Справа № 1-325/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі судді Головчака М.М.,

при секретарі Редько К.О.

з участю: прокурора Піддубної Л.П.

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2

представника цивільного позивача ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному

кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Росія, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючий машиністом кранівником на ЗАТ «Костюмерс-Скло-Зоря», проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_5 ЗО вересня 2009 року, близько 10 год. 45 хв., керуючи вантажним автомобілем «ЗІЛ-130», реєстраційний номер НОМЕР_1, з несправною робочою гальмівною системою, а саме не загальмовувалося переднє ліве колесо, рухаючись по вул. Макарова в м.Рівне, зі сторони вул. Дубенської в напрямку вул. Млинівської, приблизно зі швидкістю 50 км/год., проїжджаючи пішохідний перехід, позначений дорожніми знаками № 5.35.1. та № 5.35.2. і дорожньою розміткою 1.14.1. «Зебра», що розташований неподалік перехрестя вул. Макарова - вул. Ювілейна, неправильно оцінив дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, з моменту виникнення небезпеки для нього, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу допустив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_1, який перетинав проїзну частину по вказаному нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно напрямку руху вантажного автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: кататравми; закритої травми органів черевної порожнини, розриву селезінки, що ускладнився внутрішньочеревною кровотечею, постгеморагічною анемією важкого ступеня, закритого уламкового перелому правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням відломків, осаднення обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, тулуба, які згідно акту висновку судово-медичного експерта № 2120 від 18.11.2009 відносяться до тяжких як небезпечні для життя.

У прямому безпосередньому причинному зв'язку з виникненням дорожньо - транспортної пригоди і шкідливими наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_5 пунктів Правил дорожнього руху, які вимагають:

- п. 1.4. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те,що інші учасники виконують ці Правила.

- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний :

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 4.16. Пішохід має право:

а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника в світлофора;

- п. 12.3. Правил дорожнього руху, згідно якому у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

- п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

п. 31.1. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації/

- п. 31.4.1. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: гальмові системи:

г) порушено герметичність пневматичного або пневмогідравлічного гальмового приводу, що спричиняє зменшення тиску повітря при непрацюючому двигуні більш як на 0,05 МПа (0,5 кГс/кв.см) за 15 хв у разі приведення в дію органів керування гальмовою системою;

Підсудний ОСОБА_5, вину визнав повністю і пояснив, що 30 вересня 2009 року, приблизно о 10 годині 40 хвилин він рухався на власному вантажному автомобілі марки «ЗІЛ 130» по вулиці Макарова зі сторони Дубенської в напрямку вул..Млинівської м.Рівне. В машині знаходився пасажир ОСОБА_6. Зазначив, що машина була загруженою цеглою загальною вагою 4 тонни, яку мав перевезти в село Деревяне Рівненського району. Вказує, що їдучи по вул.Макарова в м.Рівне зі швидкістю 50 км/год, підїжджаючи до Т-подібного перехрестя вул. Макарова та вул.Ювілейної до нерегульованого пішохідного переходу транспортних засобів, йому на зустріч рухався вантажний автомобіль з трьох осьовим напівпричепом. Коли він розїхався з даним тягачем, він побачив перед своїм автомобілем пішохода, який перебігав проїзну частину, і зразу ж почав екстрено гальмувати, але уникнути зіткнення з пішоходом не зміг. Після того, як його автомобіль зупинився, він вийшов з салону та побачив, що на проїзній частині лежить хлопець. У вчиненому, щиро розкаюється, жалкує про вчинене, просить суворо не карати, оскільки на його утримання троє дітей, мати інвалід по зору, яка являється і інвалідом війни. Предявлений цивільний позов з збільшеними позовними вимогами визнає частково, а саме матеріальну шкоду на суму 4550 грн., зазначив, що 4500 гривень на відшкодування матеріальної шкоди потерпілому були надіслані поштовим переказом на імя ОСОБА_2, моральну шкоду визнає теж частково а саме на суму 10450 грн., які ним теж були надіслані потерпілому, оскільки в нього на даний час складне матеріальне становище, також зазначив, що зобовязується в подальшому відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду в сумі 40000 грн. згідно домовленістю

Виходячи з вищевикладеного, відповідно до вимог ст.299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього учасники судового розгляду не заперечують. При цьому суд зясував, чи правильно розуміє підсудний ОСОБА_5 та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також розяснив їм, що у такому випадку будуть позбавлені права оспорювати ті фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Окрім повного визнання вини підсудним ОСОБА_5, його вина доводиться зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно протоколу допиту потерпілого, який в судовому засіданні скориставшись правом передбаченим ч.3 ст.49 КПК України відмовився давати показання у справі, та підтримавши показання які давав на досудовому слідстві, вбачається, що 30 вересня 2009 року приблизно о 10 год.40 хв. він знаходився в поліклініці №3, що по вул.Макарова в м.Рівне. Вийшовши з поліклініки він направився до нерегульованого пішохідного переходу, що неподалік перехрестя вул. Ювілейної та вул..Макарова м.Рівне. Підійшовши до проїзної частини, подивившись ліворуч автомобілів не було, праворуч бачив, що рухається автомобіль, але він знаходився далеко, і він почав в швидкому темпі переходити дорогу. Зазначає, що дорогу він почав переходити на пішохідному переході. Дійшовши приблизно до середини дороги, він трохи змістився ліворуч, тобто вийшов за межу переходу оскільки злякався автомобіля який рухався на нього. Через деякий час він відчув удар, що було дальше не памятає.

(Т1 а.с. 105)

Згідно висновку судово-медичної експертизи №2120 від 18 листопада 2009 року, вбачається що у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження, які згідно акту висновку судово-медичного експерта №2120 від 18 листопада 2009 року відносяться до тяжких як небезпечні для життя.

(Т1 а.с.51-52)

Відповідно до висновку технічного стану транспортного засобу №392 від 11 листопада 2009 року встановлено, що перед дорожньо-транспортною пригодою робоча гальмівна система дослідженого автомобіля марки « ЗІЛ 130» д.нт1793 РВК знаходилася в технічно несправному стані, та не могла в повній мірі виконувати всі функції, які передбачені конструкцією.

(Т1 а.с.59-64)

Протоколом огляду місця події від 30 вересня 2009 року, схемою та фото таблицею до нього, де зафіксовано місце розташування транспортного засобу марки «Зіл 130» д.н 17-53 РВК під керуванням ОСОБА_5 після ДТП.

(Т1 а.с.5-13)

Згідно висновку судової авто технічної експертизи від 14 грудня 2009 року за №438, вбачається, що в причинному звязку з даною дорожньо-транспортною пригодою, з технічної точки зору, знаходиться невідповідність дій водія автомобіля НОМЕР_2, вимогам п.12.3 і п.18.1 Правил дорожнього руху України.

(Т1 а.с.85-89)

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 07 грудня 2009 року, де потерпілий на місці ДТП розповів механізм та обставини ДТП.

(Т1 а.с.109-110)

Оскільки підсудним ОСОБА_5, цивільний позов визнано частково, то судом прийнято рішення про його дослідження.

12 березня 2010 року в кримінальній справі ОСОБА_1, ОСОБА_2 був поданий цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортною пригодою.

Просили стягнути з відповідача ОСОБА_5 4550 гривень на відшкодування завданої неповнолітньому ОСОБА_1 матеріальну шкоду та 80 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

03 червня 2010 року в процесі розгляду кримінальної справи позивачі збільшили розмір позовних вимог, просили додатково стягнути 16 82 грн.33 коп.( без врахування попередньої суми) матеріальної шкоди та моральну шкоду.

В обгрунтованні позову зазначають, що матеріальні збитки становлять :

- 4550 грн.00 коп.- витрати на лікування, що підтверджується квитанціями на придбання медикаментів.

- 10750 грн.00 коп.- витрати на послуги нянь, які доглядали ОСОБА_1, що підтверджується договором про надання послуг від 01 листопада 2009 року та від 02 листопада 2009 року.

- 2869 грн.90 коп. витрати на пальне;

- 1228 грн. 61 коп.- витрати на продукти харчування;

- 1167 грн. 82 коп.- витрати за купівлю ліків;

- 66 грн.00 коп. витрати на телефонний зв'язок, що разом становить 20 632,33 коп.

09 липня 2010 року позивачі повторно збільшили розмір позовних вимог, просили стягнути 5249 грн.97 коп., що включає витрати на поїздку на оздоровлення до Автономної Республіки Крим, що разом становить 25882 грн.03 коп.(з урахуванням суми яка зазначена в первісному позові) та моральну шкоду.

