Справа № 741/371/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/764/2015
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження, зареєстрованих в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12.015.270.200.000.096, за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2015 року, постановлений щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Феневичі, Іванківського району Київської області, проживаючого у АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта не повна середня, не одруженого, раніше судимого Носівським районним судом Чернігівської області від 30 січня 2015 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Бобровиця Чернігівської області, проживаючої у АДРЕСА_2 , не працюючої, освіта середня, незаміжньої, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

26 лютого 2015 року, близько 21-ої год., ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_7 викрали з огородженого парканом подвір`я господарства ОСОБА_12 , в АДРЕСА_3 , дві чавунні плити та залізну решітку, загальною вартістю 472 грн. 60 коп., чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

За скоєння даного кримінального правопорушення вироком місцевого суду визнані винуватими з призначенням покарання:

- ОСОБА_6 по ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_6 частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2015 року та обрано остаточну міру покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 обрано тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з часу взяття його під варту;

- ОСОБА_7 по ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, - 1 рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на користь держави 123 грн. в рахунок компенсації витрат на проведення судово- товарознавчої експертизи.

Цим же вироком визнано винуватою з призначенням покарання ОСОБА_11 , вирок щодо якої не оскаржується.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та ухвалити новий, призначивши ОСОБА_7 , із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Зазначає, що в частині призначення покарання ОСОБА_7 у виді обмеження волі вирок суду є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Як в ході досудового розслідування, так і в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 має дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , що також зазначено і у мотивувальній частині вироку. Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до 14 років.

Обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду змінити та на підставі ст. 69 КК України призначити йому покарання нижче від найнижчої межі у виді позбавлення волі строком 1 рік 3 місяці. Вважає, що судом 1-ої інстанції не враховані всі пом`якшуючи обставини, а саме його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача, прохання прокурора задовольнити апеляційну скаргу прокурора і відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, думку адвокатів і обвинувачених про обґрунтованість всіх апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого обґрунтованою, а апеляційну скаргу прокурора такою, що підлягає частковому задоволенню.

У судових засіданнях місцевого та апеляційного судів обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не заперечували своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та підтвердили фактичні обставини кримінального провадження, викладені в обвинувальному акті та вироку суду.

ОСОБА_6 окрім того просив апеляційний суд пом`якшити покарання з огляду на його щире каяття, сприяння в розкритті та розслідуванні злочину, стан здоров`я.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих діянь, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам, підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, яким дана належна юридична оцінка, та ніким не оспорюється.

В той же час, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного обвинуваченого суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу винуватого, обставини кримінального провадження, що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначити покарання необхідне й достатнє для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 409 КПК України, підставами для скасування вироку місцевого суду, при розгляді справи в апеляційному суді, є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При обранні обвинуваченій ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про її особу.

Вирішуючи питання в частині призначення покарання ОСОБА_7 у виді обмеження волі місцевий суд залишив поза увагою, що обвинувачена має дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до 14 років.

Каяття у вчиненому злочині, компенсацію в грошовому виразі заподіяної шкоди потерпілому та відсутність тяжких наслідків від вчинення злочину місцевий суд обґрунтовано визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених.

За цих обставин місцевий суд правильно застосував до ОСОБА_7 ст. 75 КК України. Але залишилася поза увагою прокурора і не знайшла свого відображення в апеляційній скарзі та обставина, що на обвинувачену не було покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Такі обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, як попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого і пройти курс лікування від алкоголізму, наркоманії або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, покладати на ОСОБА_7 колегія суддів вважає не доцільним, бо шкода потерпілому відшкодована і наявність у обвинуваченої зазначених хвороб не встановлена.

При обранні покарання ОСОБА_6 місцевий суд не в повній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який активно сприяв розкриттю злочину, йому встановлено діагноз: наслідки перенесеної (анамнестично в липні 2013 р.) важкої закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, лівобічною субдуральною гематомою (трепанація черепа 16.08.13 р. видалення підгострої субдуральної гематоми): хронічна лівобічна субдуральна гематома, синдром внутрішньочерепної гіпертензії, помірний лівобічний спастичний геміпарез з порушенням функції ходи, розсіяна неврологічна симптоматика, цефалічний, астено-невротичний синдром, помірні когнітивні розлади. Післяопераційний дефект кісток лівої тім`яно-скроневої області 32 мм в діаметрі. Останні дві обставини, у сукупності із зазначеними вище, колегія суддів вважає такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і, з урахуванням особи винного, дають підстави призначити ОСОБА_6 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції інкримінованої статті КК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 374, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

засудила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Скасувати вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в частині призначеного покарання і вважати засудженими:

- ОСОБА_7 - за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків передбачених п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.;

- ОСОБА_6 - за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на 1 рік.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_6 частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2015 року та обрати остаточну міру покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі.

В решті вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4