справа № 243/1330/15-к
провадження № 1-кп/243/154/2015
УХВАЛА
24 грудня 2015 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
розглянувши під час відкритого судового засідання в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області(Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського,2) кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 121, ч.1 ст. 309 КК України,
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , -
Під час розгляду кримінального провадження виникло питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою в зв`язку із спливом строку дії ухвали суду.
Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Прокурором в судовому засіданні було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні висловила позицію щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти, в обґрунтування якої зазначила, що обвинувачений у разі звільнення його звільнення, у цей час вчинить наступне кримінальне правопорушення, тим самим доведе свою схильність до вчинення кримінальних правопорушень.
Захисник ОСОБА_7 наполягав на звільненні свого підзахисного з-під варти, оскільки відсутні ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачений в судовому засіданні поклався на розсуд суду.
Згідно із п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При вирішенні питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.
Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленні волі до десяти років. Крім того, обвинуваченому інкримінується вчинення декількох злочинів, при цьому, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення скоєного під час домашнього арешту. Суд враховує також вагомість наявних доказів зібраних по справі. Суд зазначає, що обвинувачений є раніше судимим, на момент обрання запобіжного заходу не працював, не одружений, осіб на утримання не має, має задовільний стан здоров`я, що дає суду дійти до висновку про відсутність міцних соціальних зв`язків.
З урахуванням наведеного, з метою повного та об`єктивного розгляду справи, з метою забезпечення встановлення істини в справі та забезпечення виконання процесуальних рішень, з метою запобігання ризикам визначеним ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання що підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому не вбачається, оскільки, на думку суду, в даному конкретному випадку утримання під вартою обвинуваченого вимагають інтереси суспільства.
Вивчивши матеріали кримінального провадження та вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до переконання про необхідність та доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою на строк шістдесят діб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 термін тримання під вартою в Артемівській установі виконання покарань УДПтС України в Донецькій області на строк 60 (шістдесят) діб з 24 грудня 2015 року до 21 лютого 2016 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1