Провадження № 1-кп/127/38/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.02.2016 м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 05.03.2010 року Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області, раніше судимого:
- 29.05.2002 року Староміським районним судом м.Вінниці за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 ККУ звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 26.04.2004 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст.186 КК України до штрафу в розмірі 700 гривень;
-19.06.2007 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання 20.02.2009 року на підставі ЗУ «Про амністію» ст.3 п. А,
- у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 198, 395 КК України, відомості про які внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002540 від 13.04.2014 року,
ВСТАНОВИВ:
09.04.2014 року ОСОБА_4 під час зустрічі із ОСОБА_5 отримав від останнього ноутбук марки «Lenovo B590», яким той заволодів незаконним шляхом, викравши його у ОСОБА_6 . Діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що вищевказаний ноутбук здобутий злочинним шляхом, ОСОБА_4 на прохання ОСОБА_5 , реалізував ноутбук марки «Lenovo B590» своєму сусідові ОСОБА_7 проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , а отримані кошти в сумі 800 гривень віддав ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_4 , будучи ознайомлений із постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2014 року, якою відповідно до ст. 2, ст. 5 Закону України Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі, встановлено адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік з наступними обмеження: заборона виїзду за межі м. Вінниці без дозволу ОВС; заборона відвідувати ресторани, кафе, питні заклади, де здійснюється продаж спиртних напоїв на розлив; встановлено заборону залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 24:00 год. до 06:00 год.; встановлено зобов`язання з`являтися на реєстрацію до Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області 3 останню середу місяця, ухилився від адміністративного нагляду, самовільно залишив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних на те причин, не повідомивши про це органи внутрішніх справ та не прийшов на реєстрацію в ОВС. При перевірці дільничним інспектором ВМВ УМВС України у Вінницькій області було встановлено відсутність ОСОБА_4 08.09.2014, 09.09.2014, 10.09.2014 року за місцем проживання АДРЕСА_1 , чим було порушено встановлені відносно нього обмеження.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочини за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: він знаючи, що відносно нього встановлено адміністративний нагляд, з певними правилами та обмеженнями, за місцем свого проживання у визначений адміністративним наглядом час був відсутній, оскільки у нього з`явилася робота в м. Києві і він поїхав до іншого міста, не повідомивши про це дільничного інспектора. В загальному він був відсутній біля 2-х місяців.
Крім того суду пояснив, що навесні 2014 року перебуваючи вдома у свого знайомого ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , на прохання ОСОБА_11 продати ноутбук погодився. Достовірно за 800 гривень. Отримані кошти він віддав ОСОБА_5 , а за надану допомогу останній пригостив його спиртним.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні злочину.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ст. 198 КК України, як заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом;
та за ст. 395 КК України як порушення правил адміністративного нагляду, а саме: самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 який являється особою раніше судимою (т.1 а.с.122-123), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 120-121), позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 125).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити в межах санкції кримінального закону, звільнивши його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочинів передбачених ст. 198, ст. 395 КК України та призначити покарання:
- за ст. 198 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
- за ст. 395 КК України у виді 3 місяців арешту.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
У відповідності до п. п. 2, 3,4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: