№707/1824/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2015 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000416 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої в м.Черкаси, проживаючої та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, неодруженої, непрацюючої, раніше несудимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:

12 квітня 2015 року о 18-30год. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання в домоволодінні по АДРЕСА_1 зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 , 1970р.н., на грунті раптово виниклих неприязних відносин до останнього, що виникли під час сварки, яка переросла у бійку, маючи умисел на умисне вбивство, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою заподіяння смерті останньому, схопила зі столу кухонний ніж та тримаючи ніж у правій руці нанесла ОСОБА_9 три удари ножем. Своїми умисними діями ОСОБА_6 згідно висновку експертизи від 13.04.2015р. №03/01-285 спричинила ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ушкодження грудної клітки у вигляді рани та синця на передній поверхні грудної клітки, ушкодження сьомого ребра зліва, навколосерцевої сумки, серця та діафрагми, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та від якого настала смерть ОСОБА_9 .

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала частково, а саме не визнала кваліфікацію складу злочину, вважаючи, що вона не вчинила вмисне вбивство, а перевищила межі необхідної оборони, тому її дії слід кваліфікувати за ст.118 КК України. Пояснила, що 12.04.2015р. десь о 18-00год. вона разом із своїм співмешканцем ОСОБА_9 перебували за місцем свого проживання в домоволодінні по АДРЕСА_1 . Між ними виникла сварка. А перед цим ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 у них у дворі вечеряли та вживали алкогольні напої, після чого ОСОБА_12 пішов додому. ОСОБА_9 у будинку почав нецензурно її ображати, схопив її за горло і вдарив її об лежанку, вдарив її кулаком у підборіддя та почав бити руками та відштовхнув її. Як відбувались події далі вона не пам`ятає, оскільки вказала, що вона була побита та перебувала в емоційно-збудженому стані, а саме не пам`ятає: як саме схопила ніж, як саме, куди і скільки нанесла ударів потерпілому. Через деякий час ОСОБА_10 стало погано, він став харчати, вона стягла його на підлогу та робила штучне дихання. Де були поранення у потерпілого вона не знає. Потім вона вибігла на вулицю і сказала сусідам, щоб ті викликали медичну допомогу і міліцію. Ніж, яким вона наносила удари, вона викинула на смітник на вулиці і прикрила листям, з якою метою - не знає. Вказала, що ОСОБА_9 її постійно ображав, та періодично бив, останній раз він її побив десь за 20 днів до цього. Вбивати його вона не хотіла, а хотіла лише оборонитись. Вказала, що вона була твереза. Вирватись вона не могла.

Крім часткового визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується наступними доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_13 , даними у судовому засіданні, який пояснив, що він працює помічником ДІМ. Коли відбулось вбивство 12.04.2015р. він був понятим при огляді місця події. У домоволодінні по АДРЕСА_1 було виявлено труп ОСОБА_9 . Біля будинку на вулиці було оглянуто купу сміття, на яку вказала обвинувачена, та виявлено ніж, схожий на кухонний. ОСОБА_6 сказала, що вона сховала цей ніж в купі сміття після конфлікту зі своїм співмешканцем. Спочатку ОСОБА_6 на місці події давала пояснення, що вона не знає хто вбив ОСОБА_9 . Вказав, що ОСОБА_9 був не агресивний;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , даними у судовому засіданні, який пояснив, що коли відбулось вбивство 12.04.2015р. він був понятим при огляді місця події. У с.Шелепухи біля домоволодіння ОСОБА_6 було знайдено ніж у купі сміття. ОСОБА_6 водила працівників міліції із понятими і сама все показувала. Вказав, що ОСОБА_9 був спокійний, а ОСОБА_6 як вип`є, то стає агресивною. Відповідний протокол він підписував;

- показаннями свідка ОСОБА_15 (син обвинуваченої), даними у судовому засіданні, який пояснив, що коли відбулись події він був після рибалки у дядька вдома. Прибігла сусідка і сказала, що у них вдома відбулась бійка. Від пішов додому і побачив, що вітчим ОСОБА_9 лежить на підлозі і не дихає. Мати ( ОСОБА_6 ). витерла на вітчимові кров. На матері були тілесні ушкодження. Коли приїхали працівники міліції, то спочатку мати говорила, що це не вона вбила вітчима. Пояснив, що вітчим бив матір, особливо після вживання алкогольних напоїв, однак цього він безпосередньо ніколи не бачив;

- даними протоколу огляду місця події від 12.04.2015р. із фототаблицею до нього, згідно якого було зафіксовано обстановку вчинення злочину; виявлено у домоволодінні по АДРЕСА_1 на підлозі труп ОСОБА_9 із слідами поранень, вилучені різні сліди, взяті змиви речовини бурого кольору, схожі на кров, зразки волосся та зрізи нігтів з трупа ОСОБА_9 (а.с.50-57);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з участю підозрюваної ОСОБА_6 від 14.04.2015р. та фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_6 пояснила та показала на місці, як саме відбувались події, як саме вона нанесла кілька ударів ножем ОСОБА_9 , як сховала ножа в купі сміття, фактично підтвердивши свої показання, дані у судовому засіданні (а.с.58-65);

