Справа № 577/4992/14-к
Провадження № 1-кп/577/17/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" вересня 2015 р.

в складі: головуючого - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

неповнолітнього - ОСОБА_5

законного представника - ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

законного представника потерпілого - ОСОБА_8

представника потерпілого - ОСОБА_9

представника служби у справах дітей - ОСОБА_10

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м.Конотоп справу згідно кримінального провадження №0000615 у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня Конотопської ЗОШ №13, раніше не судимого,-

про застосування примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,

Встановив:

ОСОБА_5 20 квітня 2014 року близько 18 години біля майданчику поблизу "АЗС ТНК" в м.Конотоп по вул.Б.Хмельницького зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_7 , з яким під час гри виникла сварка в ході якої він на грунті неприязних відносин зчепився з ОСОБА_7 та, поваливши його на землю, умисно наніс йому ногою декілька ударів по чолу та обличчю, заподіявши йому легке тілесне ушкодження.

ОСОБА_5 винним себе визнав повністю і показав, що він дійсно 20 квітня 2014 року близько 18 години біля майданчику поблизу "АЗС ТНК" в м.Конотоп по вул.Б.Хмельницького зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_7 , з яким під час гри на грунті неприязних відносин у нього виникла сварка, в ході якої він зчепився з ОСОБА_7 та умисно наніс йому ногою не менше трьох ударів по чолу та обличчю.

Крім повного визнання своєї вини самим ОСОБА_5 його винність підтверджується і іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_7 показав, що 20 квітня 2014 року близько 18 години біля майданчику поблизу "АЗС ТНК" в м.Конотоп по вул.Б.Хмельницького гуляв зі своїми знайомими ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і у нього виникла сварка з ОСОБА_5 , в ході якої той повалив його на землю і декілька раз умисно наніс йому ногою удари по чолу та обличчю, заподіявши йому тілесні ушкодження, по вилікуванню яких він знаходився на лікуванні в Конотопській ЦРЛ та відділковій лікарні ст.Конотоп.

Законний представник потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 показала, що 20 квітня 2014 року в вечірній час її син ОСОБА_7 мав тілесні ушкодження і він їй розказав, що його побив ОСОБА_5 . ОСОБА_7 лікувався як в Конотопській ЦРЛ, так і в відділковій лікарні ст.Конотоп, а також проходив обстеження в м.Київ. Позов повністю підтримує.

Свідок ОСОБА_12 показав, що 20 квітня 2014 року близько 17 години він зі своїми знайомими перебував на дорозі поблизу оптової бази по вул.Б.Хмельницького в м.Конотоп, де гуляли в футбол, а потім між ОСОБА_7 і ОСОБА_5 виникла сутичка в ході якої ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 декілька ударів в область голови. ОСОБА_7 почав плакати і ОСОБА_5 його відпустив.

Аналогічні покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 .

Законний представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 показала, що у її сина ОСОБА_5 20 квітня 2014 року виникла сутичка з ОСОБА_7 і останньому були заподіяні незначні тілесні ушкодження. Вважає, що лікування заподіяних тілесних ушкоджень значного часу не потребувало і ОСОБА_7 проходив медобстеження в м.Києві та лікувався в відділковій лікарні ст.Конотоп не в зв`язку з заподіяними йому тілесними ушкодженнями її сином ОСОБА_6 .

Із висновку судово-медичної експертизи №171 від 21.05.2014 р. слідує, що на час обстеження у ОСОБА_7 мали місце синці на чолі справа, у зовнішньому краю правого ока, на чолі зліва. На стаціонарному лікуванні знаходився у КЦРЛ в дитячому відділенні з 20 квітня 2014 року по 28 квітня 2014 року з діагнозом: вегето-судинна дистонія, СНо. Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів, що підтверджується характером пошкодження. По часу спричинення дані ушкодження могли утворитися в час указаний потерпілим, що підтверджується кольором синців та записами медичної карти. По ступеню важкості синці відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вегето-судинна дистонія, СНо є захворюванням і згідно наказу №6 п.4.7 від 17.01. 95 р. в оцінку ступеню важкості братися не може. Виходячи з наявності тілесних ушкоджень потерпілому було спричинено не менше 3-х ударів. Маловірогідно утворення даних тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту. (т.1 а.с.11-12).

