Справа № 583/2663/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" серпня 2015 р. м. Охтирка Сумської області
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді слідчого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта не повна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.08.2009 року за ст. 185
ч. 1, 104, 76 КК України до позбавлення волі на строк 6 місяців з іспитовим строком 1 рік;
- вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.04.2010 року за ст. 185
ч. 2, 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік;
- вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.02.2013 року за ст. 289
ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;
- вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.03.2013 року за ст. 185
ч. 3, 69 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
13.08.2015 року на розгляд Охтирського міськрайонного суду Сумської області за погодженням з прокурором слідчим внесене клопотання відносно ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В подальшому ОСОБА_9 умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переніс зазначений бойовий припас в кишені куртки до домоволодіння АДРЕСА_1 , де залишив біля хвіртки на території домоволодіння та зберігав бойовий припас до 12.08.2015, тобто незаконно, без передбаченого законом дозволу носив та зберігав бойові припаси.
12.08.2015 року ОСОБА_9 був повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Причетність до вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтверджується доказами отриманими під час провадження досудового розслідування.
ОСОБА_9 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, останній раз 29.03.2013 Охтирським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3, 69 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, 27.03.2015 року звільнений по відбуттю строку покарання. ОСОБА_9 , перебуваючи у Бердичівській виправній колонії №70, придбав саморобний ніж і з метою подальшого зберігання перевіз ніж та зберігав за місцем свого проживання у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України. Вказані факти свідчать про те, що ОСОБА_9 , перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність.
Починаючи з 05 серпня 2015 року по 12 серпня 2015 року підозрюваний ОСОБА_9 перебував у розшуку, у зв`язку з тим, що переховувався від слідства та місце знаходження його не було невідоме.
Вказані факти свідчать про те, що ОСОБА_9 , перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, або іншим шляхом перешкоджати слідству по кримінальному провадженню.
Слідчий обґрунтовував, що підозрюваний ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин, ніде не працює, не має власної сім`ї та дітей, зареєстрований в
с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області, раніше судимий, 23.04.2015 року порушено кримінальне провадження за ч. 2 ст. 263 КК України, 22.05.2015 року пред`явлено підозру за фактом зберігання ОСОБА_13 за місцем мешкання по АДРЕСА_1 холодної зброї, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить вчасне, якісне досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, тому є всі підстави застосувати відносно нього запобіжний захід тримання під вартою.
Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до семи років.
Слідчий зазначав, що згідно ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 кримінального правопорушення середньої тяжкості, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, а також наявних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_14 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив тяжке кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших осіб, сприяти їм у переховуванні доказів його причетності до вчинення злочину; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Посилаючись на викладене, слідчий просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_15 .
В судовому засіданні слідчий підтримав вимоги за клопотанням з наведених у ньому мотивів.
Прокурор в судовому засіданні також висловився про задоволення вимог за клопотанням слідчого, пославшись на те, що ОСОБА_9 , будучи раніше судимим, вчинив незаконні дії з придбання ножа під час перебування в місцях позбавлення волі, за що 22.04.2015 року йому пред`явлено підозру за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, на протязі червня-серпня 2015 року його місце знаходження було невідоме, внаслідок чого йому був оголошений розшук. Крім того, 12.08.2015 року йому повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Під час обговорення питання про застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор наполягав на задоволенні клопотання слідчого, вважав відсутніми підстави для обрання іншого виду запобіжного заходу підозрюваному, оскільки підозрюваний неодноразово судимий, схильний до скоєння правопорушень.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти вимог за клопотанням слідчого, пояснив, що вилучену у нього гранату він зберігав за місцем свого проживання близько 12 днів, отримав її у подарунок від чоловіка, з яким разом був на військових навчаннях, не знав, про те, що вилучена у нього граната відноситься до боєприпасів і є бойовою.
Захисник в судовому засіданні підтримав думку підозрюваного.
Суд, врахувавши думку осіб, що беруть участь у розгляді справи, вирішуючи вимоги за клопотанням виходив з того, що згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.
З дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду місця події та висновку експерта № 62 від 13.08.2015 року суд встановив, що представлений на дослідження предмет еліпсоїдної форми оливкового кольору є корпусом бойової гранати Ф-1 вітчизняного виробництва часів СРСР, відноситься до боєприпасів, а саме, конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, Представлений на дослідження предмет циліндричної форми зі скобою відносяться до боєприпасів, містить вкрай чутливу ініціюючу вибухову речовину, і є бойовим запалом типу УЗРГМ до ручних гранат вітчизняного виробництва (типу Ф-1, РГ-42 чи РГД-5). Корпус гранати Ф-1 разом із запалом гранати УЗРГМ придатні для здійснення вибуху.
Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Згідно ст. 176 ч. 4 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст. 177 ч. 1, 2 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Судом враховано, що згідно ч. 1, ч. 2 п. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Досліджуючи доводи за клопотанням, суд встановив, що слідчим та прокурором відповідно до приписів ст. 177 КПК України ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.08.2015 року по справі № 583/2630/15-к, провадження № 1-кс/583/509/15, доведено, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.
За висновком суду відповідно до ст. 194 КПК України ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про що свідчать протокол огляду від 12.08.2015 року за місцем його проживання, його допиту від 12.08.2015 року, де він розповів про обставини вчиненого злочину, не визнав вину. З висновку експерта № 62 від 13.08.2015 року вбачається, що вилучена у ОСОБА_5 граната Ф-1 та запал УЗРГМ є боєприпасами, придатні для здійснення вибуху.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України судом дана оцінка зазначеним вище доказам про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
Враховано, що ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні може бути призначене покарання до семи років позбавлення волі.
Судом зважено, що підозрюваний має молодий вік, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих злочинів, але висновків з цього не зробив, є схильним до скоєння правопорушень, про що свідчить пред`явлення йому підозри після звільнення з місць відбування покарання: 23.04.2015 року - за ст. 263 ч. 2 КК України, 12.08.2015 року - за ст. 263 ч. 1 КК України.
Підозрюваний перебуває на обліку у лікаря-психіатра з приводу емоційно-нестійкого розладу особистості граничного типу, стан компенсації, але не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта № 292 від 16.07.2015 року/а.с.23-25/.
Судом встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, звідки посередньо характеризується, як особа, щодо якої відсутні скарги, мешкає разом з матір`ю ОСОБА_17 , яка не має впливу на поведінку та дії сина. ОСОБА_9 не має власної сім`ї чи утриманців. Маючи працездатний вік, підозрюваний не має постійного місця роботи чи навчання, не вживає заходів до пошуку роботи, через що має нестабільне матеріальне становище, а його пояснення про роботу та участь у військових навчаннях не знайшли підтвердження жодними доказами.
Таким чином, суд дійшов висновку, що в силу приписів ст. 183 ч. 1 КПК України прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Крім того, щодо підозрюваного відсутні обмеження щодо обрання йому тримання під вартою, визначені п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, оскільки в судовому засіданні доведено, що підозрюваний, будучи раніше судимим, перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування і йому повідомлено про підозру у вчиненні нового злочину.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України суд визнав за обов`язок при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.
Пунктом 1 частини 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду;2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;3) здати на зберігання до Охтирського МВ УМВС України у Сумській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В силу положень ст.ст. 196 ч. 4, 197 КПК України суд визнав за обов`язок визначити строк тримання під вартою підозрюваного з моменту його взяття під варту, але не більше, ніж до 24.00 год. 12.10.2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 5 пункту «с» Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою з моменту його взяття під варту 14.08.2015 року до 12.10.2015 року, з подальшим утримуванням у Сумському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України в Сумській області.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_18 обов`язків, визначених КПК України
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_19 наступні обов`язки:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, а саме з с. Чернеччина Охтирського району Сумської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) здати на зберігання до Охтирського МВ УМВС України у Сумській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Охтирського міськрайонного суду Сумської області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 - під варти, повідомивши усно та письмово Охтирський міськрайонний суд Сумської області.
Строк дії ухвали до 24.00 год. 12.10.2015 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.
Суддя слідчий Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_20