Справа № 526/1839/15-к
Провадження № 1-кп/526/142/2015
В И Р О К
іменем України

31 серпня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000596 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рашівка Гадяцького району Полтавської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, працює в ТОВ «Нові мости» на посаді завідуючого автогаражем та бригадиром тракторної бригади, депутата шостого скликання Лисівської сільської ради Гадяцького району, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

встановив:

У період часу з 28.11.1991 року до 07.12.1993 року громадянин ОСОБА_4 проходив строкову службу у Збройних силах України, отримав військову спеціальність водія-електрика строкової служби, після чого був звільнений у запас зі званням сержант та з 28.11.1991 року перебував на військовому обліку у запасі у Гадяцькому РВК.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України №15/2015 від 14.01.2015 року на території України оголошено часткову мобілізацію.

23.07.2015 року військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби в Збройних силах України.

Військовозобов`язаного запасу солдата Збройних сил України ОСОБА_4 23.07.2015 року було викликано повісткою до Гадяцького РВК для відправки 28.07.2015 року у складі команди НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби за мобілізацією у Збройних силах України.

Проте, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 та подальшої мобілізації до лав Збройних сил України, чим ухилився від призову на військову службу за мобілізацією та у вказаний термін у повістці - 28.07.2015 року, до збірного штабу військовозобов`язаних в АДРЕСА_1 , для проходження військової служби не з`явився і прямо відмовився від несення обов`язків військової служби під час часткової мобілізації.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в ухиленні від призову за мобілізацією, громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

25 серпня 2015 року між старшим прокурором прокуратури Гадяцького району Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000596, та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Окрім того, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 336 КК України - у виді 3 років позбавлення волі. Але враховуючи, що на думку сторін можливе виправлення підозрюваного ОСОБА_4 без відбування покарання, сторони узгодили звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України з іспитовим строком на 1 рік. Застосувати до ОСОБА_4 ст. 76 ч. 3, 4 КК України, відповідно до якої покласти на нього наступні обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 серпня 2015 року між старшим прокурором прокуратури Гадяцького району та обвинуваченим, відповідно до якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.
Відповідно змісту даної угоди обвинувачений ознайомлений з наслідками укладення та затвердження такої угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також з наслідками невиконання вказаної угоди, передбаченими ст. 476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.
Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження угоди.
Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає до затвердження, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.
З пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що укладення угоди є добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови укладеної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 349, 368, 374, 394, 473, 474, 475 КПК України, -
засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 серпня 2015 року в кримінальному провадженні № 0000596, укладену між старшим прокурором прокуратури Гадяцького району ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
У відповідності до ст. ст. 75, 76 ч.ч. 3,4 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік та покласти наступні обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1