Справа № 484/3609/15-к
Провадження № 1-КП/484/278/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кумари Первомайського району Миколаївської області, громадянки України, освіта середня, одруженої, працюючої старшим інструктором поштового зв`язку ЦПЗ № 3 «Укрпошти», зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої, паспорт НОМЕР_1 , виданий 17.04.1996 року Первомайським РВ УМВС України в Миколаївській області року, ПІН НОМЕР_2 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 прокурорів Первомайської міжрайонної прокуратури Миколаївської області;

обвинуваченої ОСОБА_6 ;

захисника адвоката ОСОБА_7 ;

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

27.06.2015 року близько 09.00 години ОСОБА_6 на велосипеді приїхала до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_1 , де побачила продавця вказаного магазину ОСОБА_8 , яка в цей час відкривала двері магазину. ОСОБА_6 підійшла до ОСОБА_8 і на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, між ними зав`язалася сварка, що перейшла в бійку, під час якої ОСОБА_6 схватила ОСОБА_8 рукою за волосся, надавивши при цьому великим пальцем лівої руки в праве око, нанесла ручкою парасольки в область голови ОСОБА_8 близько трьох ударів, внаслідок чого ОСОБА_8 було завдано тілесних ушкоджень у вигляді крововиливу обличчя, голови, струсу головного мозку, закритої черепно-мозкової травми, синдрому внутричерепної гіпертензії, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 410 від 20.07.2015 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості як такі, що потягнули тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинила умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто злочин, відповідальність за який передбачена ст. 122 ч.1 КК України.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_6 винною себе у вчиненні інкримінованого злочину не визнала і пояснила, що проживає в м. Первомайську, але в с. Кумари має будинок, в якому відсутні меблі. Тож 27.06.2015 року близько 9.00 години ранку на велосипеді вона поїхала до магазину «Меблі» по вул. Центральній, 98 в с. Кумари, щоб купити пуфік. Продавець ОСОБА_8 відкривала магазин. Вона піднялася по сходах на поріг магазину, а ОСОБА_8 почала сваритися на неї та ображати, після чого несподівано металевим ключем від штаби вдарила її по ключиці. Потім ОСОБА_8 відкрила двері магазину і шваброю, яка стояла біля самих дверей, вдарила її по голові два рази, замахнулася третій раз, але вона схопила її за коси і потягнула вниз по сходах. Вже на землі ОСОБА_8 впала на коліна, схопила її за ногу і не відпускала. Вона почала кричати, щоб ОСОБА_8 її відпустила, на крик прибігли продавці з магазинів, що через дорогу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і їх розборонили, після чого вона сіла на велосипед і уїхала. Тож не вона била ОСОБА_8 , а навпаки - та била її, від чого у неї утворилися тілесні ушкодження струс мозку та синці. Вдома вона викликала медсестру, яка зробила їй укол і дала направлення до лікарні. Пізніше її забрала швидка. В даний час судом розглядається кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_8 у спричиненні їй тілесних ушкоджень. Також обвинувачена зазначила, що раніше між нею та ОСОБА_8 відбулася сімейна сварка, оскільки ОСОБА_8 та її племінниця звинуватили її доньку в тому, що вона гуляє, внаслідок чого у неї розпалася сім?я.

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила суду, що 27.06.2015 року вранці вона на мопеді приїхала на роботу в магазин «Меблі» в с. Кумари. В цей час на велосипеді приїхала ОСОБА_6 , підійшла до неї, тримаючи в одній руці парасольку, в іншій сумку і стала її обзивати, вимагала, щоб вона вибачилася перед її донькою і дістала з сумки стограмову пляшечку з якоюсь рідиною. Що то за рідина, вона не знає, але злякалася. Весь той час вона продовжувала відкривати замки магазину: спочатку металевим нарізним ключем відкрила замок на штабі, потім цей ключ поклала в сумку, дістала ключ від навісного замка, відкрила двері магазину. ОСОБА_6 весь час стояла поруч і погрожувала, тоді вона відштовхнула її, бо злякалася, а ОСОБА_6 схопила її за коси, при цьому пальцем випадково попала їй в око. Вони зійшли з порогу на землю, потім вона схопила ОСОБА_6 за ногу і держала так, щоб вона її не била, а ОСОБА_6 продовжувала бити її ручкою парасольки по голові. На крики прибігли ОСОБА_11 та ОСОБА_10 її куми, і розборонили їх. ОСОБА_11 завела її в магазин, де вона подзвонила в міліцію. У неї око було в крові, синці під оком, на голові садно. Вже дома вона викликала швидку і її забрали в лікарню. Стверджує, що не била ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що працює продавцем в магазині через дорогу від магазину ОСОБА_8 . І обвинувачену, і потерпілу добре знає як мешканців села Кумари. При цьому через кущі їй видно лише двері на порозі магазину. Що робиться перед сходами на землі не видно. 27.06.2015 року вона була в магазині, близько 08.55 години до неї підійшла ОСОБА_6 і спитала, коли відкривається меблевий магазин, на що вона відповіла, що ОСОБА_12 його вже відкриває. ОСОБА_6 пішла, вона займалася своїми справами, нічого не чула і не бачила, а через хвилин п`ять забігла продавець сусіднього з нею магазину ОСОБА_10 , сказала, що дівки б`ються. З магазину ОСОБА_10 місцевість біля меблевого магазину видно краще. Вони удвох побігли їх розбороняти. За кущами побачили, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 тримають одна одну за руки. У ОСОБА_6 в руці був зонт, у ОСОБА_8 сумка. Вони не відпускали одна одну, тож разом з ОСОБА_10 вони розтягнули їх, після чого ОСОБА_6 сіла на велосипед і уїхала, а ОСОБА_8 зайшла до магазину. Вона з ОСОБА_10 побігли до своїх магазинів, бо залишили їх відкритими. Через хвилин п`ятнадцять вона зайшла провідати ОСОБА_8 , та плакала, дзвонила чоловіку і розповідала, що сталося, при цьому трималася за голову. Їй вона нічого не розказувала, ні про що не просила. Синців і подряпин на ній вона не бачила. Самої бійки вона не бачила, також не бачила, щоб ОСОБА_6 тримала ОСОБА_8 за коси, однак у ОСОБА_8 були мокрі джинси на одному коліні. Також свідок пояснила, що в магазині ОСОБА_8 швабра завжди стоїть біля дверей і та ставить її навскоси, коли ненадовго виходить з магазину.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що працює в магазині навпроти магазину ОСОБА_8 , стосунки з обвинуваченою та потерпілою у неї нормальні. 27.06.2015 року вранці побачила через вікно магазину, як ОСОБА_6 і ОСОБА_8 на вулиці біля меблевого магазину тримаються за руки і не відпускають одна одну. Самої бійки вона не бачила, однак злякалася і побігла до ОСОБА_11 в сусідній магазин, сказала, що треба йти туди, бо дівки б`ються. Вони прибігли і побачили, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 тримають одна одну за руки, у ОСОБА_8 в руці був ключ від штаби дверей, цією ж рукою вона держала ОСОБА_6 за ногу. Вона забрала у неї той ключ і разом з ОСОБА_11 вони розтягнули дівчат, після чого ОСОБА_6 уїхала на велосипеді, а ОСОБА_8 пішла до магазину. Ніяких тілесних ушкоджень на ній вона не бачила, більше до неї не заходила. Чи була у ОСОБА_6 в руках сумка і парасолька не пам`ятає.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 393 від 10.07.2015 року у ОСОБА_8 виявлено крововиливи обличчя, голови, струс головного мозку. Такі тілесні ушкодження могли утворитися у строк, зазначений потерпілою від дії тупих твердих предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Зазначені тілесні ушкодження для падіння з висоти власного зросту не характерні. Ступінь тяжкості може бути змінений в разі надання медичних документів з подальшим лікуванням у сімейного лікаря, денного стаціонару ЦРЛ. В мотивувальній частині висновку експерта зазначено, що він здійснений на підставі виписного епікризу з історії хвороби № 2754 ПЦРЛ, згідно якого ОСОБА_8 поступила на лікування 27.06.2015 року зі скаргами на постійні головні болі, наявність крововиливів обличчя, очного яблука зліва, тім`яної області голови ліворуч. Виписана з хірургічного відділення 03.07.2015 року. Також експертом оцінено виписний епікриз № 2827, згідно якого ОСОБА_8 знаходилася на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні ПЦРЛ з 03.07.2015 до 10.07.2015 року.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 410 від 20.07.2015 року у ОСОБА_8 виявлено крововиливи обличчя, голови, струс головного мозку, стан після закритої черепно-мозкової травми 2015 року з синдромом внутрічерепної гіпертензії. Такі тілесні ушкодження могли утворитися 27.06.2015 року від дії тупого твердого предмета і з врахуванням первинної експертизи і даних медичних документів, наданих 20.07.2015 року, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня. При цьому, з мотивувальної частини висновку експерта вбачається, що крім досліджених раніше виписних епікризів, експертом взято до уваги записи невропатолога в амбулаторній картці ОСОБА_8 від 13.07.2015 року, 14.07.2015 року, 16.07.2015 року та 17.07.2015 року.

Разом з тим, судом досліджено висновок судово-медичної експертизи № 367 від 30.06.2015 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено: закриту черепно-мозкову травму, що виявилася струсом головного мозку, садна волосяної частини голови, шиї, грудної клітини, крововиливи правого плеча. Такі тілесні ушкодження могли утворитися 27.06.2015 року від дії тупого(их) твердого(их) предмета(ів) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. При цьому в мотивувальній частині висновку експертом детально описано характер тілесних ушкоджень, їх локалізацію, розміри.

Оцінивши в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Так, з досліджених доказів вбачається, що 27.06.2015 року о 09.00 годині ранку на порозі магазину «Меблі» по АДРЕСА_2 між ОСОБА_6 , яка приїхала туди на велосипеді, та продавцем магазину ОСОБА_8 на ґрунті давно існуючих неприязних відносин відбувалася сварка, під час якої вони обзивали одна одну. Такі обставини не заперечували ні обвинувачена, ні потерпіла. В цей час ОСОБА_8 тримала в руках металевий нарізний ключ від штаби дверей, яку відкривала. Під час сварки ОСОБА_8 також відчинила навісний замок і повністю відкрила двері магазину, біля яких з середини знаходилася швабра. Зазначені обставини, на які вказувала обвинувачена, підтверджуються наведеними вище поясненнями свідка ОСОБА_11 , згідно яких швабра завжди знаходилася біля дверей меблевого магазину. Під час сварки ОСОБА_8 нанесла ОСОБА_6 декілька ударів. Як зазначила ОСОБА_6 , удари були нанесені металевим ключем та шваброю. Характер, розміри та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , що описані у висновку судово-медичної експертизи № 367 від 30.06.2015 року, підтверджують пояснення обвинуваченої в цій частині. Також свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що коли розбороняли обвинувачену та потерпілу, у ОСОБА_8 в руці був металевий ключ від штаби, який вона у неї забрала.

В той же час ОСОБА_6 схопила ОСОБА_8 за волосся, при цьому великим пальцем руки попала останній в око, і почала стягувати її зі сходів магазину до низу. При цьому ОСОБА_8 схилилася і рукою обхопила ногу ОСОБА_6 , так і продовжуючи її тримати, коли вони вже зійшли зі сходів. Саме в такому положенні їх застали названі вище свідки, про що вони пояснили суду. В цей же час парасолькою, яку тримала в іншій руці, ОСОБА_6 наносила удари по голові ОСОБА_8 . Зазначені обставини підтверджуються поясненнями потерпілої, а також свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що у ОСОБА_6 в руці був зонт, хоча сама обвинувачена цей факт заперечувала.

Характер та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 , що описані у висновках судово-медичних експертиз № 410 та № 393, які ґрунтуються на медичній документації, повністю підтверджують пояснення потерпілої щодо механізму нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченою. При цьому, з описаних експертом медичних документів, які він досліджував, вбачається, що всі зазначені тілесні ушкодження у ОСОБА_8 виникли саме 27.06.2015 року і подальше лікування вона проходила саме у зв`язку з цими тілесними ушкодженнями. Вона знаходилася під постійним наглядом лікарів. За час з 27.06.2015 року до 20.07.2015 року, коли була проведена остання експертиза, нових тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 не виявлено. Суду не надано жодної інформації (доказів) про будь-які інші сварки, бійки між ОСОБА_8 та іншою особою 27.06.2015 року, тож суд вважає неспроможною версію обвинуваченої щодо побиття ОСОБА_8 не нею, а іншою особою.

Також суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_6 спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_8 умисно, оскільки її версія про те, що вона мала купити в магазині пуфік, а ОСОБА_8 безпідставно на неї напала, видається сумнівною, адже приїхала вона до магазину на велосипеді; між нею та ОСОБА_8 існували давні неприязні стосунки, про що і вона, і потерпіла підтвердили в судовому засіданні. Таким чином, тілесні ушкодження нею були спричинені ОСОБА_8 внаслідок обопільного конфлікту, що виник на ґрунті неприязних стосунків, під час якого обвинувачена та потерпіла билися між собою. При цьому, коли ОСОБА_8 за словами ОСОБА_6 почала її ображати біля дверей магазину та нанесла першого удару, ОСОБА_6 мала можливість вільно піти, її ніхто не тримав, однак вона цього не зробила, а почала наносити удари потерпілій. Така поведінка свідчить про умисний характер дій ОСОБА_6 .

Враховуючи наведене, дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КК України.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а також данні про особу винної, яка не визнала своєї вини, відповідно не розкаялася у скоєному; має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно; офіційно працює, хоча довідки суду про це не надала; раніше не судима, одружена, неповнолітніх дітей не має, не інвалід.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає позитивну характеристику, вчинення злочину вперше.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не виявлено.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченої, її вік, майновий, сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що покарання їй слід призначити в межах санкції частини статті, за якою вона обвинувачується, у вигляді обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п. 2,3 ст. 76 КК України. На думку суду, саме іспитовий строк буде тим стримуючим фактором, який убезпечить ОСОБА_6 від подальших сварок та з`ясування стосунків будь-яким способом із ОСОБА_8 . Загроза реального відбуття покарання у вигляді обмеження волі найбільш сприятиме виправленню ОСОБА_6 . Суд вважає недоцільним в даному випадку призначення покарання у вигляді виправних робіт, оскільки довідку з місця роботи та розмір заробітної плати суду не надано; інформація про стосунки в колективі, виробнича характеристика ОСОБА_6 та можливість збереження за нею місця роботи на час відбування покарання у суду відсутня. Покарання у вигляді позбавлення волі суд вважає занадто суворим в даному випадку, оскільки злочин вчинено вперше і таке покарання не відповідає особі ОСОБА_6 .

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Обвинуваченій раніше запобіжний захід не обирався і суд вважає недоцільним обирати його до набрання вироком законної сили, оскільки досі вона сумлінно виконувала свої процесуальні обов`язки.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік. На підставі п.п. 2,3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: