УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України :

В С Т А Н О В И В:
Під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про затвердження угоди про примирення укладеної з потерпілим ОСОБА_4 07.12.2015 року.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про затвердження угоди про примирення, оскільки дана угода не відповідає вимогам ст. 71 КК України.

Обвинувачений та потерпілий, просили клопотання задовольнити та затвердити угоду про примирення.

Вислухавши учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.ч. 5,6 ст. 474 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження та зміст угоди про примирення, суд приходить до наступного:

відповідно до ст. 474 КПК України, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.

Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Як вбачається зі змісту угоди про примирення, сторони узгодили покарання за ч. 2 ст. 185 КК Украни у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання приєднати не відбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 15.11.2010 року строком 2 роки 3 місяці 6 днів і остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 2 роки 5 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, іспитовий строк визначити 3 роки.

Однак узгоджене сторонами покарання не відповідає загальним вимогам складань покарань, а саме, ст.ст. 71, 72 КК України.

З огляду на вище викладене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні угоди про примирення укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 від 07.12.15 року слід відмовити на підставі п.п.1,2 ч. 7 ст. 474 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71,72 КК України, ст. ст. 471, 473, 474 КПК України,

У Х В А Л И В:
В затверджені угоди про примирення укладеної між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 від 07.12.15 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя