обставинах рішення суду про вирубку 255,79 м. куб. сосни базується на припущеннях, безперечно доведеним є вирубка і вивіз 135 м. куб. сосни, що і може бути інкриміновано засудженому. Кваліфікація дій засудженого в зв»язку зі зменшенням кількості незаконно вирубаних дерев, - не міняється.

Поряд з цим, не посилання в резолютивній частині вироку на ст.27 КК України, судова колегія вважає не істотним порушення, оскільки в мотивувальній частині є таке посилання, а покарання призначене в межах санкції ст.267-1 КК України, відповідно вимог ст.65 КК України.

Крім того, згідно вимог ст.297,298 КПК України, якщо в справі заявлено цивільний позов, він мас бути оголошеним на початку судового слідства, з встановленням позиції обвинувачених стосовно позову.

З протоколу судового засідання вбачається, що ці вимоги закону судом дотримані не були. Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що до скоєння злочину був причетний і ОСОБА_8, кримінальну справу стосовно якого було закрито з нереабілітуючих підстав. На досудовому слідстві питання про солідарну відповідальність співучасників не досліджувалась, а тому рішення суду в частині цивільного позову постановлене з порушенням кримінально-процесуального закону, і на неповно досліджених обставинах справи.

Виходячи з викладеного, судова колегія вважає, що в цій частині вирок суду має бути скасовано з направленням справи в цій частині на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Стосовно посилання засудженого на недоведеність його вини за обвинуваченням за ст.246 КК України з причини не встановлення істотної шкоди, - не може бути прийнята судом до уваги, оскільки така шкода встановлена вартістю вирубленої деревини. Обвинувачення за цей злочин є законним і обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.365,366 КПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора і засудженого задовольнити частково. Вирок Іванівського районного суду Київської обл. від 29 грудня 2009р. стосовно ОСОБА_2 змінити.

Виключити з обвинувачення ОСОБА_2 звинувачення його у вирубці 90 м.куб. деревини сосни, як недоведене. Вважати його винним у вирубці дуба сухостійного і 135 м.куб. сосни.

Вирок в частині цивільного позову - скасувати, справу в цій частині направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Судді: Левчук О.Д. Нагорний А.М. Гайдай Р.М.