Справа №: 1-46/11
ВИРОК

Іменем України

"04" березня 2011 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Тимченко Л.М.

при секретарі Міщенко С.А.

з участю прокурора Бойко Ю.С.

з участю адвоката ОСОБА_1П

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не військовозобовязаного, пенсіонера, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, не працюючого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_4 відкрито заволодів чужим майном із застосовуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоровя.

Злочин скоєно за таких обставин.

14 серпня 2009 року близько 08 години підсудний ОСОБА_4, перебуваючи біля території роторної станції ДП «Бурвугілля», розташованої на території Бандурівської сільської ради, Олександрійського району, Кіровоградської області діючи умисно, із протиправним застосуванням фізичної сили, що виразилось в нанесенні ударів ОСОБА_2, в результаті чого він тримав тілесні ушкодження у вигляді ран волосистої частини голови, забою мяких тканин волосистої частини голови, обличчя, синців шиї, лівого ліктя, садна тулубу, крововиливу та рани слизової верхньої губи, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 20.12.2010 року № 967 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоровя на період до 21 доби, відкрито заволодів належним йому телефоном «NOKIA 6151» вартістю 679 грн.26 коп.,скориставшись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.

Підсудний вину свою визнав частково.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочині визнав частково, пояснивши суду, що напередодні саме потерпілий завдав йому тілесних ушкоджень, а того дня він злочин скоїв тому, що дізнався, що потерпілий зустрічався з його дружиною. Того дня близько 8 години ранку він вирішив розібратись, аби зберегти сімю, та вислідивши їх, перестрів. Рушницю взяв для самозахисту, по дорозі завдав потерпілому декілька ударів стволом рушниці. На пропозицію віддати йому телефон ОСОБА_2 дістав телефон. Сказавши, що віддасть телефон його діду та бабі він забрав телефон «NOKIA 6151». Запевняє суд, що більше такого не станеться. Мобільниий телефон він повернув того дня працівникам міліції, які приїхали до нього. Просить суд врахувати, що він мав тільки бажання зберегти свою сім`ю. Цивільний позов визнає частково.

Крім часткового визнання підсудним своєї вини, його вина у скоєнні інкримінованого йому злочину в повній мірі доведена зібраними у справі доказами, зокрема:

- показами потерпілого ОСОБА_2, який будучи допитаним в судовому засіданні показав суду, що того ранку він приїхав на велосипеді до ОСОБА_5 та привіз гроші, які в неї брав в борг, а ОСОБА_4 рушницею наносив йому удари по спині та по голові начебто за те, що він був з його дружиною. Він віддав свій мобільний телефон на вимогу ОСОБА_4І ще до пострілу із рушниці. Вважає, що це була помста, поскільки він не зустрічався з його дружиною, це не правда.

- показами свідка ОСОБА_5 - сина підсудного, який будучи допитаним в судовому засіданні показав суду, що того ранку до нього зателефонував його батько, приїхавши, він упізнав потерпілого. Батько був обурений та злий. Після пострілу із рушниці він забрав її у батька, бо вона була заряджена. Коли потерпілий віддавав телефон, рушниця уже була у нього в руках. Визнає, що він також наносив удари того ранку потерпілому, бо за деякий час до цього побили його батька;

- показами свідка ОСОБА_5 дружини підсудного, яка будучи допитаною в судовому засіданні показала суду, що підозри ОСОБА_4 були безпідставними, однак сімя розпалась;

- висновком судово - медичної експертизи від 20 грудня 2010 року № 967, згідно якої у ОСОБА_2, були виявлені тілесні ушкодження у вигляді ран волосистої частини голови, забою мяких тканин волосистої частини голови, обличчя, синців шиї, лівого ліктя, садна тулубу, крововиливу та рани слизової верхньої губи, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоровя на період до 21 доби;

- матеріалами кримінальної справи та іншими речовими доказами.

Сукупність зібраних та узгоджених між собою доказів свідчить про те, підсудний усвідомлював які можуть бути наслідки від застосування зброї. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що умисел підсудного був направлений на заволодіння чужим майном.

Оцінюючи зібрані і досліджені у справі докази, суд вважає, що вина підсудного доведена повністю, дії підсудного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоровя .

Суд враховує, що підсудний скоїв тяжкий злочин.

Суд не погоджується із позицією захисту про відсутність в діях підсудного складу злочину, який йому інкримінується, поскільки в ході досудового слідства та в суді нічим не спростовані обставини злочину, потерпілий отримав тілесні ушкодження саме від підсудного.

