АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/883/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2015 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єревана, громадянина Вірменії, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою обчислено з 17 жовтня 2015 року 1 години 30 хвилин.

Строк дії ухвали встановлено до 25 грудня 2015 року 1 години 30 хвилин, -

В С Т А Н О В И Л А:

29 жовтня 2015 року 29.10.2015 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за погодженням з прокурором звернувся слідчий СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, мотивуючи свої вимоги наступним.

В ході досудового розслідування встановлено, що 26 жовтня 2015 року ОСОБА_7 , уродженець м. Єревана, громадянин Вірменії, приблизно о 20 годині 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на сходах до приміщення бару «Бастіон», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правди 45-А, маючи прямий умисел на спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, під час лайки, використовуючи ніж, який він приніс із собою, наніс ОСОБА_10 один удар вказаним ножем у область грудної клітини зліва, чим спричинив проникаюче колото-різане поранення лівої плевральної порожнини, поранення нижньої долі лівої легені, а також наніс ОСОБА_10 чотири непроникаючі удари ножем в область лівої половини грудної клітини.

27 жовтня 2015 року о 1 годині 30 хвилин слідчим СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_11 у порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_7 , а о 18 годині 27 хвилин цього ж дня ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Слідчий зазначає, що вина ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які містяться в матеріалах досудового розслідування.

Враховуючи викладене, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 : може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий у клопотанні зазначив, що наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість скоєного кримінального правопорушення, знаходячись на свободі буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, як зазначив у клопотанні слідчий, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним, його особу, який не є громадянином України, на території України перебуває тимчасово, врахував вік та стан здоров`я, сімейний, майновий стан, відсутність судимостей, а також відсутність міцних соціальних зв`язків на території України.

Розглядаючи клопотання слідчий суддя, також прийшов до висновку, що залишаючись на волі, підозрюваний зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити новий злочин, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначив розмір застави.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою. Зазначає, що ОСОБА_7 має постійне місце мешкання на території м. Запоріжжя, на обліку у лікаря-нарколога чи психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, обставини, що негативно характеризують його особу відсутні, має родину та постійну роботу за межами України, також не враховано його стан здоров`я (діагноз «гіпертонія»). Також вказує на необґрунтованість пред`явленої підозри, наявність неточностей та суперечностей в показаннях свідків та очевидців. Вказує на недопустимість в якості доказів у провадженні протоколів допитів потерпілого та свідку, оскільки наведені особи були допитані слідчими, які не внесені до ЄРДР. Підозра вручена ОСОБА_7 була із порушенням вимог ч. 4 ст. 29 КПК України на українській мові, оскільки він нею не володіє. В суді не було доведено існування реальних ризиків та неможливість застосування іншого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав, ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, дані про його особу свідчать про неможливість забезпечення кримінального провадження шляхом застосування до нього іншого запобіжного заходу, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як вбачається з клопотання слідчого, погодженого з прокурором, мотивами та підставами для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, на території України перебуває тимчасово та не має соціальних зв`язків, які б гарантували виконання процесуальних обов`язків.

З урахуванням наведеного слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, про наявність ризику, який полягає тому, що ОСОБА_12 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду і слідчий суддя також прийшов до обґрунтованого висновку, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаному ризику.

Колегія суддів, вважає, що застосований слідчим суддею запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_7 у виді тримання під вартою є співрозмірним з існуючим ризиком, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Що стосується апеляційних доводів захисника, то висновків слідчого судді вони не спростовують.

Так, потерпілий ОСОБА_10 під час його допиту показав, що 26.10.2015 року раніше незнайомий йому парень завдав численні удари ножем в область тулубу.

Свідок ОСОБА_13 показав, що після завдання тілесних ушкоджень потерпілому парень на ім`я ОСОБА_14 , продовжував вести себе агресивно, висловлював погрози фізичної розправи на адресу потерпілого, кидав каміння. Побачивши працівників міліції, ОСОБА_14 намагався зникнути з місця події.

Аналогічні обставини завдання тілесних ушкоджень підозрюваним та намагання зникнути з місця події показали свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Згідно доданої до клопотання довідки від 27.10.2015 року у потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_10 під час його надходження 26 жовтня 2015 до медичного закладу виявлені проникаюче поранення лівої плевральної порожнини, поранення нижньої долі лівої легені, а також чотири непроникаючих поранення в області лівої половини грудної клітини.

Наведені докази підтверджують не лише обґрунтованість підозри та попередню кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України, а і наявність ризику переховування останнього від органів досудового слідства, оскільки він намагався залишити місце події.

Судова колегія вважає, що доводи захисту про відсутніх належність доказів на підтвердження кваліфікації дій підозрюваного, про суперечності між показанням свідків, складення протоколів слідчими, які не внесені до реєстру, не спростовують висновків слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого кримінального правопорушення на час розгляду клопотання слідчого, і факти яки є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу.

Що стосується апеляційного доводу про порушення права підозрюваного ОСОБА_17 на захист, оскільки повідомлення про підозру йому вручено було на українській мові, яку він не розуміє, то наведені доводи також спростовуються матеріалами провадження.

Так, відповідно до матеріалів наглядового провадження, доданого до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, затриманий ОСОБА_7 був у присутності захисника та перекладача, по суті затримання дав пояснення, які власноручно виклав на російській мові. Повідомлення про підозру було перекладено та вручено ОСОБА_7 на російській мові, по суті підозри ОСОБА_7 показання давати відмовився, власноручно на російській мові в присутності захисника зазначив це в протоколі.

Надана захисником підозрюваного в судовому засіданні апеляційного суду заява ОСОБА_18 про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із гарантуванням надання йому місця проживання задоволеною бути не може, оскільки не ґрунтується на вимогах закону.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою законним, обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і доводи захисника, зазначені в апеляційній скарзі, висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі, не спростовують.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2015 року, якою щодо ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

1. 2 . 3.