Справа № 495/5772/15-к

ВИРОК
04.09.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі : головуючої одноосібно судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, не працююча, разлучена, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима: 20.11.2006 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом за ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2 , 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
08.02.2011 року Білгород-Дністровським міським судом за ст.ст.185 ч.2,
309 ч.1,70 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців обмеження волі;
08.02.2013 року ухвалою Забражського районного суду Тернопільської області відповідно ст. 81 КК України, звільнена умовно-достроково від
відбування покарання на не відбутий строк 1 рік 1 місяць 2 дні;
03.03.2015 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за
ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
16.04.2015 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за
ст. 185 ч. 2,70,71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
02.05.2015, приблизно 08 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в міському маршрутному автобусі сполученням «Білгород-Дністровський Сергіївка № 7», який рухався за відповідним маршрутом по вул. Ізмаїльська у м. Білгород-Дністровський Одеської області, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за її діями ніхто не слідкує, таємно викрала з кармана куртки ОСОБА_5 її майно, а саме: мобільний телефон марки «LenovoS 650», білого кольору, вартістю 2100 гривень, сім-карту оператора мобільного зв`язку ПРАТ «Київстар», вартістю 15 гривень, сім-картку оператора мобільного зв`язку «Life» вартістю 15 гривень, усього сукупною вартістю 2130 (дві тисячі сто тридцять) гривень.
Далі, 17.05.2015року, приблизно 09 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в міському маршрутному автобусі сполученням «Білгород-Дністровський - Молога», який рухався за відповідним маршрутом по вул. Ізмаїльська у м. Білгород-Дністровський Одеської області, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за її діями ніхто не слідкує, таємно викрала з сумки потерпілої ОСОБА_6 її майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung GT-S7562CWZSEK», білого кольору, вартістю 1000 гривень; сім-карту оператора мобільного зв`язку ПРАТ «Київстар», вартістю 20 гривень; мобільний телефон марки «Nokia 2630», чорного кольору, вартістю 100 гривень; сім-картку оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 20 гривень, усього сукупною вартістю 1140 (одна тисяча сто сорок) гривень.
Далі, 01.06.2015року, приблизно о 08 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись поруч з торгівельнім прилавком, розташованим на тротуарному проході по вулиці Першотравневій 75, в місті Білгород-Дністровський Одеської області, при центральному міському ринку КП «Асорті», шляхом вільного доступу з поліетиленового пакету, таємно викрала грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, банкнотами номіналом в п`ятсот гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 .
Далі, 07.06.2015року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля хлібного ларьку «Свіжий хліб», по вул. Ізмаїльська у м. Білгород-Дністровський Одеської області, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за її діями ніхто не слідкує, таємно викрала з сумки потерпілої ОСОБА_8 її грошові кошти у розмірі 800 (вісімсот) гривень.
Далі, 13.06.2015року, приблизно 09:00 годині, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в міському маршрутному автобусі № 1, який рухався за відповідним маршрутом по вул. Першотравнева у м. Білгород-Дністровський Одеської області, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за її діями ніхто не слідкує, таємно викрала з сумки потерпілої ОСОБА_9 , її грошові кошти у розмірі 400 (чотириста) гривень.
Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні винною визнала себе у повному обсязі та цілком підтвердила обставини вчинених нею кримінальних правопорушень, пояснила суду, що 02.05.2015 року, у міському маршрутному автобусі, викрала мобільний телефон у ОСОБА_5 17.05.2015 у міському маршрутному автобусі, таємно викрала у ОСОБА_6 два мобільних телефона. 01.06.2015 року по вулиці Першотравневій в м. Білгород-дністровський, викрала грошові кошти ОСОБА_7 у розмірі 2000 гривень. 07.06.2015 року по вул. Ізмаїльська у м. Білгород-Дністровський Одеської області, викрала у ОСОБА_8 800 гривень. 13.06.2015 року у міському маршрутному автобусі, викрала грошові кошти ОСОБА_9 у розмірі 400 гривень. У скоєному щиро розкаялася, просила врахувати, що вона хвора та потребує постійного лікування. Просила суворо не карати, запевнила, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень та розглянути справу відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують її особистість.
Обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився її допитом, дослідженням доказів, які характеризують її особистість. Їй було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винною обвинувачену ОСОБА_4 у інкримінованих їй кримінальних правопорушень за ч.2 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.
При цьому суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не установлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує : суспільну небезпеку і характер вчинених нею кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, негативну характеристику, що скоїла кримінальні правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, її щире каяття в скоєному, думку потерпілих, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, що вона хворіє на тяжкі хвороби,а саме: «ВІЛ-інфекція 111кл., хронічний вірусний гепатит`С», »В», що скоїла кримінальні правопорушення у період не відбутого строку покарання, суд вважає за доцільне відбування покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.71 КК України.
Суд вважає доказаним цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 на 800 грн. який визнаний обвинуваченою ОСОБА_4 та належить стягнути з ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, і на підставі санкції даної статті призначити покарання у вигляді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.
За ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.04.2015 року у вигляді 2 місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили, обчислюючи термін відбування покарання з моменту її затримання - з 15.06.2015 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 на 800 грн. майнової шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 800 грн. майнової шкоди.
Матеріали характеризуючі особистість обвинуваченої ОСОБА_4 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом № 495/5772/15-к.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.
Вирок суду відповідно до вимог ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Суддя :