Ухвала
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у м. Києві 02 грудня 2015 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 25 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 14 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
зі змісту касаційної скарги засудженого убачається, що він не погоджується з вказаними судовими рішеннями.
Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При цьому, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однак, касаційна скарга засудженого не відповідає наведеним вимогам процесуального закону.
Так, засуджений у касаційній скарзі не наводить належного обґрунтування незаконності чи необґрунтованості оскаржуваних судових рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України з огляду на положення статей 412-413 цього Кодексу.
Крім того, вимоги засудженого до касаційного суду не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України і є незрозумілими, оскільки направлення рішення суду першої інстанції на новий судовий розгляд не входить до повноважень суду касаційної інстанції. При цьому, засудженим не зазначено, що суд касаційної інстанції має зробити з оскаржуваними судовими рішеннями за результатами розгляду його скарги.
Також, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України засуджений у скарзі не зазначає чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 25 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 14 липня 2015 року щодо нього залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

______________ ОСОБА_1 ___________________ ОСОБА_2 ____________ ОСОБА_3