Справа № 752/2957/14-к
Провадження № 1-кп/752/765/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2014 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 11.03.2014 року за ст. 309 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., сплачений 11.03.2014 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч. 1, 185 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив нові кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 08.01.2013 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, взяв у ОСОБА_5 нетбук «Самсунг» вартістю 800 грн. 00 коп. під приводом ремонту, який пообіцяв повернути, після чого указаний нетбук ОСОБА_5 не повернув, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, відповідно до заздалегідь розподіленої ролі, діючи умисно та протиправно 04.03.2013 року приблизно о 16 год. 55 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Велика Кишеня» Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет», що розташований за адресою: м. Київ, просп. Глушкова, 36, повторно таємно викрав чуже майно, а саме взяв з полиці 5 банок ікри «Лосось» вартістю 87 грн. 93 коп. кожна, а всього майна на суму 439 грн. 65 коп. та поклав їх до кошика, що був у його руках, після чого поставив указаний кошик біля камер схову, та пройшовши касову зону магазину і не розрахувавшись за товар, вийшов за межі магазину, а невстановлена досудовим розслідуванням особа забрала 5 указаних банок ікри «Лосось» та залишила приміщення магазину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив, що дійсно перебував у кімнаті квартири АДРЕСА_2 та взяв у ОСОБА_5 нетбук «Самсунг» під приводом ремонту, після чого здав зазначений нетбук до ломбарду.

Крім того, 04.03.2013 року приблизно о 16 год. 55 хв. перебував у приміщенні магазину «Велика Кишеня» Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет», що розташований у будинку №36 по просп. Глушкова в м. Києві, домовився з невідомою йому особою викрасти чуже майно та, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиці 5 банок ікри «Лосось» та поклав їх до кошика, після чого залишив кошик біля камер схову, пройшов касову зону магазину, не розрахувався за товар та вийшов за межі магазину, а невідома йому особа забрала 5 указаних банок ікри «Лосось» та залишила приміщення магазину з викраденим майном.

Щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

В зв`язку з наведеним, суд обмежився дослідженням фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, та надійшов до висновку про те, що дії ОСОБА_4 за ст. 190 ч. 1 КК України кваліфіковані правильно як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою шахрайство та за ст. 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна - крадіжка, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

При обранні покарання ОСОБА_4 суд враховує:

- ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч. 1, 185 ч. 2 КК України, які віднесені кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості;

- особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, страждає на тяжку хворобу.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

На підставі викладеного, суд находить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ст. 190 ч. 1 КК України у виді обмеження волі, за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, остаточно призначивши покарання за сукупністю злочинів згідно правил ст. 70 КК України за принципом поглинення менш суворого покараня більш суворим, але із застосуванням правил ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч. 1, 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст. 190 ч. 1 КК України 1 (один) рік обмеження волі;

- за ст. 185 ч. 2 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

Згідно зі ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів за принципом поглинення менш суворого покараня більш суворим - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком - 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази нетбук «Самсунг», що переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 , - залишити останній за належністю.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1