Суд також не погоджується із позицією потерпілого та його представника, які вбачають в діях підсудного розбій, і спростовує цю позицію узгодженими між собою обставинами справи що були досліджені в судовому засіданні.

Часткове визнання підсудним своєї вини суд розцінює, як позицію його захисту.

Сукупність викладених і узгоджених між собою доказів свідчить про те, що підсудний наносячи удари потерпілому руками в життєво-важливі органи передбачав та свідомо допускав, що від його злочинних дій можуть настати тілесні ушкодження.

Призначаючи підсудному покарання суд враховує характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, розлучений, має на утриманні неповнолітнього сина, якого виховує сам, не працює, пенсіонер, запевняє суд, що зробив для себе належні висновки на майбутнє.

Обставини, що помякшують покарання суд вважає розкаяння підсудного, його

добровільні, правдиві покази в ході досудового слідства і в суді, що допомогли встановити істину у справі.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

З урахуванням викладених обставин та враховуючи запевнення підсудного, що він більше скоювати злочин не буде, суд вважає можливим призначити підсудному ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, застосувавши до нього звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Суд приймає до уваги, що після вказаних обставин пройшло уже досить багато часу, і хоч стосунки між підсудним та потерпілим залишились вкрай неприязнені, між собою вони більше стосунки не зясовували, неправомірні дії один відносно одного не вчиняли.,

Причинами та умовами, що сприяли скоєнню злочину суд вважає також неправильна поведінка потерпілого та свідка ОСОБА_5 бувшої дружини підсудного, коли вона своєю легковажною поведінкою спровокувала свого бувшого чоловіка на вчинення протиправних дій, саме її дії суд вважає аморальними.

У справі потерпілим був заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, що завдана злочином, а саме суми 1237 грн. вартості телефону, 98 грн.25 коп. вартості лікування, 1200 грн. витрат на юридичну допомогу та 15 000 на відшкодування моральної шкоди, який частково знайшов своє підтвердження.

Щодо відшкодування вартості мобільного телефону, суд приймає до уваги, що в матеріалах кримінальної справи відсутні докази того, що телефон був пошкоджений саме підсудним, при скоєнні ним протиправних дій по відношенню до потерпілого, і докази того, що в ході досудового слідства він звертався із заявою про спричинені йому матеріальні збитки, поскільки цивільний позов не було заявлено, тобто претензій матеріального та морального характеру потерпілий не мав. Щодо витрат на лікування в сумі 98 грн. 25 коп. то вони знайшли своє підтвердження, потерпілим надані докази того, що на лікування було витрачено саме вказану суму. Чеки датовані 18 та 19 серпня 2009 року, тобто через декілька днів після скоєння злочину. Щодо понесених витрат за надану юридично правову допомогу в сумі 1 200 грн., суд приймає до уваги, що в матеріалах кримінальної справи відсутні докази того, що потерпілим було сплачено саме вказану суму, а адвокатом отримано і оприбутковано відповідно до вимог законодавства ( у тому числі сплати податку). Крім того, діючим законодавством чітко визначений порядок відшкодування понесених витрат на правову допомогу саме адвокатам, в той час, як представник потерпілого не є адвокатом.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги, що потерпілий не може пояснити суду як, за яких обставин, виходячи з яких критеріїв чи міркувань він оцінює моральну шкоду саме в сумі 15 000 грн. Виходячи із принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи ступінь вини і потерпілого і підсудного, їх матеріальне становище суд оцінює моральні страждання потерпілого в сумі 300 грн., що адекватно відображає перенесені ним моральні страждання, враховуючи, що саме його дії і призвели до того, що сталось.

Судові витрати у справі складають 300 грн.48 коп. вартості судово балістичної експертизи, які підсудним уже сплачені за попереднім вироком.

Речові докази по справі мобільний телефон - переданий на зберігання потерпілому, інші-підлягають частково знищенню, а частково - залишенню біля матеріалів справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд, -

З а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і своєю поведінкою виправдає виявлену йому судом довіру та виконає покладені на нього обовязки періодично зявлятись в орган кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації та повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання чи місця роботи, не виїжджати за межі України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 підписку про невиїзд залишити до вступу вироку в законну силу.

Речові докази у справі:

мисливську рушницю «ИжКБ», що передана на зберігання в до ВРЗ при УМВС України в Кіровоградькій області- знищити.

-конверт з дробом та пороховим пижем, магнітний DVD - підлягають залишенню біля матеріалів справи.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму 98 грн. 25 коп. на відшкодування понесених витрат на лікування від злочину та 300 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди, а всього 398 грн.25 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту проголошення через Олександрійський міськрайонний суд.

Суддя: