АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/107/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/442/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - cт. 185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5 ;

захисника-адвоката ОСОБА_6 ;

обвинуваченої ОСОБА_7 ;

потерпілого ОСОБА_8 ;

при секретарі ОСОБА_9 ,

із застосуванням технічного комплексу Оберіг
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 на вирок Козівського районного суду від 06 жовтня 2015 року, яким визнано винною та призначено покарання:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій у АДРЕСА_1 , громадянці України, непрацюючій, судимій Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 17.12.2012 року за ч.1 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. 20.03.2013 року вирок змінено - ч.1 ст.185 КК України - позбавлення волі на 1 рік 6 місяців, згідно ч.4 ст.70 КК України. Остаточний вирок за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за ч.1 ст.185 КК України по даному вироку більш суворим по вироку Заліщицького районного суду Тернопільської області від 18.06.2012 року - позбавлення волі терміном 2 роки, згідно ст. 75 КК України - умовно з випробувальним терміном 1 рік, із застосуванням ст.76 КК України,

за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання - звільнено з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, із встановленням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, яку повідомляти в разі зміни місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до неї.

Ухвалою від 28 вересня 2015 року кримінальне провадження №0000004 від 05 січня 2015 року, стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у частині обвинувачення ОСОБА_7 у крадіжці телефону Нокія, що належить ОСОБА_10 закрито, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно вироку суду обвинувачена з травня по вересень 2012 року ОСОБА_7 проживала у житловому будинку ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 , де у неї виник намір на викрадення з кімнати вказаного житлового будинку двох крісел, килиму для подальшого їх використання у власній квартирі в АДРЕСА_1 .

В третій декаді серпня 2012 року ОСОБА_7 таємно викрала з кімнати житлового будинку ОСОБА_11 в АДРЕСА_2 , два бувші у користуванні дерев`яні крісла вартістю 200 грн., килим коричневого кольору з візерунком, розміром 2,50x1,35 метра, вартістю 350 грн.

ОСОБА_7 розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_12 , матеріальну шкоду на суму 550 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок Козівського районного суду від 06 жовтня 2015 року в частині кваліфікації правопорушення та міри покарання змінити.

Зазначає, що обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України в повному обсязі не знайшло свого підтвердження в ході судового слідства та оцінки доказів. Вирок суду першої інстанції підлягає до зміни, оскільки в її діях є ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, чи іншого злочину.

Вважає, що судом не враховано її молодий вік, погашену судимість, стан здоров`я, позитивні характеристики. При даній кваліфікації правопорушення та застосованим максимальним іспитовим строком 3 роки, суд позбавив її можливості заробляти кошти для родини.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить вирок Козівського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2015 року в частині кваліфікації правопорушення та міри покарання змінити.

Судом невірно застосовано максимальний іспитовий строк.

Заслухавши суддю-доповідача, в дебатах: міркування прокурора, який погодився із вироком суду, захисника обвинуваченої, обвинувачену та потерпілого, які вважають що вирок суду першої інстанції слід змінити в частині застосування іспитового строку, дослідивши матеріали та доводи апеляції, колегія вважає наступне.

Висновок суду про винність обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України за вказаних у вироку обставин, відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Так, допитані:

обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні, визнала, що без дозволу потерпілого взяла у нього речі, наведені у вироку. Вони у неї знаходились більше двох років;

потерпілий ОСОБА_8 ствердив, що ОСОБА_7 без його дозволу забрала в нього два крісла і килим в 2012 році, а повернула в січні 2015 року після його заяви в міліцію. Жодних претензій до обвинуваченої немає.

Таким чином, судом вірно кваліфіковано дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно із врахуванням попередніх судимостей за аналогічні злочини.

В той же час, слід виключити із вироку посилання суду :

на викрадення в групі осіб, оскільки така кваліфікуюча ознака не інкримінувалась органами слідства та не підтверджується жодними доказами;

обтяжуючу обставину вчинення злочину повторно, оскільки вона є кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 185 КК України і такою не являється.

Із врахуванням наведених обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також пом`якшуючих покарання обставин : повного відшкодування збитків, клопотання потерпілого в апеляційній скарзі, стану здоров`я, матеріального та сімейного стану, незначної суми викрадених речей, колегія вважає, що покарання за ч. 2 ст. 185 КК України слід пом`якшити до півтора року позбавлення волі із врахуванням відомостей про особу, зменшивши іспитовий строк до 1 року.

Тому апеляції підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А.
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Козівського районного суду від 06 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання змінити, пом`якшивши до 1,5 (півтора) роки позбавлення волі за ч.2 ст. 185 КК України.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Виключити обтяжуючу обставину вчинення злочину повторно; посилання суду на викрадення в групі осіб. В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2