- даними протоколу огляду трупа від 13.04.2015р., згідно якого в присутності двох понятих оглянуто труп ОСОБА_9 , виявлено поранення на тілі трупа, вилучено одяг трупа (а.с.67-69);

- даними лікарського свідоцтва про смерть №285 від 13.04.2015р., згідно якого причиною смерті ОСОБА_9 вказано: використання гострого предмету з метою вбивства (а.с.71);

- даними висновку судово-медичної експертизи трупа №03-01/285 від 13.04.2015р., згідно якого причиною смерті є проникаюче колото-різане ушкодження грудної клітки у вигляді рани та синця на передній поверхні грудної клітки, ушкодження сьомого ребра зліва, навколосерцевої сумки, серця та діафрагми, яке ускладнилося розвитком гострої крововтрати. Проникаюче колото-різане ушкодження грудної клітки відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, виникло від дії знаряддя, що володіє властивостями плаского колюче-ріжучого і має гостру ріжучу кромку (лезо) та обух завтовшки близько 1мм з помірно вираженими ребрами. Вказане проникаюче ушкодження виникло незадовго до настання смерті, а саме на протязі короткого проміжку часу, який обраховується від кількох хвилин до десятків хвилин. У крові трупа виявлено 2,3 проміле етилового спирту. Така концентрація спирту в крові може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння у живих осіб (а.с.72-74);

- даними протоколу огляду предметів від 05.06.2015р., згідно якого оглянуто ряд предметів та речей, які були вилучені з місця події, а саме різні сліди, тампони із змивами речовини бурого кольору, схожі на кров, зразки волосся та зрізи нігтів з трупа ОСОБА_9 , вирізки з речей, одяг, взуття трупа та одяг ОСОБА_6 (а.с.76-79);

- даними висновку експерта №43МК від 25.05.2015р., згідно якого на светрі, кофті, тільнику, та шкіряному клапті з грудної клітки, що надані на експертизу, є по одному пошкодженню, які є колото-різаними та виникли від дії якогось знаряддя, що володіє властивостями плаского колюче-ріжучого і має гостру ріжучу кромку (лезо) та обух завтовшки близько 1мм з помірно вираженими ребрами, шириною травмуючого знаряддя на рівні погруженої частини близько 15-16мм. Можливість спричинення пошкоджень на одязі та ушкодження на клапті шкіри від трупа ОСОБА_9 від дії клинка ножа наданого на експертизу не виключається (а.с.103-105);

- даними висновку судово-психіатричного експерта №154 від 07.07.2015р., згідно якого у період правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_6 підозрюється (12.04.2015р.) вона не страждала психічним захворюванням, не знаходилася в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а виявляла ознаки епізодичного зловживання алкогольними напоями та могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час у ОСОБА_6 не виявлено ознак психічного захворювання, вона не знаходиться у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а виявляє ознаки епізодичного зловживання алкогольними напоями та може усвідомлювати свої дії та керувати ними, може брати участь у процесуальних діях та не потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Крім цього, встановлено, що у період діяння 12.04.2015р. ОСОБА_6 не знаходилася у стані фізіологічного афекту, а також в іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на її свідомість та діяльність. У ОСОБА_6 немає таких індивідуально-психологічних властивостей, які б суттєво вплинули на її поведінку в ситуації діяння 12.04.2015р., в якому вона підозрюється (а.с.111-116).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суттєвих показів щодо обставин справи не надала. Обвинувачену ОСОБА_6 охарактеризувала негативно, вказавши, що коли ОСОБА_6 вип`є, то стає агресивною.

Надані прокурором у судовому засіданні висновок експерта №05-1-09/153 від 17.04.2015р. (а.с.81), висновок експерта №05-5-06/56 від 21.04.2015р. (а.с.82), висновок експерта №05-1-08/122 від 24.04.2015р. (а.с.83-87), висновок експерта №05-1-08/124 від 24.04.2015р. (а.с.88-92), висновок експерта №05-1-08/123 від 24.04.2015р. (а.с.93-97), висновок експерта №05-1-08/125 від 15.05.2015р. (а.с.98-102) не підтверджують та не спростовують винуватість ОСОБА_6 .

У судовому засіданні допитана потерпіла ОСОБА_8 , яка пояснила, що вона є рідною сестрою вбитого ОСОБА_9 . Безпосередньо про обставини скоєння злочину вона нічого не знає, про подію їй повідомили сусіди 13.04.2015р. Брата охарактеризувала виключно позитивно, вказала, що він був не агресивний. Про обвинувачену відзивається негативно. Покарання обвинуваченій просила призначити на розсуд суду, згідно закону. Цивільного позову вона не заявляла.