Із висновку судово-медичної експертизи №580 від 25 листопада 2014 року слідує, що виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_7 на час судово-медичного обстеження не знаходяться в прямому зв`язку з його перебуванням на лікуванні в дитячому відділенні КЦРЛ. Перебування на стаціонарному лікуванні обумовлено як тактикою лікаря, так і суб`єктивними скаргами потерпілого. Виходячи з даних амбулаторної карти ВЛ ст.Конотоп згідно висновків невролога був встановлений діагноз: залишкові явища черепно-мозкової травми, цефалічний синдром, який не підтверджений об`єктивними даними і тому згідно наказу №6 п.4.7 від 17.01.95 р. в оцінку ступеню важкості братися не може. Перебування на амбулаторному лікуванні не знаходиться в прямому зв`язку з заподіяними тілесними ушкодженнями потерпілому і може бути обумовлено як тактикою лікаря так і суб`єктивними скаргами потерпілого. По ступеню важкості синці згідно правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних пошкоджень затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.95 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вегето-судинна дистонія є захворюванням і згідно наказу № 6 п.4.7 від 17.01.95 р. в оцінку ступеню важкості братися не може. (т.2 а.с.50-51).

Аналогічні висновки судово-медичної експертизи №319 від 10 березня 2015 року. (т.2 а.с.72-73).

Крім того винність ОСОБА_5 частково підтверджується протоколами проведення слідчих експериментів (т.1 а.с.52-55, 61-63) та висновками судово-медичних експертиз (т.1 а.с.59-60, 67-68).

Аналізуючи фактичні обставини справи, наявні та досліджені докази суд вважає, що факт перебування потерпілого ОСОБА_7 на лікуванні в відділковій лікарні ст.Конотоп та проходження ним медобстеження в м.Києві в зв`язку з заподіяними йому тілесними ушкодженнями ОСОБА_5 20 квітня 2014 року не доведено, так як це повністю спростовується висновками судово-медичних експертиз №580 від 25 листопада 2014 року та №319 від 10 березня 2015 року. При цьому, суд вважає, що дані висновки ґрунтовно та науково аргументовані і підстав для недовіри до них немає. В зв`язку з цим суд вважає, що показання потерпілого ОСОБА_7 та його законного представника в тій частині, що ОСОБА_7 знаходився на лікуванні в відділковій лікарні ст.Конотоп та проходив медобстеження в м.Києві в зв`язку з заподіяними йому тілесними ушкодженнями ОСОБА_5 20 квітня 2014 року не можуть бути прийняті судом до уваги, як достовірні та такими, що відповідають дійсності.

Таким чином, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України повністю доказана, так як він наніс умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно ст.22 КК України кримінальна відповідальність за ст.125 ч.1 КК України настає з 16-річного віку.

Згідно ст.97 ч.2 КК України до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, суд застосовує примусові заходи виховного характеру.

На підставі вищевказаного та приймаючи до уваги характер скоєних ОСОБА_5 дій, його послідуючі взаємовідносини з потерпілим ОСОБА_7 , його вік та особу суд вважає, що до нього необхідно застосувати примусовий захід виховного характеру в виді передачі під нагляд його матері ОСОБА_6 ..

ОСОБА_8 заявила цивільний позов в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення 3 000 грн. майнової і 30 000 грн. моральної шкоди, а також 3 000 грн. витрат на надання правової допомоги. Аналізуючи мотиви заявленого позову та його обґрунтування суд прийшов до висновку, що в задоволенні даного цивільного позову необхідно відмовити з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 20 квітня 2014 року ОСОБА_5 в 14 - річному віці заподіяв ОСОБА_7 легке тілесне ушкодження і по суті цих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 заявляє цивільний позов. Згідно ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У зв`язку з цим суд вважає, що за заподіяну ОСОБА_5 шкоду позов повинен пред`являтися до нього, а не до його матері ОСОБА_6 , як це зробила ОСОБА_8 . При таких обставинах суд прийшов до висновку, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому в заявленому позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.97, 105 КК України, ст.ст.369 - 372, 375, 498, 501 КПК України,

Ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні суспільно небезпечного діяння, що має ознаки ст.125 ч.1 КК України, і за скоєння даного діяння застосувати до нього примусовий захід виховного характеру в виді передачі його під нагляд його матері ОСОБА_6 до його повноліття.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення 3 000 грн. матеріальної та 30 000 грн. моральної шкоди, а також 3 000 грн. витрат на надання правової допомоги, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Сумський апеляційний суд через Конотопський міськрайсуд на протязі 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу якщо її не скасовано, ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: підпис.

Копія: вірно.

Суддя:

СуддяОСОБА_1