Окрім того зазначають, що потерпілому та його сім»ї нанесено моральну шкоду. ОСОБА_1 довилося перенести дві хірургічні операції, під час яких він перебував під дією наркозу. Психологічний стан ОСОБА_1, за якого він не може нормально сприймати все, що повязане з переходом через дорогу, автомобілями. Потерпілим отримується амбулаторне лікування, згідно діагнозу посттравматичний стресовий розлад. Крім того потерпілий перебуває на лікування у відділенні травматології Рівненської обласної лікарні після проведеної операції по видалення металофіксації. Всі викладені фактори неабияким чином завдають значних моральних страждань та психологічних розладів.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В судовому засіданні захисником підсудного була подана квитанція про перевід коштів на імя ОСОБА_2 в розмірі 15000 грн. на відшкодування шкоди.

Враховуючи, те що законним представником потерпілого ОСОБА_1 ОСОБА_2 не подано належних доказів, які б підтверджували, що понесені ним витрати а саме на проїзд в сумі 2869,90 грн., харчування в сумі 1228,61 грн., телефонні розмови в сумі 66 грн., оздоровлення в сумі 5249,97 грн., були спричинені як наслідок заподіяння підсудним шкоди, тому суд приходить до висновку, що позов в цій частині задоволенню не підлягає за недоведеністю позовних вимог.

В судовому засіданні доведено, що майнова шкода, завдана неповнолітньому потерпілому ОСОБА_1 становить 4550 грн. витрат на придбання ліків, що стверджуться відповідними квитанціями (а.с. 98-205); 10750 грн. оплата за послуги няні, що стверджується договорами про надання послуг няні від 01.11.2009 року та 02.11.2009 року, розписками про отримання коштів за оплату послуг (а.с. 227-230); та додаткові витрати на придбання медикаментів в розмірі 1167,82 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 238-240), а всього 16467,82 грн. Суд вважає позовні вимоги в цій частині доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Як вбачається з квитанцій про поштовий переказ від 12.03.2010 року (а.с. 207), від 30.05.2010року (а.с.216), підсудний ОСОБА_5 здійснив переказ коштів потерпілому на суму 15000 гривень, з них 4550 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 10450 грн. у відшкодуванням моральної шкоди, дані обставини представник потерпілого ОСОБА_2Г не заперечує.

Тому, відповідно до ст. 1182 ЦК України, з підсудного слід стягнути на користь законного представника потерпілого завдану матеріальну шкоду в розмірі 11917,82 грн. : ( 16467,82 грн.- 4550 грн.( відшкодована шкода))

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1)у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя;

2)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів;

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Ч.2 п.1 вищевказаної статті передбачає відповідальність за завдану моральну шкоду якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Стосовно заявлених позовних вимог, щодо стягнення моральної, їх слід задовольнити частково.

Відповідно розяснень даних в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Виходячи із засад розумності та справедливості, а також те, що потерпілий на даний час не відновив стан здоровя, продовжує лікування, суд вважає за можливе розмір моральної шкоди визначити в сумі 50 000 гривень. Оскільки підсудним 10 450 гривень відшкодовано, тому підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 39 550 грн.

Дії підсудного ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, особою яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 вчинив необережний злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, який, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття, повне визнання підсудним своєї вини, сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданого потерпілому збитків, наявність на утримання мати інваліда «Дитини війни», клопотання трудового колективу «Консюмерс-Скло-Зоря» про помякшення покарання ОСОБА_5

Обставин, які обтяжують покарання, вчинення злочину, щодо малолітньої особи.

Що стосується особи підсудного, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, злочин вчинив вперше, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання негативно не характеризується, за місцем роботи характеризується виключно позитивно.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_5 враховуючи обставини, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, з урахуванням особи винного та фактичних обставин справи, обставин, які обтяжують покарання, суд вважає про можливість виправлення засудженого без відбуття покарання, а тому вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України.

У звязку з тим, що підсудний ОСОБА_5 вчинив необережний злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, який, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, суд вважає за необхідним позбавити його права керувати транспортним засобом.

Керуючись ст.ст.321,324,328-339 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання пять років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній підписку про невиїзд.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 як відшкодування, завданої неповнолітньому ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 11917( одинадцять тисяч девятсот сімнадцять) грн. 82 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 як відшкодування, завданої неповнолітньому ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 39 550 ( тридцять девять гривень пятсот пятдесят) грн., а всього 51467 ( пятдесят одна тисяча чотириста шістдесят сім) гривень 82 копійки.

Речовий доказ по справі автомобіль НОМЕР_3 повернути власнику ОСОБА_5

Технічний НОМЕР_4 на автомобіль марки «ЗІЛ 130» повернути власнику ОСОБА_5;

Посвідчення водія серія РВА №000754 та талон до посвідчення водія серія РВА №152754 видані на імя ОСОБА_5 залишити в матеріалах кримінальної справи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя :