Справа № 524/8701/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2016 року Автозаводський райсуд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченої - ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

представника цивільного відповідача - ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження №0002045 відносно

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ялинці, Кременчуцького району Полтавської області, українки, громадянки України, освіта середня, одруженої, на утриманні малолітня дитина, не працюючої, зареєстрованої: АДРЕСА_1 , проживаючої АДРЕСА_2 , не судимої,

за ст.140 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.03.2014 року ОСОБА_12 , 1970 року народження, була в плановому порядку госпіталізована до хірургічного відділення Кременчуцької першої міської лікарні ім. О.Т. Богаєвського, м. Кременчук, вулиця 40 років Жовтня, б.60/1, з метою хірургічного лікування наявного у неї захворювання: жовчнокам`яної хвороби, хронічного калькульозного холециститу. Цього ж дня було проведено оперативне втручання ОСОБА_12 з приводу видалення жовчного міхура (лапароскопічна холецистектомія, дренування черевної порожнини, операція № 189 від 24.03.2014 року, 27.03.2014 року ОСОБА_12 було відпущено додому на ніч згідно до поданої нею заяви у зв`язку з сімейними обставинами.

28.03.2014 року приблизно о 11:30 годині ОСОБА_12 прибула для планової перев`язки до хірургічного відділення Кременчуцької першої міської лікарні ім. О.Т. Богаєвського за адресою м. Кременчук, вулиця 40 років Жовтня б.60/1. Під час проведення перев`язки та огляду післяопераційної рани в прев`язувальній кімнаті хірургічного відділення вказаної лікарні, остання поскаржилася лікуючому лікарю ОСОБА_13 на підвищення температури тіла до 37, 5 С і серцебиття на, що лікар запропонував їй прийняти таблетки, антибіотик «Цифран СТ». Але так як даних таблеток у неї не було, а були лише ампули для ін`єкцій антибіотик «Емсеф» на, що останній не заперечував. Після проведеного огляду операційна медична сестра ОСОБА_14 привела ОСОБА_12 до чергового поста хірургічного відділення, де знаходилась чергова медична палатна сестра хірургічного відділення даної лікарні обвинувачена ОСОБА_9 та передала останній ліки, а саме флакон препарату «Емсеф» для ін`єкцій та повідомила в усній формі, що введення даного препарату було узгоджено з лікуючим лікарем.

Обвинувачена ОСОБА_9 отримавши зазначений медичний препарат, без його призначення лікуючим лікарем (у листку лікарських призначень відсутній відповідний запис лікаря), всупереч інструкції «Сестри медичної стаціонару палатної хірургічного відділення» та наказу МОЗ України від 01 червня 2013 року № 460 «Про затвердження протоколів медичної сестри (фельдшера, акушерки) з догляду за пацієнтом та виконання основних медичних процедур та маніпуляцій», недбало та несумлінно віднеслась до своїх обов`язків медичного працівника та виконала ОСОБА_12 внутрішньом`язове введення розчину антибіотика «Емсеф», після чого у пацієнтки розвинувся анафілактичний шок, який призвів до тяжких ускладнень внаслідок чого після тривалого лікування 30.07.2014 року від аноксемічно-гіпоксичної енцефалопатії з розвитком численних інфарктів головного мозку сталася смерть останньої.

Обвинувачена ОСОБА_9 визнається винуватою у неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обв`язків внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого, - смерть потерпілої ОСОБА_12 ,- і підлягає відповідальності за ст.140 ч.1 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин та зібраних доказів, свою вину за ст.140 ч.1 КК України визнала повністю, та підтвердила, що вчинила злочин так та за таких обставин, як це вказано в мотивувальній частині вироку.

Суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини вчинення обвинуваченою ОСОБА_9 злочину встановленого судом, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що винність її повністю підтверджується наступними доказами:

-показаннями обвинуваченої ОСОБА_9 , яка підтвердила, що 28.03.2014 року вона перебувала на своєму робочому місці в якості чергової медичної палатної сестри хірургічного відділення, до неї підійшла операційна медична сестра ОСОБА_14 разом з ОСОБА_12 та повідомила, що ОСОБА_12 потрібно ввести препарат «Емсеф», введення даного препарату узгоджено з лікуючим лікарем. Не перевіривши чи є призначення для введення препарату «Емсеф» в листку лікарських призначень ОСОБА_12 , не зробивши проби, ввела його останній. Після чого ОСОБА_12 пішла, на виході з хірургічного відділення їй стало погано, їй стали надавати медичну допомогу. У ОСОБА_12 почав розвиватись анафілактичний шок, після чого її забрали до реанімаційного відділення.

-висновками комісійної судово-медичної експертизи № 120/к від 07.07.2015 року встановлено з боку палатної медичної сестри ОСОБА_9 мали місце такі порушення: посадової інструкції «Сестри медичного стаціонару палатної хірургічного відділення», де є підпис ОСОБА_9 щодо ознайомлення з інструкцією; в інструкції зокрема вказано «2.3. виконує лікарські призначення…» в даному випадку антибіотик «Емсеф» лікарем призначений не був; наказу МОЗ України від 01 червня 2013 року № 460 «Про затвердження протоколів медичної сестри (фельдшера, акушерки) з догляду за пацієнтом та виконання основних медичних процедур та маніпуляцій», де зокрема в «Протоколі медичної сестри (фельдшера, акушерки) з виконання ін`єкцій» в розділі А2.1.7 «Внутрішньом`язова ін.»єкція» зазначено «…3. Уточнити індивідуальну чутливість до препарату…7. Звірити напис на упаковці з листом призначення (назва, концентрація, кількість, термін придатності)..»

-посадовою інструкцією «Сестри медичного стаціонару палатної хірургічного відділення» затвердженою головним лікарем Кременчуцької першої міської лікарні ім. О.Т. Богаєвського ОСОБА_15 , зідно з якою п.2.3 передбачено, що медична сестра виконує лікарські призначення;

-копією свідоцтва про смерть ОСОБА_12 , згідно з якою смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 120/к від 07.07.2015 року смерть ОСОБА_12 настала від аноксемічно-гіпоксичної енцефалопатії з розвитком численних інфарктів головного мозку. Причиною розвитку такого стану стала тяжка форма анафілактичного шоку на введення антибіотику «Емсеф» із розвитком гіпоксично-ішемічних ускладнень речовини головного мозку на фоні можливого запізнілого початку проведення реанімаційних заходів.

А також іншими доказами в їх сукупності.

При призначені покарання обвинуваченій ОСОБА_9 суд в повній мірі, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину вперше, всі конкретні обставини по справі в їх сукупності, дані про особу, яка характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, її сімейний стан та стан здоров`я.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_9 суд визнає повне визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи вище викладене, суд, призначає покарання обвинуваченій ОСОБА_9 необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, у межах санкції статті , що передбачає відповідальність за вчинене у виді позбавлення волі.

Разом з тим суд враховує, тяжкість вчиненого злочину обвинуваченою ОСОБА_9 , який є злочином невеликої тяжкості, всі конкретні обставини справи в їх сукупності, дані про її особу, яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується позитивно, і, приходе до висновку про можливість виправлення її без відбування покарання, звільнивши від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст.75,76 КК України.

Як встановлено судом обвинуваченою ОСОБА_9 злочин, який є злочином невеликої тяжкості, вчинено до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, на момент вчинення злочину мала на утриманні неповнолітню дитину доньку ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав не позбавлялась, засуджується до покарання не пов`язаного з позбавленням волі, проти застосування відносно неї амністії не заперечує, надавши суду відповідну письмову заяву, тому вона підпадає під дію ст.1 п «а» вказаного Закону та підлягає звільненню від відбування покарання.

Потерпілим ОСОБА_5 до Кременчуцької першої міської лікарні ім. О.Т. Богаєвського заявлено цивільний позов на відшкодування майнової шкоди на суму 69 967 грн та моральної шкоди на суму 300 000 грн.

Потерпілою ОСОБА_6 до Кременчуцької першої міської лікарні ім. О.Т. Богаєвського заявлено цивільний позов на відшкодування моральної шкоди на суму 300 000 грн.

Суд, розглянувши вказані позови, з`ясувавши думку представника відповідача, який при вирішені позовів покладався на розсуд суду, вважає, що позов потерпілого ОСОБА_5 на відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню в повному об`ємі, а позови потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

При вирішені позовів про відшкодування моральної шкоди потерпілим суд враховує обсяг фізичних та моральних страждання, яких зазнали потерпілі внаслідок злочину, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у їх життєвих і виробничих стосунках та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд, вважає за справедливе на відшкодування моральної шкоди стягнути з Кременчуцької першої міської лікарні ім. О.Т. Богаєвського на користь потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 200 000 грн. моральної шкоди кожному.

Керуючи ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватою за ст. 140 ч.1 КК України, призначивши покарання 2 роки позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.75,76 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, поклавши на неї обов`язки періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, та повідомляти її про зміну місця проживання та навчання.

На підставі ст.1 п. «а» Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання.

Позов потерпілого ОСОБА_5 до Кременчуцької першої міської лікарні ім. О.Т. Богаєвського про відшкодування майнової шкоди задовольнити повністю стягнувши на його користь з відповідача 69 967 грн.

Позови потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши з Кременчуцької першої міської лікарні ім. О.Т. Богаєвського на користь кожного з потерпілих по 200 000 грн.

Апеляція на вирок може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський рай суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

СУДДЯ: