Справа №162/2/16-к
Номер провадження 1-кп/162/8/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2016 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,.
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України,-
17 березня 2014 року, у зв`язку з різким ускладненням внутрішньополітичної обстановки, Указом Президента України Про часткову мобілізацію № 303/2014, затвердженого Законом України „Про затвердження Указу Президента України „Про часткову мобілізацію № 1126-VІІ від 17 березня 2014 року, оголошено проведення часткової мобілізації на території України. Таким чином, у відповідності до ст. 1 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію № 3543 XII від 21 жовтня 1993 року зі змінами, на території України встановився особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обовязку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію.
07 серпня 2015 року ОСОБА_4 дізнався, що до нього додому приходила комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 єднаного районного військового комісаріату з оповіщення для вручення йому повістки для проходження медичного огляду та уточнення облікових даних.
З метою уникнення від проходження служби в Збройних силах України та незгодою з офіційною позицією керівництва держави щодо проведення мобілізації для врегулювання конфлікту на Донбасі, в ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних сил України в особливий період.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , будучи обізнаний про те, що в селі Великий Курінь Любешівського району працює комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 з оповіщення та вручення повісток для проходження медичної комісії та уточнення облікових даних військовозобов`язаним особам автомобілем марки «Мерседес-Бенц» р.н.з. НОМЕР_1 прибув до приміщення Великокурінської сільської ради, де в грубій формі наказав надати для огляду список осіб, які підлягають оповіщенню під час мобілізації. Не отримавши від військовослужбовців вказаних списків, ОСОБА_4 вирвав їх з рук молодшого спеціаліста служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 сержанта ОСОБА_6 .
Ознайомившись зі списком осіб, які підлягають мобілізації та виявивши у ньому своє прізвище ОСОБА_4 з метою ухилитись від проходження військової служби, у нецензурній формі наказав ОСОБА_6 та старшому офіцеру відділення обліку солдатів, сержантів запасу та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 майору ОСОБА_7 покинути територію населеного пункту Великий Курінь, а у протилежному випадку застосувати до вищевказаних військовослужбовців фізичне насильство.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 звертаючись до військовослужбовців ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , висловив погрозу, що у випадку якщо останні та інші службові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 приїдуть вручати повістки до них буде застосоване фізичне насильство.
У зв`язку з даними незаконними діями ОСОБА_4 військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 припинили оповіщення на території Великокурінської сільської ради та покинули вказаний населений пункт.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 114-1 КК України.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.114-1 КК УКраїни, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч.1 ст.114-1 КК України у виді 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.3 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Любешівського району ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися в перешкоджанні законній діяльності військовослужбовців Збройних Сил України в особливий період вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.114-1 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 , узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не обиралась.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,373,374,475 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 12 грудня 2015 року покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любешівський районний суд Волинської області з підстав, визначених ст.394 КПК України.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом вірно.

Суддя Любешівського

районного суду ОСОБА_1