Дата документу Справа № 331/8972/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ №331/8972/15-к Слідчий суддя
Провадж. №11-сс/778/983/15 ОСОБА_1
Доповідач в 2 інстанції
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 24 грудня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2015 року, якою

задоволено клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області про накладенння арешту на майно і накладено арешт на майно, вилучене 12 грудня 2015 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

слідчий ОСОБА_8 ,

адвокат ОСОБА_9 .

Як вбачається з оскаржуваної ухвали та матеріалів судового провадження, в рамках кримінального провадження № 0000135, внесеного до ЄРДР 14 грудня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.110 КК України проводиться досудове розслідування, згідно з даними якого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 в період з грудня 2014 року здійснювали систематичну діяльність, спрямовану на створення на території Запорізької області напіавтономного утворення, поширення серед мешканців Запорізького регіону сепаратистських поглядів, можливості надання окремим регіонам України особливих статусів, створення інформаційних приводів для ЗМІ Російської Федерації та терористичних організацій ДНР та ЛНР з метою подальшого створення умов для зміни меж території України та державного кордону України на порушення порядку встановленого Конституцією України.

З вказаною метою, зазначеними особами було створено громадські організації «Соціальне Запоріжжя» (наказ Запорізького міського управління юстиції №114/01-03 від 16 квітня 2015 року) та «Рада з екоспецстатусу Запоріжжя» (наказ Запорізького міського управління юстиції №96/01-03 від 07 квітня 2015 року), від імені яких здійснювалось створення та просування проекту Закону України «Про спеціальний правовий режим застосування норм законодавства України в соціально-економічній, бюджетній та інших галузях на територіях з ускладненою екологічною ситуацією (про території зі спеціальним екологічним статусом)».

Положення вказаного законопроекту спрямовані на значне звуження передбачених Конституцією України повноважень органів виконавчої влади та всіх суб`єктів законодавчої ініціативи, створення на базі Запорізької області та будь-яких інших територій, визнаних територіями з спеціальним екологічним статусом напівавтономних утворень, які здатні заблокувати прийняття будь-якого рішення вищими органами виконавчої та законодавчої влади.

З метою створення позитивного суспільного сприйняття законопроекту, до нього додано ряд популістських норм, щодо різноманітних надбавок до пенсій та стипендій мешканців територій зі спеціальним екологічним статусом.

В подальшому, для просування ідеї вказаного законопроекту ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та рядом інших осіб, з числа мешканців м. Запоріжжя проведено ряд масових заходів - конференцій, мітингів на яких було презентовано громадську організацію «Соціальне Запоріжжя» та вказаний законопроект. На вказаних масових заходах за плату залучались особи з числа мешканців м. Запоріжжя в якості «масовки».

Організовані зазначеною групою осіб проплачені акції протесту в підтримку спеціального правового режиму в Запорізькому регіоні акцентують увагу на неспроможність діючої влади забезпечити належний рівень життя, ріст тарифів та відсутність дієвих реформ, періодично виловлюючи ностальгію за устроєм Радянського Союзу та зазначаючи масштабні втрати через розрив відносин із РФ. Вказані акції були широко висвітлені на Інтернет - ресурсах та телеканалах, які підконтрольні терористичним організаціям «ДНР» та «ЛНР» та Російській Федерації.

Фінансування проведення зазначених акцій здійснювалось невстановленими особами шляхом надання готівки в іноземній валюті. Загальна сума грошових коштів витрачених на організацію проплачених акцій зазначеною групою осіб, складає понад 200 тисяч доларів США.

В рамках даного кримінального провадження 12 грудня 2015 року за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 20 000 грн.

14 грудня 2015 року слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вищезазначене, вилучене під час обшуку майно, а саме грошові кошти в сумі 20 000 грн., в обгрунтування якого послався на той факт, що вказані грошові кошти, призначені для фінансування акцій громадської організації «Соціальне Запоріжжя», є засобом вчинення кримінального правопорушення та доказом протиправної діяльності вказаних осіб, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження, на них необхідно накласти арешт.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахувши вимоги ст. 170 КПК України, а також ту обставину, що грошові кошти в сумі 20 000 гривень вилучені у ОСОБА_6 під час проведення обшуку по кримінальному провадженню № 0000135, внесеному до ЄРДР 14 грудня 2015 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, взявши до увагии протокол огляду від 14 грудня 2014 р. та додані до нього кошториси проведення акцій громадської організації «Соціальне Запоріжжя», прийняв рішення про наявність підстав для накладення арешту майно з метою забезпечення кримінального провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на відсутність у нього статусу підозрюваного в даному кримінальному провадженні, а відтак і відсутність, згідно з вимогами ч.2 ст. 170 КПК України, підстав для накладення арешту на майно; відсутність в матеріалах доданих до клопотання, доказів того, що саме вказані грошові кошти є засобом вчинення кримінального правопорушення і доказом протиправної діяльності вказаних у клопотанні осіб; невідповідність клопотання вимогам п.3 ч.2 ст. 171 КПК України, оскільки в ньому не наведено доказів того, що вилучені кошти перебувають у володінні, користуванні чи розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи третіх осіб, як і доказів того, що вони мають відношення до даного кримінального провадження. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Заслухавши доповідача, адвоката, що представляє інтереси ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора та слідчого, які вважали ухвалу законною та обгрунтованою, вивчивши матеріали провадження та, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, матеріали провадження засвідчують, що до ЄРДР внесені відомості про вчиненння мешканцями м. Запоріжжя ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами кримінального правопорушення, з правовою кваліфікацією злочину за ч.2 ст. 110 КК України (а.п.3).

Звертаючись до суду з відповідним клопотанням, слідчий, як на підставу для накладення арешту на майно, вказав на те, що вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 20 000 грн. є засобом вчинення кримінального правопорушення та доказом протиправної діяльності вказаних осіб.

Зміст оскаржуваного рішення свідчить про висновок слідчого судді щодо доведеності поданого клопотання та наявності підстав для накладення арешту на вилучені у ОСОБА_6 кошти.

Відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Наведене узгоджується і з положеннями ч.1 ст. 170 КПК України.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані вказані у клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, зокрема, те, що зазначені у клопотанні кошти єзасобом вчинення кримінального правопорушення.
У даному кримінальному провадженні є сукупність підстав та підозр вважати, що вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 майно може бути засобом вчинення злочину, оскільки додані до клопотання матеріали обґрунтовують доводи клопотання щодо призначення даних грошових коштів для фінансування акцій вище вказаної громадської організації.
З метою недопущення їх приховування або в інший спосіб розпорядження, тобто для досягнення дієвості даного кримінального провадження - арешт на вказані кошти слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього правових підстав.

Також, відповідаючи на доводи апеляційної скарги, слід зазначити, що арешт майна з підстав, передбачених ч.3 ст. 170 КПК України, за відсутності у особи статусу «підозрюваного», по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Отже, доводи апелянта про відсутність правових підстав для накладення арешту на вилучені кошти, у зв`язку із відсутністю у ОСОБА_6 статусу підозрюваного, є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд дослідив його обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на вилучені під час обшуку грошові кошти порушень вимог кримінального процесуального законодавства та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Крім того, відповідно до постанови слідчого від 14.12.2015 року вилучені у ОСОБА_6 кошти в розмірі 20 000 грн. визнані по справі речовим доказом та передані на відповідальне зберігання до фінансового відділу.

Всі інші обставини, з урахуванням положень ст. 91 КПК України щодо обставин, які підлягають доказуванню підлягають ретельній перевірці у ході розслідування, оскільки провадження перебуває на початковій стадії розслідування.

З цього приводу слід зазначити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального правопорушення, про які органу досудового розслідування відомо на даний час, та дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Наявність описки у назві судового рішення не впливає на його законність та має вирішуватися в порядку ст. 379 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, наслідком чого є відмова у задоволенні апеляції.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, коллегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2015 року, якою накладений арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 у вигляді коштів в сумі 20 000 грн. у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000135 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4