Справа № 314/4299/15-к
Провадження № 1-в/314/896/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.09.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
представника установи: ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні заяву ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієво, Донецької області, громадянина України, освіта середня, до засудження не працював. Мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого:

1.20.06.2003 року за ст.185 ч.3, 304, 70 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 01.08.2005 року по на підставі ст.3 п. «б» ЗУ «Про амністію».

2.22.12.2005 року за ст.122 ч.1, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

3.16.06.2006 року за ст.185 ч.3, 71 ч.1 КК України до 4 років 6 позбавлення волі. Звільнений 21.02.2009 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяця 1 день.

4.08.08.2011 року за ст.185 ч.2, 70 ч.4, 75, 76 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

5.27.06.2013 року за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі.

По даній справі засуджений: 27.06.2013 року Єнакієвським міським судом Донецької області за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Зарахувати в строк відбування покарання час перебування під вартою з 05.05.2012 року по 28.07.2012 року

Початок строку: 29.05.2014 року. Кінець строку: 06.03.2016 року.

Вирок вступив в законну силу: 12.07.2014 року.
про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55), надійшла заява про можливість умовно-дострокового звільнення. В судовому засіданні представник адміністрації дану заяву не підтримав.

З 24.04.2015 року перебуває на лікуванні в міжобласній туберкульозній лікарні при Софіївській виправній колонії УДПтС України у Запорізькій області (№ 55). За час відбування покарання характеризувався посередньо: заохочень та стягнень не мав.

На виробництві установи не працевлаштований, в зв`язку з хворобою на туберкульоз.

За час відбування покарання характеризується посередньо. Заохочень та стягнень не має.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ним неслужбових стосунків.

Не приділяє уваги в необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість;

Навмисно уникає виконання робіт із сомообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні.

Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Відповідно до статті 123 КВК України бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».
Відповідно до ст.59 КВК України підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов.

Під дію заохочувальних норм передбачених законодавством засуджений ОСОБА_5 підпадає:

-зміна умов тримання згідно ст.101 КВК України, наступила по відбуттю 1/3 строку покарання, тобто 06.11.2014 року. Рішенням комісії установи від 18.05.2015 року йому було відмовлено як такому, що хворіє на туберкульоз.

-заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, згідно статті 82 КК України, наступає по відбуттю 1/2 строку покарання, тобто 06.03.2015 року. Рішенням комісії установи від 18.05.2015 року йому було відмовлено як такому, що хворіє на туберкульоз.

-умовно-дострокового звільнення, згідно статті 81 КК України, наступає по відбуттю 2/3 строку покарання, тобто 06.07.2015 року. Рішенням комісії установи від 11.08.2015 року йому було відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.

Адміністрація колонії заяву не підтримала і вважає, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення.

Прокурор заяву не підтримав і вважає, що заяву не належить задовольняти.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника адміністрації установи, який не підтримав заяву засудженого, який просить суд застосувати до нього заохочувальну норму, передбачену ст. 81 КК України, думку прокурора про заперечення, щодо задоволення заяви, вважає заяву засудженого такою, що не підлягає задоволенню на підставі наступного:

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, а отже в задоволені заяви про умовно-дострокове звільнення необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволені заяви засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55) відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

28.09.2015