Справа № 740/3420/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/39/2016
Категорія - ч.2ст.125 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 січня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження №0000927 внесеного до ЄРДР 04 червня 2015 року за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 вересня 2015 року, якою закрите кримінальне провадження щодо -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина, Чернігівської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаною ухвалою суду щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК, закрито кримінальне провадження з підстав передбачених п.7 ч.1 ст.284 КПК через відмову потерпілої ОСОБА_6 від обвинувачення.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду потерпіла ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції від 11 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області.

Вважає, ухвалу суду першої інстанції незаконною. Вказуючи, що судом невірно застосовано вимоги п.7 ч.1 ст.284 КПК України щодо закриття провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України. Оскільки, перебуваючи в стані післяродової депресії написала про відмову від заяви про обвинувачення ОСОБА_7 і просила закрити по справі провадження у зв`язку з тим, що помирилась з обвинуваченим, але від обвинувачення не відмовлялась. Вказує, що копію ухвали суду від 11 вересня 2015 року не отримувала, а ознайомилась з матеріалами провадження лише 09 листопада 2015 року.

Інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг на ухвалу суду не подавали.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти доводів і вимог апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду такою, що постановлена у відповідності із процесуальним законом, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні 11 вересня 2015 року не приймала участь та копію ухвали суду щодо ОСОБА_7 не отримувала, а надпис зроблений секретарем на зворотній стороні обкладинки справи про отримання копії ухвали потерпілою 18.09.2015 року за підписом того ж секретаря та за відсутності підпису самої ОСОБА_6 не може засвідчувати факт отримання потерпілою копію ухвали суду першої інстанції від 11.09.2015 року. Тому колегія суддів, за наявних обставин, вважає за можливе поновити потерпілій ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_7 було пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України в тому, що він 04 червня 2015 року близько 9 години прибув на подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_9 , де на підґрунті ревнощів, маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та доводячи свої наміри до кінця, передбачаючи наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій та бажаючи їх настання, умисно наніс удар кулаком правої руки в плече та удар кулаком правої руки в область спини ОСОБА_9 , утримуючи її лівою рукою, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді чотирьох крововиливів правого плеча і одного крововиливу лівого передпліччя, одного крововиливу по заднє-боковій поверхні грудної клітки зліва, загроза передчасних пологів при вагітності.

Дії ОСОБА_7 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК, як умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Ухвалою суду від 11 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 кримінальне провадження було закрито з підстав передбачених п.7 ч.1 ст.284 КПК через відмову потерпілої ОСОБА_6 від обвинувачення.

Згідно з вимогами ст.477 КПК кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочато слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених кримінальним законом.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого, а його відмова від обвинувачення у випадках, передбачених цим Кодексом, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Тобто, зазначена норма є імперативною, оскільки в категоричній формі передбачає закриття кримінального провадження на підставі заяви потерпілого.

Відповідно до вимогам п.7 ч.1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК.

Згідно з п.1 ч.1 ст.477 КПК кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення може бути розпочато щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України.

Оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.125 КК щодо ОСОБА_6 і остання подала до суду заяву про відмову від обвинувачення (а.к.п. 16), суд першої інстанції обґрунтовано закрив кримінальне провадження на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Системний аналіз статей 26, 477 КПК дає підстави вважати, що суд діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Колегія суддів критично ставиться до доводів, наведених в апеляційній скарзі потерпілої, про те, що ухвала суду має бути скасована лише з тих підстав, що потерпіла не відмовлялась від обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України та судом, на її думку, було невірно розцінена її відмова від заяви щодо обвинувачення ОСОБА_7 .. В зв`язку з чим, вимога потерпілої про скасування ухвали суду з призначенням нового судового розгляду є необґрунтованою і безпідставною.

Процесуальна форма закриття кримінального провадження, в тому числі й з підстави відмови потерпілого від обвинувачення, у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, встановлена в абзаці 2 ч. 7 ст. 284 КПК України, згідно якої якщо обставини, передбачені пунктами 5,6,7,8,9 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Суд першої інстанції при закритті кримінального провадження дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону.

Зважаючи на наведене судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційні вимоги потерпілої залишилися недоведеними. На підставі викладеного, знаходячи ухвалу суду законною, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, а відповідно не знаходить підстав, і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 вересня 2015 року, якою було закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4