Згідно висновку експерта №664 від 13.04.2015р., встановлено, що у ОСОБА_6 мали місце ушкодження: садно підборіддя, травматичний набряк м`яких тканин нижньої щелепи, травматичний набряк м`яких тканин попереку, крововилив м`яких тканин правої гомілки, які виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.70).

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України. Дану кваліфікацію складу злочину суд вважає правильною, у зв`язку з наступним.

З обставин справи вбачається, що у ході сварки, яка переросла у бійку між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , вказані особи не мали заздалегідь обдуманного умислу позбавити життя один одного. У ході сварки, ОСОБА_6 дійсно зазнала суспільно-небезпечного посягання з боку її співмешканця, що проявилось у нанесенні їй ударів та спричинення легких тілесних ушкоджень. У данному випадку буде мати місце неконкретизований умисел, коли ОСОБА_6 , завдаючи ударів ножем ОСОБА_9 , усвідомлювала, що може заподіяти смерть особі, свідомо припускала можливість спричинення останньому смерті, яка фактично настала. Стороною захисту не доведено ту обставину, що ОСОБА_6 не мала іншої можливості вирішення конфліктної ситуації. Вбивство у бійці або сварці за відсутності обтяжуючих обставин повинно кваліфікуватися як просте умисне вбивство незалежно від того, за чиєю ініціативою виникла бійка або сварка.

Нанесення обвинуваченою декількох ножових поранень ОСОБА_9 у життєво важливі органи (зокрема у серце), свідчить про направленість умислу ОСОБА_6 на позбавлення життя особи.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №154 від 07.07.2015р. чітко встановлено, що у період діяння 12.04.2015р. ОСОБА_6 не знаходилася у стані фізіологічного афекту, а також в іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на її свідомість та діяльність. У ОСОБА_6 немає таких індивідуально-психологічних властивостей, які б суттєво вплинули на її поведінку в ситуації діяння 12.04.2015р., в якому вона підозрюється. Даний висновок експертів є належним та допустимим доказом, не скасований та не спростований іншими доказами. Враховуючи викладене, суд критично оцінює покази обвинуваченої щодо того, що вона перебувала в емоційно-збудженому стані, тому не пам`ятає ряд суттєвих обставин справи та розцінює такі покази, як форму захисту від пред`явленого обвинувачення, а доводи сторони захисту щодо необхідності перекваліфікації дій обвинуваченої на ст.118 КК України суд вважає необґрунтованими. Крім цього, поведінка обвинуваченої після вчинення злочину, а саме її пояснення, що це не вона вбила ОСОБА_9 (згідно показань свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_15 ) та її дії щодо приховування ножа у купі сміття на вулиці - свідчать про намагання ОСОБА_6 приховати фактичні обставини справи та уникнути відповідальності.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена повністю.

Дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч.1 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким, особу обвинуваченої, яка є непрацюючою, неодруженою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться; раніше несудимою, за місцем проживання по Софіївській сільській раді характеризується негативно.

Обставини, що пом`якшують покарання це щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Також суд враховує, що обвинувачена вчинила особливо тяжкий умисний злочин, внаслідок якого настала смерть людини. Суд погоджується із думкою прокурора по справі щодо необхідності призначення ОСОБА_6 покарання у виді реального позбавлення волі, тому суд вважає, що перевиховання ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства в даний час неможливе і необхідним кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на певний строк. На думку суду, дане покарання відповідає інтересам суспільства в частині забезпечення принципу визначення необхідного та достатнього для виправлення особи покарання, яке в подальшому також сприятиме попередженню вчинення аналогічних кримінальних правопорушень іншими особами.

Підстав для застосування до обвинуваченої положень ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Суд враховує щире каяття обвинуваченої, вчинення нею злочину вперше, наявність у обвинуваченої хвороби: рецедивуючий туберкульоз легень та вважає, що при призначенні покарання дані обставини знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину та впливають на міру покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу суд вважає залишити попередній тримання під вартою.

З обвинуваченої необхідно стягнути на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз, на загальну суму 691,20грн.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370-371, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначити їй покарання у виді дев`яти років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту її затримання з 13 квітня 2015 року.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз по справі в сумі 691грн. 20коп.

Речові докази, а саме: 10 слідів папілярних узорів, змиви речовини бурого кольору з підлоги будинку, вирізка з покривала з речовиною бурого кольору, вирізка з простині з речовиною бурого кольору, зразки волосся з голови трупа ОСОБА_9 , зрізи нігтів з рук трупа, мікронакладення з лівої та правої руки трупа, одяг трупа: светр, теніска, тільняшка, штани джинсові, труси, шкарпетки; одяг підозрюваної: пара капців, кофта, футболка, штани, куртка, що зберігаються в камері речових доказів Черкаського РВ УМВС знищити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги учасниками процесу до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 30 днівз дня проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 днівз дня вручення їй копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження за заявою можуть отримати в суді в секретаря копію вироку.

Головуючий сддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3