Справа № 1-кп/593/39/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" грудня 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бережани матеріали кримінальних проваджень, внесених 26 червня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000242 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з освітою середньо спеціальною, не працюючого, неодруженого, депутатом не являється, судимого 09 серпня 2007 року Бережанським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України (кримінальна справа закрита із застосуванням ст. 1 п. А ЗУ Про амністію); 28 лютого 2008 року Бережанським районним судом за ч. 1 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.104 КК України звільненого від відбуття призначеного покарання з випробуванням та із встановленням іспитового строку терміном 2 роки; 18 червня 2009 року Бережанським районним судом за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого 06 лютого 2013 року від відбуття покарання по закінченні строку покарання; 9 лютого 2015 року Бережанським районним судом за ч.3 ст.296 КК України на 3 роки і шість місяців позбавлення волі,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.І ст. 121, ст. 395 та ч.І ст.125 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:
Будучи 06 лютого 2013 року звільненим з місць позбавлення волі за вчинення умисних злочинів, передбачених ч.2 ст. 296 та ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, а знову вчинив ряд умисних кримінальних правопорушень.

Так, 26 червня 2013 року ОСОБА_4 , знаходячись в м. Бережанах, біля народного дому Просвіта, що на вул. Шевченка, 67, в період часу з 04 години 30 хвилин по 05 годину на відрізку тротуару від народного дому Просвіта до зупинки громадського транспорту, що неподалік готелю ресторану Надія , умисно наніс деревяною битою близько 18 ударів в область рук та ніг ОСОБА_5 , а коли останній впав, то ОСОБА_4 лежачому потерпілому умисно наніс ще близько 6 ударів ногами в область обличчя та тулуба, і з місця вчинення злочину скрився. Потерпілого о 5 год. 05 хв. того ж дня з тяжкими тілесними ушкодженнями каретою швидкої допомоги було доставлено в Бережанську центральну районну комунальну лікарню.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 , перебуваючи під адміністративним наглядом, встановленим йому 17 березня 2014 року постановою Бережанського районного суду, якою йому було заборонено залишати будинок (квартиру) за місцем проживання з 22.00 до 06.00 год., відвідувати торгівельні заклади, де продають спиртні напої на розлив та виїжджати за межі Бережанського району з особистих питань без дозволу керівництва Бережанського РВ УМВСУ та зобовязано його було щопонеділка з 9 по 18 год. зявлятися в Бережанський РВ УМВС України для реєстрації, однак ОСОБА_4 порушив встановлений щодо нього адміністративний нагляд. Він 17 березня 2014 року самовільно залишив місце проживання в АДРЕСА_1 , змінивши його на місце проживання своєї дівчини ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , де він проживав у період часу з 17 березня по 16 травня 2014 року.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 05 квітня 2014 року, близько 7 години ранку, перебуваючи біля підїзду житлового будинку АДРЕСА_3 , зустрів потерпілого ОСОБА_5 і умисно наніс йому чотири удари кулаками обох рук в обличчя, від яких ОСОБА_7 впав на землю, а ОСОБА_4 після того умисно наніс йому ще один удар ногою в область грудної клітки. Своїми діями спричинив ОСОБА_5 тілесне ушкодження, яке за ступенем тяжкості є легким тілесним ушкодженням.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у порушенні адміннагляду визнав, пояснив, що під час встановлення до нього адміннагляду він дійсно залишив своє постійне місце проживання і проживав у своєї дівчини ОСОБА_6 в м. Бережанах на Площі Ринок. Далі він пояснив, що після встановлення йому адміннагляду він приходив в райвідділ міліції, працівник міліції ОСОБА_8 сказав йому прийти через місяць, другий раз він прийшов у райвідділ, і ОСОБА_8 знову не мав до нього часу, тому більше він в міліцію на реєстрацію не приходив.

Далі обвинувачений показав, що не заперечує своєї вини в тому, що 5 квітня 2014 року в м. Бережанах, на Плоші Ринок, в підїзді житлового будинку АДРЕСА_3 , наніс ОСОБА_5 декілька ударів руками по голові, бо останній його обізвав.

А вини своєї у заподіянні 26 червня 2013 року потерпілому ОСОБА_5 тяжкого тілесного ушкодження не визнав, пояснив, що він ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не наносив і не міг їх нанести, оскільки в той час знаходився не в Бережанах, а в Одесі і при цьому зіслався на покази свідка ОСОБА_9 , якого просив допитати у судовому засіданні.

Не дивлячись на твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що інкримінованого йому протиправного діяння у заподіянні потерпілому ОСОБА_5 тяжкого тілесного ушкодження він 26 червня 2013 року не вчиняв, бо в той час знаходився в м.Одесі, суд об`єктивно оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази, прийшов до переконання про доведеність його вини у навмисному спричиненні потерпілому ОСОБА_5 тяжкого тілесного ушкодження, тобто суд вважає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В цьому суд переконали слідуючі докази.

Так, допитаний в судовому потерпілий ОСОБА_5 показав, що 26 червня 2013 року, близько 4 години ранку, він із села Потутори повертався додому. Коли вже знаходився на вул. Шевченка в місті Бережанах, біля народного дому Просвіта, зупинився автомобіль марки Москвич, з нього вийшов високий, худорлявий, віком 20-25 років, незнайомий йому хлопець, потім йому стало відомо, що це був обвинувачений ОСОБА_10 , і зайшов в будинок, що знаходився біля будинку Просвіта. Він, потерпілий, в той час завернув за будинок ОСОБА_11 , і в пошуках склотари підсвічував фонариком, але склотари не виявилося, і розвернувшись, щоб іти додому, побачив перед собою цього самого хлопця, він його обійшов і попрямував додому, але пройшовши 2-3 метри, почув удар в щиколотку лівої ноги. Він повернувся до обвинуваченого, побачив в руці в нього деревяну биту, і запитав, навіщо він його вдарив, той в свою чергу запитав, чому він там ходить, тоді він, потерпілий, вибіг на дорогу, а ОСОБА_10 біг за ним і продовжував йому наносити удари битою по ногах. Коли на дорозі появився автомобіль, ОСОБА_10 заховав биту під куртку, а коли він проїхав, витягнув її, і нічого не кажучи, йшов на нього з наміром нанести йому ще побої, боячись їх отримати, він задкував від обвинуваченого і був повернутий до нього обличчям, так вони пройшли від будинку Просвіта до автобусної зупинки, неподалік готелю ресторану Надія. Біля самої зупинки він зашпортався і впав, в той час ОСОБА_10 наніс йому удар ногою в щелепу з правої сторони, а тоді став його копати, від завданого йому болю він втратив свідомість.

Правдивість показів потерпілого підтверджується випискою із журналу викликів швидкої допомоги Бережанської ЦРКЛ (а.с. 360 -363), з якої видно, що о 5 год.05 хв. 26 червня 2013 року, стороння особа повідомила на станцію швидкої допомоги, що на вулиці Шевченка в місті Бережанах, біля Сільгосптехніки, лежить чоловік, і бригадою медичних працівників в складі: фельдшера Пришляка та водія ОСОБА_12 , потерпілий, а ним виявився ОСОБА_5 , 1955 р.н., із черепно-мозковою травмою, множинними гематомами, забоєм мяких тканин обличчя був доставлений в Бережанську ЦРКЛ.

Зазначений факт підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 - диспетчер швидкої допомоги Бережанської ЦРКЛ, яка показала, що 26 червня 2013 року, о 5 год.05 хв., їй стороння особа по телефону повідомила, що на вулиці Шевченка в місті Бережанах, біля Сільгосптехніки, лежить чоловік. Вона, прийнявши виклик, направила на місце події карету швидкої допомоги. Прізвище потерпілого, як нею було зазначено у журналі виклику, був ОСОБА_7 .

Із рапорта (а.с.51) помічника начальника відділу - оперативного чергового Бережанського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_14 видно, що 26 червня 2013 року, о 6 год. 25 хв., від чергового лікаря Бережанської ЦРКЛ в чергову частину поступило повідомлення про те, що до Бережанської ЦРКЛ з діагнозом: черепно-мозкова травма, струс головного мозку, множинні гематоми, забій мяких частин обличчя, забій лівого стегна звернувся потерпілий ОСОБА_5 , 1955 р.н.; вказані ушкодження йому нанесла невідома особа в місті Бережанах, на вул.Шевченка.

Із заяви потерпілого від 20 листопада 2013 року (а.с. 52) на імя слідчого СВ Бережанського РВ УМВСУ слідує, що 26 червня 2013 року, близько 5 години ранку, невідомий хлопець віком 20-25 років, в місті Бережанах, на вул.Шевченка, неподалік будинку Просвіта, шляхом нанесення йому ударів битою та ногами по різних частинах тіла спричинив йому численні тілесні ушкодження.

Виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 02/06658 (а.с.178) свідчить про те, що при доставці потерпілого ОСОБА_5 в Бережанську ЦРКЛ він був оглянутий хірургом, травматологом, офтальмологом, урологом, терапевтом, було проведено рентгенографію черепа, органів грудної порожнини, правого передпліччя, УЗД органів черевної порожнини і машиною швидкої допомоги його було транспортовано у відділення щелепно-лицевої хірургії КЗ ТОР Тернопільська університетська лікарня і госпіталізовано в нейрохірургічне відділення.

Згідно медичного обстеження ОСОБА_5 від нанесених ударів отримав множинні гематоми (кровняки) і забиття мяких тканин обличчя, навколо обох очей, садна обличчя; садна і кровняки лівих гомілки і стегна, правого ліктьового суглоба; кровняки лівої кисті; закриту черепно мозкову травму у виді забиття головного мозку легкого ступеня; численні переломи кісток верхніх щелеп, а також перелом великого лівого крила клиновидної (основної) кістки, яка входить до складу кісток середньої ямки основи черепа; закритий перелом кісток носа зі зміщенням фрагментів; закриті переломи 5 7 правих ребер; закритий уламковий перелом правого ліктьового відростка із зміщенням.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 020 від 28 квітня 2014 року (а.с. 86-93) усі вищеперечислені тілесні ушкодження виникли в потерпілого від дії тупих предметів; вони характерні для побиття (нанесення численних ударів кулаками, взутими ногами, будь якими тупими знаряддями), незадовго до госпіталізації потерпілого 26 червня 2013 року у Бережанську центральну районну комунальну лікарню. Перелом великого крила основної (клиноподібної) кістки, що бере участь у формуванні середньої ямки основи черепа згідно із п. 2.1.3-б Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень віднесено до небезпечних для життя і за цим критерієм належить до тяжких тілесних ушкоджень. Множинні переломи кісток лицевого черепа, переломи двох правих ребер, закритий перелом правого ліктьового відростка з його зміщенням (окремо кожне ушкодження або їхня сукупність) належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого (понад 21 день) розладу здоровя (п. 2.2.2 вищевказаних Правил). Решта ушкоджень (садна, кровняки в ділянці верхніх та нижніх кінцівок) належать до легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.5 тих же Правил). Висновок проведеної у справі експертизи належно аргументований з наукової точки зору, відповідає фактичним обставинам справи та іншим зібраним доказам, а тому суд немає підстав сумніватися в його достовірності.

Рапорт начальника СКР Бережанського РВ УМВСУ від 12 березня 2014 року (а.с. 53) свідчить про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що кримінальне правопорушення 26 червня 2013 року щодо потерпілого ОСОБА_5 вчинив обвинувачений ОСОБА_4 ..

Вина обвинуваченого у навмисному спричиненні потерпілому 26 червня 2013 року тяжкого тілесного ушкодження підтверджується дослідженим в судовому засіданні протоколом предявлення особи для впізнання за фотознімками від 3 квітня 2014 року, згідно якого потерпілий в присутності понятих на фотографії під № 4 впізнав особу, яка 26 червня 2013 року, близько 4 год.30 хв. в м.Бережанах, на вул.Шевченка, біля будинку Просвіти, нанесла йому деревяною битою та ногами побої і спричинила тілесні ушкодження (а.с. 54-60).

Із довідки слідчого (а.с. 61) вбачається, що на фотографії під № 4 зображений обвинувачений ОСОБА_4 ..

Вина обвинуваченого у нанесенні потерпілому побоїв, що спричинило тяжке тілесне ушкодження, підтверджується оголошеним в судовому засіданні протоколом слідчого експерименту з фототаблицями до нього ( а.с. 62-73), проведеним 16 липня 2014 року з участю потерпілого. Покази потерпілого при виконанні цієї слідчої дії повністю відповідають даним, зазначеним у протоколі огляду місця події. При проведенні цієї слідчої дії потерпілий розказав і показав: коли, де, чим і при яких обставинах обвинувачений ОСОБА_4 наніс йому побої і заподіяв йому тілесні ушкодження, з приводу яких він з 26 червня по 6 липня 2013 року знаходився на стаціонарному лікуванні, а 26 листопада 2013 та 4 лютого 2014 року переніс і оперативні втручання.

Сам обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні 17 квітня 2015 року (а.с.305) визнав свою вину в нанесенні потерпілому 26 червня 2013 року, близько 4 год.30 хв., побоїв, які мали місце в АДРЕСА_4 . У скоєному він навіть щиросердечно розкаювався.

17 квітня 2015 року в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснював, що в червні 2013 року, точної дати він не памятає, близько 4 години приїхав до свого дому, що біля будинку Просвіти, на АДРЕСА_5 . Побачив, що хтось там ходить і фонариком присвічує. Він окликнув особу та вона почала втікати, він його наздогнав, взяв за плечі, а останній, обернувшись, пакетом, який мав у руках, шугнув йому в обличчя. Подумавши, що в нього є електрошокер, він деревяною декоративною битою, яку мав з собою, наніс цій особі удари по руках і ногах. Як потерпілий впав, також наніс йому декілька ударів битою по плечах, може попав і по голові. Після того він пішов додому і вирішив викликати швидку, а коли вернувся на місце, потерпілого вже не було. Биту, якою наносив тілесні ушкодження потерпілому, він викинув, бо тільки звільнився з місць позбавлення волі, а на слідуючий день поїхав в Одесу.

Покази обвинуваченого, які він 17 квітня 2015 року давав в судовому засіданні, в деталях узгоджувалися з показами допитаного в судовому засіданні потерпілого, тобто обвинувачений ОСОБА_4 давав тоді правдиві покази про те, що він 26 червня 2013 року наніс потерпілому побої, він лише заперечував вказану потерпілим кількість нанесених йому ударів і що бив його ногами.

Обвинувачений при цьому зіслався на те, що очевидцем його конфлікту з потерпілим була його сусідка ОСОБА_15 ..

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що проживає в АДРЕСА_6 , по сусідству з нею в цьому ж будинку проживає обвинувачений ОСОБА_4 26 червня 2013 року між 4 і 5 годинами ранку її розбудив шум з вулиці, чула, що сварилися чоловічі голоси. Вона виглянула у вікно і побачила двох людей. Бачила, що один лежав на тротуарі, а другий зверху його бив предметом схожим на палицю. Вже світало. Вона облич не бачила, але бачила, що той що бив, був високим і худорлявим. Зі спини він був дуже схожим на її сусіда. Конфлікт між ними тривав до 30 хв..Зранку до неї прийшли працівники міліції і вона розповіла все, що бачила. Після того випадку вона ОСОБА_10 по місцю проживання не бачила.

І хоч обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним у судових засіданнях, проведених за участі потерпілого, факт нанесення останньому 26 червня 2013 року тілесних ушкоджень визнавав та детально і послідовно розповідав про скоєне ним діяння, та навіть у добровільному порядку бажав відшкодувати потерпілому спричинену ним шкоду, однак в подальших судових засіданнях, вже після смерті потерпілого, змінив свої покази, пояснив, що він себе оговорив, потерпілого 26 червня 2013 року не бив, бо з початку червня 2013 року знаходився в Одесі. Слідчому він давав визнавальні покази, бо йому налили 700 грамів коньяку. А суду визнавальні покази щодо побиття потерпілого 26 червня 2013 року він давав за переконливим проханням працівників міліції, які обіцяли йому за визнання вини мінімальне покарання. Тепер він передумав визнавати свою вину. В ході розгляду кримінального провадження судом обвинувачений також змінив свої покази і щодо предмету нанесення потерпілому тілесних ушкоджень. Він спочатку пояснював, що деревяну сувенірну биту, якою наносив удари, він викинув, щоб уникнути відповідальності за скоєне, пізніше повідомив суд, що вказану биту хтось з хлопців в нього забрав, так як їхав на майдан, і тому з його помешкання працівники міліції вилучили не ту биту. Тобто кожного разу обвинувачений висловлював нову версію події.

Однак, на підставі здобутих і досліджених в судовому засіданні доказів у їх сукупності суд прийшов до висновку, що зсилання обвинуваченого на своє алібі не заслуговує уваги, так як воно суперечить показами потерпілого, який показав, що 26 червня 2013 року на вулиці Шевченка в м.Бережанах, його побив не хтось інший, а обвинувачений ОСОБА_4 , про це свідчить і протокол предявлення особи для впізнання за фотознімками від 3 квітня 2014 року, згідно якого потерпілий в присутності понятих впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка 26 червня 2013 року спричинила йому тілесні ушкодження. Алібі обвинуваченого спростовується і показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , які різняться із показами самого обвинуваченого, а також його алібі спростовується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами зокрема, ухвалою Бережанського районного суду від 3 липня 2014 року та показами свідка ОСОБА_15 , яка показала, що її сусід ОСОБА_4 після того, як біля їх будинку був побитий незнайомий їй чоловік, зник. Крім цього, і сам обвинувачений при постановленні щодо нього вироку 10 грудня 2014 року суддею ОСОБА_16 (а.с. 222), і при написанні ним власноручно апеляційної скарги на цей вирок (а.с. 260), і при допиті його в судовому засіданні 17 квітня 2015 року при повторному розгляді справи після скасування вироку апеляційним судом (а.с. 305) визнавав свою вину у спричиненні 26 червня 2013 року потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, розкаювався у вчиненому.

А тому зміну своїх показів обвинуваченим суд розцінює, як його бажання уникнути відповідальності за скоєння ним тяжкого злочину.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у порушенні ним адміннагляду, крім особистого визнання ним своєї вини, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.

Постановою Бережанського районного суду (а.с. 121) від 17 березня 2014 року, якою обвинуваченому ОСОБА_4 був встановлений адміннагляд строком на один рік з такими обмеженнями: йому було заборонено залишати будинок (квартиру) за місцем проживання з 22 до 06 год., відвідувати торгівельні заклади, де продають спиртні напої на розлив та виїжджати за межі Бережанського району з особистих питань без дозволу керівництва Бережанського РВ УМВСУ та зобовязано його було щопонеділка з 9 по 18 год. зявлятися в Бережанський РВ УМВС України для реєстрації.
Допитаний у якості свідка дільничний інспектор Бережаського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_17 пояснив, що Кузьма з часу встановлення щодо нього адміністративного нагляду на реєстрацію в Бережанський РВ УМВСУ не зявлявся, а також при неодноразових перевірках за місцем проживання був відсутній, що ним зазначено у рапорті та в листку контролю за додержанням встановлених обмежень піднаглядним.
Із дослідженого у судовому засіданні рапорта від 16 травня 2014 року (а.с. 122) ДІМ Бережанського РВ УМВСУ в Тернопільській області ст.лейтенанта міліції ОСОБА_17 слідує, що Кузьма із 17 березня по 16 травня 2014 року на реєстрацію в Бережанський РВ УМВСУ не зявився, а також при неодноразових перевірках за місцем проживання був відсутній, що також підтверджується дослідженим у судовому засіданні листком контролю за додержанням встановлених обмежень піднаглядним (а.с. 125) та рапортами дільничних інспекторів Бережанського РВ УМВСУ капітана міліції ОСОБА_18 та ст.лейтенанта міліції ОСОБА_17 (а.с.122-160), згідно яких ОСОБА_4 з 28 березня по 12 травня 2014 року за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_1 був відсутній.
Сам обвинувачений в судовому засіданні ствердив той факт, що він під час встановлення до нього адміністративного нагляду дійсно залишив своє постійне місце проживання і проживав на АДРЕСА_3 , у своєї дівчини ОСОБА_6 ..

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_5 5 квітня 2014 року легкого тілесного ушкодження, крім визнання ним своєї вини, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження:

- витягом із кримінального провадження ( а.с. 47) та протоколом (а.с. 99-100) про прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене ОСОБА_4 щодо нього кримінального правопорушення, яке мало місце 5 квітня 2014 року, близько 7 год., біля входу в підїзд, де він мешкає, а саме: в АДРЕСА_3 ;
-рапортом оперативного чергового Бережанського РВ УМВСУ(а.с. 98), згідно якого 5 квітня 2014 року, об 11 год.20 хв., в чергову частину райвідділу міліції від лікаря-травматолога Бережанської ЦРКЛ поступило повідомлення про те, що за наданням медичної допомоги з діагнозом : забій мяких частин обличчя звернувся ОСОБА_5 , 1955 р.н.; які йому 5 квітня 2014 року в місті Бережанах, на Площі Ринок, спричинила невідома особа;
-протоколом слідчого експерименту від 16 липня 2014 року з фототаблицями до нього (а.с.102-109), проведеного з участю потерпілого ОСОБА_5 ; проведена слідча дія є свідченням того, як потерпілий послідовно і детально розказав і на місці показав, як обвинувачений ОСОБА_4 5 квітня 2014 року, близько 7 години ранку, біля входу в підїзд, де він живе, умисно наніс йому чотири удари кулаками обох рук по обличчі чим спричинив йому тілесне ушкодження.

Згідно висновків судово-медичної експертизи за № 517 та № 630 від 14 квітня та 12 червня 2014 року (а.с.110-112, 113-115) виявлений у ОСОБА_5 синець нижньої повіки лівого ока з поширенням на ліву підочну ділянку за ступенем тяжкості є легким тілесним ушкодженням. Зазначене ушкодження утворилося внаслідок травматичного впливу тупих предметів незадовго до звернення за медичною допомогою, приблизно за 1 2 тижні до його судово медичної експертизи 14 квітня 2014 року. Враховуючи розташування та властивості вказаних травматичних змін, їх виникнення у ОСОБА_5 за обставин, які він повідомив та які описані в постанові, зокрема синця лівої половини обличчя при нанесенні йому удару кулаком, не виключається.

Сам обвинувачений в судовому засіданні не заперечив того факту, що 5 квітня 2014 року в м. Бережанах, на Плоші Ринок, неподалік житлового будинку № 22, наніс ОСОБА_5 декілька ударів руками по голові, бо останній його обізвав.

Таким чином суд вважає, що оскільки обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями 26 червня 2013 року спричинив потерпілому ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, що було небезпечне для життя потерпілого в момент його заподіяння, то органи досудового слідства вірно кваліфікували його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, а також суд вважає, що органи досудового слідства вірно кваліфікували дії обвинуваченого за ст. 395 та ч.1 ст.125 КК України, оскільки він порушив встановлений щодо нього адміннагляд та своїми умисними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, а також те, що одне із правопорушень відноситься до тяжких, особу винного, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів і належних висновків не зробив, що свідчить про стійкий та систематичний характер його протиправної поведінки та про його підвищену суспільну небезпечність, а тому вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 неможливе без його ізоляції від суспільства.

Враховуючи те, що вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 9 лютого 2015 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 3 ст. 296 КК України до позбавлення волі на 3 роки і 6 місяців та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вироком від 9 лютого 2015 року та вироком Бережанського районного суду від 10 грудня 2014 року йому було визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 1 місяць, а так як 25 лютого 2015 року ухвалою апеляційного суду Тернопільської області вирок Бережанського районного суду від 10 грудня 2014 року скасований, тому до призначеного покарання за цим вироком на підставі ч. 4 ст. 70 КК України слід частково доєднати лише покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, що було призначене йому вироком Бережанського районного суду від 9 лютого 2015 року.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 , п.1 ч.1 ст. 392, ст. 395 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ст. 395 та ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 121 КК України - у виді 5 (пяти) років позбавлення волі;

?за ст. 395 КК України - 6 ( шість) місяців арешту;

?за ч.1 ст.125 КК України - 200 (двісті) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим остаточно до відбуття обрати ОСОБА_4 покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань частково приєднати невідбуте покарання за вироком Бережанського районного суду від 9 лютого 2015 року, і остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (пяти) років і 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_4 залишити попередній- тримання під вартою. Строк відбування призначеного судом покарання обвинуваченому рахувати з часу його затримання, з 3 липня 2014 року.

Речові докази по справі: деревяну биту після набрання законної сили знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуюча суддя :