Справа №587/1316/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/587/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження № 0000049 від 17 січня 2015 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 07 серпня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий в силу ст. 89 КК України,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України

з участю прокурора - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , в якій прокурор просить вирок Сумського районного суду Сумської області від 07 серпня 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення. Ухвалити новий вирок, за яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 незаконно виготовив, зберігав, перевозив з метою збуту та збув в місця позбавлення волі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований вагою у перерахунку на висушену речовину 0,291 г за наступних обставин.

Так, 16 січня 2015 року ОСОБА_7 на мобільний телефон зателефонувала його знайома ОСОБА_10 , яка на той час перебувала у Сумському слідчому ізоляторі УДПтС України в Сумській області, та повідомила про своє погане самопочуття. ОСОБА_7 запропонував підготувати та передати для неї передачу з продуктами та речами першої необхідності. Після телефонної розмови, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 вживає наркотичні засоби, на власний розсуд вирішив приховати у передачі наркотичні засоби - опій ацетильований.

З цією метою, 17 січня 2015 року ОСОБА_7 на автомобілі таксі поїхав до ринку, що розташований на проспекті Курському у м. Суми, де придбав продукти харчування, а також насіння маку, розчинник та пігулки «Аспітер», медичний шприц. Пізніше з придбаних інгредієнтів на березі річки Псел поблизу вулиці Тополянської у м. Суми ОСОБА_7 , розпаливши багаття із придбаного ним насіння маку незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, з метою його подальшого збуту до Сумського слідчого ізолятору. Незаконно виготовлений наркотичний засіб обвинувачений помістив до медичного шприца, який в подальшому обрізав лезом та запаяв запальничкою, таким чином розпочав незаконно зберігати. Після приготування особливо небезпечного наркотичного засобу, ОСОБА_7 посуд викинув у річку, а шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, помістив до цибулини, з метою приховування від працівників Сумського СІЗО, та поклав його до пакету, в якому містилися інші продукти. Після чого, ОСОБА_7 , утримуючи при собі поліетиленовий пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим на таксі поїхав до СІЗО м. Суми, таким чином незаконно перевіз наркотичний засіб. В Сумському СІЗО передачу у нього не прийняли через відсутність у нього паспорта громадянина України. Після цього ОСОБА_7 зателефонував своїй знайомій ОСОБА_10 та повідомив про даний факт. Через деякий час, ОСОБА_10 зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила, що біля Сумської міської лікарні він повинен буде передати передачу її знайомому ОСОБА_11 . Того ж дня ОСОБА_7 в обумовленому місці зустрівся з ОСОБА_11 та вони разом на таксі поїхали до Сумського слідчого ізолятору. Біля Сумського СІЗО, ОСОБА_7 передав ОСОБА_11 пакет з передачею, не повідомляючи про те, що там знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб. Працівниками СІЗО у вказаному пакеті з продуктами харчування в цибулині було виявлено та вилучено прозору пластикову ємкість, з рідиною, яка за висновком експертизи наркотичних засобів є особливо небезпечним засобом - опієм ацетильованим масою у перерахунку на висушену речовину 0,291г.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і призначено йому за цим законом покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком три роки, з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не змінено і залишено у виді особистого зобов`язання.

Вимоги апеляційної скарги прокурор мотивує тим, що:

- суд першої інстанції врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а з врахуванням п.1 ч.1 ст. 66 КК України це є однією пом`якшуючою обставиною, а тому застосування ст. 69 КК України було безпідставним;

- крім того, суд безпідставно врахував ті ж самі пом`якшуючі обставини як для застосування ст. 69 КК України, так і для ст.75 КК України та неправильно звільнив ОСОБА_7 від реального відбування покарання.

На апеляційну скаргу прокурора захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 подав заперечення, в яких вказує на законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції та безпідставність доводів апеляційної скарги. Просить вирок відносно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідь головуючого судді про обставини справи та зміст поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 , які просили вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, прокурора, яка частково підтримала доводи апеляційної скарги та просила вирок районного суду скасувати в частині застосування ст. 75 КК України з зазначених в апеляційній скарзі підстав та, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо особи ОСОБА_7 , визнати пом`якшуючою обставиною наявність у нього інвалідності і групи, провівши судові дебати і вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України кваліфіковано вірно.

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до положень ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті особливої частини цього кодексу.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_7 покарання, місцевий суд врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з приводу органічного розладу особистості, є інвалідом 1 групи (безстроково) загального захворювання з порушенням опорно-рухового апарату, в силу ст. 89 КК України не судимий, а також з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття та сприяння розкриттю злочину та відсутності обставин, що обтяжують покарання, дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про застосування ст.69 КК України та призначення обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

При цьому, доводи апеляційної скарги прокурора з приводу того, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання, врахувавши обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, які згідно п.1 ч.1 ст. 66 КК України є однією пом`якшуючою обставиною, безпідставно застосував ст. 69 КК України, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу

Така пом`якшуюча покарання обставина, як щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність (особа може визнавати вину, бути готовою нести відповідальність про те відповідно до ст. 63 може відмовлятись давати показання).

В той час, як активне сприяння розкриттю злочину означає, що винний добровільно в якійсь формі своїми активними діями надає допомогу органам слідства або суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття (особа може розповісти про час, місце вчинення злочину, називати співучасників, передати речові докази, предмети, здобуті злочинним шляхом тощо, однак може заявити що не жалкує про те, що вчинила).

З урахуванням зазначеного, є обґрунтовані підстави для висновку про те, що вказані обставини є різними за своїм походженням та суттю і не є взаємовиключними, тому їх необхідно враховувати як дві обставини, що пом`якшують покарання, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора в цій частині та скасування вироку в частині застосування ст. 69 КК України відносно обвинуваченого.

Крім цього, з урахуванням положень ч.2 ст.404 КПК України, колегія суддів вбачає підстави для визнання, як пом`якшуючої обставини, наявність у обвинуваченого І групи інвалідності, що не погіршує становища обвинуваченого.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 пояснив, що своїми діями не мав на меті отримання певної користі від вчиненого, лише хотів віддячити ОСОБА_10 , яка в тяжкий для нього час підтримала його як інваліда 1 першої групи морально і матеріально, яка доглядала за ним, надавала допомогу, він щиро розкаюється у вчиненому, він добровільно розповів про всі обставини вчинення кримінального правопорушення та зробив належні висновки, сам не розуміє чому так вчинив. Також ОСОБА_7 пояснив, що проживає разом з матір`ю, яка є інвалідом третьої групи.

Так, відповідно до положень ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у тому числі і позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При визначенні міри покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного злочину та особу винного, який за висновком дільничного інспектора міліції характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря психіатра з приводу органічного розгляду особистості, є інвалідом 1 групи загального захворювання з порушенням опорно-рухового апарату, потребує сторонньої допомоги та крісла, в силу закону раніше не був судимим.

Приймаючи рішення щодо можливості призначення покарання обвинуваченому з застосуванням ст. 75 КК України суд першої інстанції обґрунтовано врахував зазначені дані про особу обвинуваченого та врахував стан його здоров`я і з таким висновком погоджується колегія суддів, так як за наявності ряду захворювань, що полягають у органічному розладу особистості, наявністю порушень опорно-рухового апарату та постійній потребі у наданні сторонньої допомоги, необхідності ортопедичного взуття, крісла колісного універсального та палиці, необхідності періодичного лікування у невролога в умовах стаціонару та амбулаторно (т. 2 а.п. 25) з урахуванням щирого розкаяння у вчиненому та сприянні у розкритті злочину, є підстави для висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, оскільки з урахуванням зазначених обставин його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому, колегією суддів приймається до уваги, що з дослідженої в судовому засіданні характеристики, виданої не за місцем проживання, а ДІМ Сумського МВ УМВС України в Сумській області вбачається, що скарги з боку рідних та сусідів відносно ОСОБА_7 не надходили, до адміністративної відповідальності він не притягувався. Зазначено про те, що ОСОБА_7 перебував на обліку, як особа яка вживала наркотики і сам ОСОБА_7 не заперечував того, що раніше вживав наркотики та перебував на обліку, однак пояснив, що це було раніше.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора з приводу того, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання, врахувавши обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що згідно п.1 ч.1 ст. 66 КК України є однією пом`якшуючою обставиною, безпідставно застосував ст. 69 КК України, а також безпідставне звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з застосуванням ст.75 КК України, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає вирок суду відносно ОСОБА_7 законним і обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачається, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ч.2 ст. 376 ст.ст. 404, 405, 407, 418,419 КПК України,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Сумського районного суду Сумської області від 07 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_2