Ухвала

іменем України 5 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3., ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 липня 2015 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0005106,

в с т а н о в и л а:

вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Києва, проживаючого за

адресою: АДРЕСА_1,

засуджено за ч. 3 ст. 309 КК України на 5 років позбавлення волі.

Вирішені питання про речові докази та судові витрати у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 липня 2015 року даний вирок суду залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він у невстановлений слідством час та спосіб, незаконно, без мети збуту, придбав особливо небезпечні психотропні речовини - MDPV та JWH-018 і став незаконно їх зберігати при собі без мети збуту.

15 квітня 2013 року о 12 год. 10 хв. ОСОБА_1, на автомобілі НОМЕР_1, незаконно перевіз придбані психотропні речовини з вул. Вишняківської, 7-б в м. Києві до вул. Червоноармійської, 122 в м. Києві, де і був затриманий працівниками міліції Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві за підозрою у зберіганні наркотиків. Під час огляду ОСОБА_1 було виявлено та вилучено особливо-небезпечні психотропні речовини, які він незаконно придбав, зберігав та перевозив без мети збуту.

Згідно висновку експерта MDPV- це особливо-небезпечна психотропна речовина - метилендіоксипіровалерон, маса якого в поданій речовині становить 0, 417 г., та JWH-018, яка містить особливо-небезпечну психотропну речовину, маса якого в поданій речовині становить 1,744 г., що є особливо великим розміром.

Як убачається зі змісту касаційної скарги засуджений ставить питання про зміну оскаржуваних судових рішень та призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Зазначає, що він вину визнав, щиро розкаявся. Наголошує, що вже більше двох з половиною років не вживає психотропні речовини. Вказує, що за час знаходження в місцях позбавлення волі зробив для себе висновки.

Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення та кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 309 КК України у касаційному порядку не оспорюються.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується призначеного ОСОБА_1 покарання, то воно обрано у відповідності до цих вимог закону. Зокрема, при призначенні покарання ОСОБА_1, суд з достатньою повнотою урахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу винного, який раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога .

Правильно судом визнано обставини, що пом'якшують покарання - визнання вини, щире каяття та обґрунтовано не встановлено тих, що обтяжують.

Із урахуванням всіх обставин справи, даних про особу винного в тому числі і тих, на які він посилається у скарзі, суд призначив ОСОБА_1 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 309 КК України, навів у вироку переконливі підстави такого рішення, зазначивши, що за таких обставин буде досягнута мета покарання.

Рішення про призначення ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі належним чином умотивовано, воно є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових правопорушень. Підстав для застосування ст. 69 КК України колегія суддів не вбачає.

Доводи засудженого, які аналогічні доводам його апеляції, належно перевірені апеляційною інстанцією, на них надано вмотивовані відповіді, ухвала суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Інших доводів, які були б підставами для зміни чи скасування судових рішень, у касаційній скарзі засудженого не наведено.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 липня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4