Cправа № 750/1208/16-к
Провадження № 1-кс/750/496/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2016 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0004626, -

в с т а н о в и в:

До суду поштою надійшла скарга потерпілого ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, в якій він просить: визнати бездіяльність прокурора при розгляді скарги потерпілого у кримінальному провадженні № 0004626 від 02.06.2014р. ОСОБА_4 від 10.12.2015р. № 8952 до заступника Генерального прокурора України прокурора Одеської області ОСОБА_5 , чим були допущені неправомірні дії (порушення вимог ст. 308 КПК України); зобов`язати заступника Генерального прокурора України прокурора Одеської області ОСОБА_5 виконати вимоги ст. 308 КПК України при розгляді скарги ОСОБА_4 від 10.12.2015р. № 8952 по кримінальному провадженню № 0004626 від 02.06.2014р., прийняти рішення та повідомити про результат розгляду зазначеної скарги письмово і вручити особисто та розглянути скаргу на бездіяльність прокурора без участі скаржника, який не може з`явитися в судове засідання у зв`язку із поганим самопочуттям та з одночасним клопотанням про поновлення строку на подання скарги. Ухвалою слідчого судді від 08 лютого 2016 року строк на подання скарги скаржнику поновлено.

В судове засідання скаржник не з`явився. Клопотання скаржника, викладене у його скарзі про розгляд його скарги без його участі, задоволено ухвалою слідчого судді, занесеною до журналу судового засідання.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, пояснивши, що постановою прокуратури Приморського району м. Одеси від 22 жовтня 2015р. було визначено підслідність кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0004626 від 02.06.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України за СВ Чернігівського МВ УМВС України в Чернігівській області, до м. Чернігова дане кримінальне провадження надійшло 30.10.2015р., а отже, на час подання скарги від 10.12.2015р. прокурор Одеської області ОСОБА_5 вже не міг здійснювати керівництво у даному кримінальному провадженні і тому прокурор вважає неможливим розглядати скаргу у даному кримінальному провадженні, крім того пояснив, що на даний час вказане вище кримінальне провадження перебуває у СВ ЧВП ГУ НП в Чернігівській області, а процесуальне керівництво здійснюється у ньому прокурорами Чернігівської місцевої прокуратури згідно постанови заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури.

Дослідивши матеріали у провадженні за скаргою, приходжу до наступного висновку з такого.

10 грудня 2015 року скаржник звернувся із скаргою № 8952 від 10.12.2015р. до заступника Генерального прокурора України прокурора Одеської області ОСОБА_5 на порушення недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004626, в тому числі просив надати відповідному прокурору прокуратури Одеської області обов`язкові до виконання вказівки щодо проведення службової перевірки за неналежне виконання службових обов`язків співробітниками прокуратури Одеської області при розгляді його скарг від 29.09.2015р. № 6415, 6416 від 29.09.2015р. та притягнути винних до відповідальності згідно положень Дисциплінарного статуту прокуратури України та зобов`язати відповідальних співробітників прокуратури Одеської області виконати вимоги ст. 308 КПК України при розгляді його скарг від 29.09.2015р. №№ 6415, 6416 від 29.09.2015р. у даному кримінальному провадженні та повідомити його про результати розгляду зазначених скарг письмово і вручити йому особисто.

Таке звернення було обумовлено тим, що на час звернення № 8952 від 10.12.2015р. до заступника Генерального прокурора - прокурора Одеської області ОСОБА_5 вказане вище кримінальне провадження розслідувалося вже більше 18 місяців і скаржник звернувся до даної особи, як до прокурора вищого рівня, оскільки на той час за твердженням скаржника процесуальний контроль за здійсненням досудового розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювався прокуратурою Одеської області.

Як вбачається з копій ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.01.2016р., постанови прокурора прокуратури Приморського району м. Одеси від 22.10.2015р. про визначення територіальної підслідності, пояснень прокурора в судовому засіданні, та копії листа прокуратури Одеської області від 18.12.2016р. матеріали даного кримінального провадження були направлені до прокуратури Чернігівської області, а в подальшому до прокуратури м. Чернігова для організації досудового розслідування.

05 січня 2016 року скаржник отримав лист прокуратури Одеської області від 18.12.2015р. № 04/2/2-5976-15, який не вважає процесуальним документом, та який, на думку скаржника є письмовим доказом бездіяльності прокурора за його скаргою № 8952 від 10.12.2015р., чим були допущені неправомірні дії - порушення вимог ст. 308 КПК України, оскільки прокурор був зобов`язаний розглянути скаргу від 10.12.2015р. протягом 3-х днів та в той же строк про результати розгляду зобов`язаний був повідомити. Скаржник вважає, що із змісту зазначеного листа слідує, що його скарга була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян», за нею не проводилися процесуальні дії та не приймалися процесуальні рішення, отже, скаржник вважає, що на поточну дату він не отримав відповіді згідно вимог ст. 308 КПК України на скаргу № 8952 від 10.12.2015р.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2)зобов`язання припинити дію; 3)зобов`язання вчинити певну дію; 4)відмову у задоволенні скарги. Отже, прийняття слідчим суддею будь-якого іншого рішення за скаргою, поданою в порядку глави 26 КПК України, зокрема, ст. 303 КПК України, не передбачено положеннями діючого КПК України.

Таким чином, вимоги скаржника щодо визнання бездіяльності прокурора при розгляді скарги потерпілого у кримінальному провадженні № 0004626 від 02.06.2014р. ОСОБА_4 від 10.12.2015р. № 8952 до заступника Генерального прокурора України - прокурора Одеської області ОСОБА_5 , чим, за твердженням скаржника, були допущені неправомірні дії не може бути задоволена з огляду на те, що положеннями КПК України не передбачено прийняття такого рішення слідчим суддею за скаргами, поданими в порядку ст. 303 КПК України.

Як встановлено ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2016р., копія якої докладена до скарги, з наданих тому суду прокурором письмових заперечень встановлено, що скарга ОСОБА_4 від 10.12.2015р. прокуратурою Одеської області розглянута та йому направлена вмотивована відповідь. Виходячи з положень ст. 3 КПК України, прокурор особа, яка обіймає посаду, передбачену ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» та діє у межах повноважень, відповідно до ст. 36 КПК України, прокурор виконує свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу та здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва. Прокурорами -процесуальними керівниками у кримінальному провадженні № 0004626 були прокурори прокуратури Приморського району м. Одеси, які були уповноважені розглядати клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника про виконання будь-яких процесуальних дій, в тому числі і заяв про недотримання розумних строків, передбачених ст. 308 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Як слідує з доводів скарги, та доданих до неї документів, та підтверджено прокурором в судовому засіданні, в провадженні ЧВП ГУ НП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004626 від 02.06.2014р. Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Чернігівської місцевої прокуратури, визначеною постановою заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури від 04.02.2016р.

Відповідно до ч.3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» зі змінами і доповненнями, прокурором вищого рівня для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів місцевої прокуратури є керівник місцевої прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків. Зазначені особи, як прокурори вищого рівня, уповноважені, зокрема, розглядати скарги в порядку ст. 308 КПК України.

Як вбачається із скарги ОСОБА_4 прокурору Одеської області, що також встановлено вище вказаною ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.01.2016р., скаржник не ставив питання в своїй скарзі від 10.12.2015р. про встановлення розумних строків у кримінальному провадженні, чим вийшов за межі ст. 308 КПК України та просив прийняти рішення про притягнення до відповідальності згідно положень Дисциплінарного статуту прокуратури України співробітників прокуратури Одеської області та надати відповідному прокурору прокуратури Одеської області вказівки щодо розгляду його скарг від 29.09.2015р. № 6415, 6416.

Згідно постанови прокурора № 22.10.2015р. та супровідного листа, як зазначено в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 26.01.2016р. матеріали вказаного вище кримінального провадження для організації подальшого досудового розслідування направлено до прокуратури Чернігівської області, на підставі ст.218 КПК України і досудове розслідування вказаного вище кримінального провадження на території Одеської області не проводиться.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.306 КПК України територіальна підсудність розгляду скарг на бездіяльність прокурора, процесуальним законом чітко не визначена. В свою чергу, законодавець в інших випадках прямо зазначає у кримінальному процесуальному законі, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Заступник Генерального прокурора України прокурор Одеської області ОСОБА_5 на даний час не здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні, одночасно прокуратура Одеської області, бездіяльність посадової особи якої оскаржує скаржник знаходиться поза межами територіальної підсудності Деснянського районного суду м. Чернігова.

Враховуючи наведене вище, вимога скаржника зобов`язати заступника Генерального прокурора України прокурора Одеської області ОСОБА_5 виконати вимоги ст. 308 КПК України при розгляді скарги ОСОБА_4 від 10.12.2015р. № 8952 по кримінальному провадженню № 0004626 від 02.06.2014р., прийняти рішення та повідомити про результат розгляду зазначеної скарги письмово і вручити особисто не підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, виходячи із положень ст. 26 КПК України, відповідно до якої сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах, та у спосіб, передбачений КПК України, та ст.ст. 303-307 КПК України, що визначають порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності під час досудового розслідування, не може вчиняти дії, які не є його компетенцією під час даного виду провадження та не передбачені вказаними правовими нормами, в тому числі самостійно не може визначати вид процесу, провадження за скаргою та приймати рішення, не віднесені до його компетенції.

Керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1