Справа № 11-792/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 18.08.2010
УХВАЛА

Іменем України

«18» серпня 2010 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Миколюка О.В.

Суддів Матюшка М.П. та Семенцова Ю.В.

з участю прокурора Скрипки І.М.

представника засудженого ОСОБА_1

захисників ОСОБА_2 і ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції, на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 03 червня 2010 року, яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина

України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На

підставі ст. 104 КК України ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання з

випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки. На шдставі ст. 76 КК

України ОСОБА_4 зобов'язано повідомляти органи виконання покарань про

зміну свого місця проживання, навчання, роботи, періодично з'являтися для

реєстрації до органу виконання покарань;

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та

зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_6

району Черкаської області, громадянина

України, ІНФОРМАЦІЯ_7,

неодруженого, непрацюючого,

проживаючого за адресою: м. Ірпінь

АДРЕСА_1,

раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Згідно з ст. 76 КК України

ОСОБА_5 зобов'язано повідомляти органи виконання покарань про зміну свого місця проживання, навчання, роботи, періодично з'являтися для реєстрації до органу виконання покарань,

встановила:

Як зазначено у вироку, близько 22 години 09 листопада 2008 року, маючи намір вирішити конфліктну ситуацію між потерпілим ОСОБА_6, його дружиною ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_4 прибув разом з ОСОБА_9 до будинку № 3 по вул. Островського в смт. Гостомель Київської області.

Першим до приміщення будинку зайшов ОСОБА_10 та почав погрожувати насильством небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого -застосуванням пневматичного пістолету та наніс удари по голові і тулубу ОСОБА_6 "

В цей час до приміщення зайшов ОСОБА_4 та побачив, що ОСОБА_10 наносить удари ОСОБА_6, тобто, усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_10, сам наніс два удари по тілу потерпшого. Після чого ОСОБА_10 почав вимагати в ОСОБА_6 гроші та мобільний телефон. Усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_10 ОСОБА_4 не тільки не заперечував, а фактично підтримав їх. Таким чином ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 спільно відкрито викрали мобільний телефон марки «8атзип§ X 160» вартістю 200 грн., і грошовими коштами в сумі 150 грн., заподіявши матеріальну шкоду потерпілому лозі М.М. на суму 350 грн., яку до суду відшкодували.

В апеляції прокурор, не оспорюючи доведеності вини засуджених у зазначених у вироку злочинних діях та правильності юридичною кваліфікації скоєного ОСОБА_4 та ОСОБА_10, просить вирок скасувати та постановити свій вирок, яким призначити: ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 ЮС України звільнити від відбування покарання з випробуванням на 2 роки; ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 187 КК України - 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання строком на 3 роки. Обґрунтовуючи апеляцію, прокурор зазначає, що суд всупереч постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, при призначенні покарання ОСОБА_4 не послався на ст. 75 КК України, а призначив покарання лише за ст. 104 КК України. В доповненнях до апеляції прокурор просить виключити із резолютивної частини вироку зарахування строку, тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_10 в строк відбування покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію з доповненнями, засуджених, їх захисників і представника засудженого, котрі вважали вирок законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції і доповнень до неї, колегія суддів вважає апеляцію підлягаючою до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 365 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

Згідно зі ст. 367 КПК України підставами для скасування або зміни вироку є неправильне застосування кримінального закону.

Як видно із вироку ОСОБА_4 під час вчинення злочину був неповнолітнім. Тому в силу постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при звільненні особи від відбування покарання з випробуванням суди мають посилатися в резолютивній частині вироку на ст. 75 КК України, а щодо неповнолітньої особи - ще й на ст. 104 КК України, як на підстави для прийняття такого рішення. Проте суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_4 покарання, не послався на ст. 75 КК України, а послався лише на ст. 104 названого Кодексу. Вказане порушення закону колегія суддів вважає істотним, яке тягне за собою зміну судового рішення, а не його скасування (про що просить апелянт). Свій висновок колегія суддів обґрунтовує тим, що застосування судом апеляційної інстанції щодо засудженого ОСОБА_4 ст.75 КК України не впливає на призначену за вироком міру покарання і не порушує його прав.

Що стосується доповнень до апеляції стосовно виключення із резолютивної частини вироку посилання про зарахування ОСОБА_10 і ОСОБА_4 тримання під вартою в строк відбування покарання в разі необхідності, то колегія суддів вважає дану вимогу апелянта обгрунтованою і підлягаючою до задоволення, оскільки при призначенні покарання з застосуванням ст. 75 КК України закон цього не передбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, з доповненнями до неї задовольнити частково.

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 03 червня 2010 року щодо засуджених ОСОБА_4, і ОСОБА_10 змінити.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України на 4(чотири) роки позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

Виключити із резолютивної частини вироку наступний абзац: «У разі необхідності в строк відбування покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_10 врахувати термін їх тримання під вартою з 30.09.2009 року по 03.06.2010 року, при цьому ОСОБА_10 також зарахувати час перебування його під вартою з 11.02.2009 року по 20.02.2009 року».

В решті вирок залишити без змін.

Головуючий

Судді: