Справа № 309/702/15-к
Провадження № 1-кп/309/149/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000055 від 23.06.2014 року відносно :

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львів зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 освіта вища, неодруженого, раніше не судимого, працюючого директором ТзОВ « Туристична страхова компанія Міжнародний трансфер центр», у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 на початку червня 2014 року діючи за попередньою домовленістю з невстановленою досудовим розслідуванням особою, переслідуючи корисливі мотиви, погодився на участь в організації незаконного переправлення групи нелегальних мігрантів через державний кордон України, шляхом їх доставки з м. Біла Церква Київської області на територію Закарпатської області в район державного кордону України, для подальшої їх передачі невстановленим досудовим розслідуванням особам, які в свою чергу повинні були їх незаконно переправити через державний кордон з України в Румунію. З метою координації дій та підтримання зв`язку з іншими співучасниками вчинення злочину, ОСОБА_6 використовував номер мобільного телефону - НОМЕР_1 .

Діючи на виконання свого злочинного задуму щодо сприяння в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 підшукав необхідний транспортний засіб марки «Renault Kango», д.н.з.. НОМЕР_2 , який знаходився у користуванні його знайомого громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи на меті, доставити з м. Біла Церква Київської області за допомогою вказаного транспортного засобу нелегальних мігрантів на територію Закарпатської області в район державного кордону України, не ставлячи останнього до відома про свої злочинні наміри.

Поряд з ним, ОСОБА_6 попередньо отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи на банківську картку 700 гривень, необхідних на пальне для здійснення доставки групи нелегальних мігрантів з м. Біла Церква Київської області на територію Закарпатської області, в прилеглу до лінії державного кордону України місцевість, з метою їх подальшого незаконного переправлення через державний кордон України.

Продовжуючи діяти на виконання свого злочинного умислу щодо участі в злочині на каналі нелегальної міграції, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , який слідував з ним у вищевказаному транспортному засобі як пасажир, близько 13 години 17 червня 2014 року прибув до будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходились громадяни Ефіопії ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та Водаєнех ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Надалі, за попереднім погодженням із організатором вчинення даного злочину, з метою конспірації, громадяни Ефіопії назвали ОСОБА_6 пароль «п`ять», на що ОСОБА_5 відповів паролем «п`ять», таким чином ідентифікувавши, що саме вказаних осіб від повинен був таємно доставити в прилеглу до лінії державного кордону України місцевість на території Закарпатської області, з метою їх подальшого незаконного переправлення невстановленими особами через державний кордон України.

В подальшому, діючи на виконання свого злочинного плану, ОСОБА_6 здійснив посадку 2 громадян Ефіопії в керований ним транспортний засіб марки «Renault Kango», д.н.з.. НОМЕР_2 де також знаходився громадянин України ОСОБА_11 , який не був обізнаний з його злочинними планами, після чого виїхав з вказаними особами в напрямку Закарпатської області. При цьому, ОСОБА_6 , попередньо забрав у громадян Ефіопії належний їм мобільний телефон та сім картки, щоб унеможливити їх спілкування під час слідування до лінії державного кордону України з іншими особами, задля забезпечення їх успішної доставки в район державного кордону України. В той же час, невстановлена досудовим розслідуванням особа відправила на використовувану ОСОБА_6 банківську картку «А-банк» (№ НОМЕР_3 ) суму в розмірі 7000 гривень, як плату за його участь у вчиненні злочину на каналі нелегальної міграції.

Реалізуючи свій злочинний задум на участь у злочині на каналі нелегальної міграції, ОСОБА_6 слідуючи разом з ОСОБА_11 на автомобілі марки «Renault Kango», д.н.з.. НОМЕР_2 в ранковий час 18 червня 2014 року, доставив зазначених 2 громадян Ефіопії в район автовокзалу м. Хуст, де передав їх невстановленій досудовим розслідуванням особі, з метою організації подальшого успішного їх незаконного переправлення через державний кордон України, а сам вирушив у зворотному напрямку.

В подальшому, в ніч з 20 на 21 червня 2014 року, супроводжувані ОСОБА_6 на територію Закарпатської області 2 громадян Ефіопії, за сприяння групи невстановлених досудовим розслідуванням осіб були доставлені в район державного кордону України, з метою незаконного переправлення в Румунію, однак, близько 07 год. 40 хв. 21 червня 2014 року, нелегальні мігранти були затримані прикордонним нарядом « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ІНФОРМАЦІЯ_7 на напрямку НОМЕР_4 прикордонного знаку, що на території Вишківської селищної ради, Хустського району, Закарпатської області, на відстані 500 метрів до лінії державного кордону України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 332 КК України не визнав. Суду пояснив, що він на прохання свого знайомого, який відбував покарання у місцях позбавлення волі, познайомився по телефону з чоловіком на ім`я ОСОБА_12 , який також відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Спілкуючись з ОСОБА_12 по телефону він мав намір заробити гроші, а саме шляхом перевезення пасажирів по території України. Одного дня йому зателефонував чолові на імя ОСОБА_13 , який запропонував йому перевезти пасажирів з м. Біла Церква Київської області на територію Закарпаття на що він погодився. Приїхавши в м. Біла Церква він зв`язався по телефону з невідомим йому чоловіком, який назвав йому адресу звідки необхідно забрати пасажирів . Приїхавши на місце до нього вийшли двоє чорношкірих чоловіків , які сказали слово «п`ять» на що він також відповів «п`ять» . У даний людей на англійській мові він запитав , чи мають вони документи, на що вони показали йому їх студентські квитки з фотографіями. Після цього вони сіли в автомобіль і поїхали в м. Хуст Закарпатської області . В м. Хуст їх зустрів його знайомий ОСОБА_14 у автомобіль якого пересіли ці темношкірі громадяни , після чого він поїхав додому. Ніколи слова ОСОБА_12 він всерйоз не сприймав, оскільки останній з ним розмовляв в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння і морочив йому голову. Просить суд його виправдати .

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів; докази, будучи належними і допустимими, мають властивість слугувати засобами пізнання вчиненого злочину та обумовлюють ті об`єктивні зв`язки, які існують між ними і обставинами минулої події; відсутність такої взаємодії може свідчити лише про відсутність доказів.

Норми ст.91 КПК України визначають обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, такі як подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, тощо.

В судовому засіданні оголошено покази свідка ОСОБА_9 , який був допитаний слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду 25 червня 2014 року в порядку ст 225 КПК України. З даних показів вбачається , що він 27 жовтня 2013 року близько 12 години 30 хвилин по студентській візі разом із своїм товаришем ОСОБА_15 ОСОБА_10 , з Ефіопії літаком № 457 сполученням «СТАМБУЛ - КИЇВ» прибули в Україну. В Україну він прибув з метою навчання та в подальшому працевлаштування в Україні. В м. Києві їх зустріла представник університету ім. Альфреда Нобеля (м. Дніпропетровськ) на ім`я ОСОБА_16 , з якою наступного дня поїздом вони доїхали до м. Дніпропетровськ. В подальшому, протягом 8-ми місяців він навчався в університеті ім. Альфреда Нобеля (м. Дніпропетровськ).

В зв`язку із закінченням коштів та відсутністю можливості працевлаштування в м. Дніпропетровськ, він прийняв рішення потрапити до однієї з країн Європейського Союзу, а саме до Німеччини, шляхом незаконного перетинання державного кордону України.

За допомогою Інтернету він зв`язався із своїм дядьком на ім`я ОСОБА_17 який проживає в США. Дядько пообіцяв йому підшукати потрібних людей в Україні, які зможуть організувати його незаконне переправлення через державний кордон із України до Європейського Союзу, а саме в Німеччину.

Одного дня, дядько повідомив йому, щоб він з товаришем Водаєнех ОСОБА_10 їхали до м. Київ, та сказав, що в ОСОБА_18 їх зустріне чоловік, який надасть всю необхідну допомогу в переправлені через кордон України. Приблизно 23-24 травня 2014 року вони прибули до м. Київ. На залізничній станції їх зустрів чоловік африканської зовнішності, який тримав табличку з написом імені «Getahun ». Цей чоловік виглядав на 40 років, він був плотної тілобудови, невисокого зросту, в окулярах. В нього кругла форма лиця, з чорним волоссям, зібраним ззаду у хвіст. Він був одягнутий в темний костюм. В момент коли він їх зустрів на залізничній станції м. Київ, Водаєнех ОСОБА_19 заплатив даній особі 2500 доларів США, за те що він організує його незаконне переправлення через державний кордон України. За організацію його незаконного переправлення через кордон мав заплатити його дядько ОСОБА_20 цьому чоловіку також 2500 доларів США коли він потрапить до Німеччини . Цей чоловік сказав , що допоможе потрапити їм у Німеччину та наказав чекати його вказівок. Після цього, вони дали йому свій номер мобільного телефону та він посадив їх у супроводі іншої особи африканської зовнішності у рейсовий мікроавтобус, яким вони доїхали з м. Київ до м. Біла Церква. Як звали даного чоловіка йому не відомо, оскільки він з ними по дорозі не спілкувався та нічого не повідомляв. В подальшому, приїхавши в м. Біла Церква, невідома особа африканської зовнішності, яка їхала з ними в маршрутці завела їх в будинок АДРЕСА_3 . Після цього, в супроводі вищезазначеної особи, вони піднялися в квартиру АДРЕСА_4 , де було 2 кімнати. В одній кімнаті де поселили нас вже проживали двоє вихідців із Судану, в іншій - сім`я з двох осіб африканської зовнішності. За проживання в квартирі ми заплатили 150 доларів США. В цій квартирі вони прожили 24 дні.

17 червня 2014 року близько 13 години на його телефон зателефонувала особа, яка зустрічала їх в ОСОБА_18 та сказав виходити на вулицю, де їх зустріне людина, яка повезе нас до Німеччини. Також він сказав, що потрібно буде назвати пароль слово «пять», на що повинні були почути у відповідь також слово « пять». Коли вони вийшли з під`їзду, то зустріли чоловіка слов`янської зовнішності, на вигляд 40-45 років, високого зросту, міцної статури, кругла форма лиця, русяве волосся на голові. Він був одягнений в джинси та клітчату сорочку. Цей чоловік відповів пароль слово « 5» та розмістив в автомобіль білого кольору іноземного виробництва типу «Мінівен». Також, цей чоловік забрав у нього телефон, а у Водаєнех ОСОБА_19 сім картку. В автомобілі знаходився ще один чоловік слов`янської зовнішності, на вигляд 30-35 років, низького зросту, худорлявої статури . Після цього за кермо автомобіля сів чоловік, який відповідав нам пароль слово «пять». В подальшому, даним автомобілем вони їхали близько 20 годин, періодично зупинялися, однак водієм нам було заборонено виходити з автомобіля і розмовляти, тому водій передавав їм харчі, які вони їли прямо в автомобілі. Під час руху особи слов`янської зовнішності з нами не розмовляли, вони спілкувалися між собою та з кимсь по телефону на незрозумілій йому мові.

18 червня 2014 року рано вранці їх привезли в невідоме місце, де водій їх вивів з автомобіля та поселив в приміщення схоже на контейнер. В контейнері вони пробули близько двох днів зачинені на замок.

20 червня 2014 року вночі до контейнера під`їхав чоловік, якого він не розгледів, відкрив контейнер та перевіз їх на автомобілі червоного кольору в якийсь гараж, де вони пробули одну добу.

В ніч з 20 на 21 червня 2014 року за ними приїхав автомобіль чорного кольору, марка невідома, в якому було два чоловіка в масках. Цим автомобілем їх повезли в невідомому напрямку. Приблизно через одну годину руху автомобіль зупинився, один із провідників вивів їх з автомобіля, вказав рукою напрямок руху та повідомив, що прямо Угорщина. Після цього їх залишили, а автомобіль поїхав у невідомому напрямку. Приблизно через 30 хвилин їх затримали прикордонники.( т.1 а.с.172-175)

Суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_9 , оскільки до підсудного він упереджено не відноситься; підстав його оговорювати він немає; показання свідка підтверджується іншими доказами у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні оголошено покази свідка ОСОБА_15 ОСОБА_10 , який був допитаний слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду 25 червня 2014 року в порядку ст 225 КПК України, який надав аналогічні покази показам свідка ОСОБА_9 .( т.1 а.с.176-179)

Суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_21 , оскільки до підсудного він упереджено не відноситься; підстав його оговорювати він немає; показання свідка підтверджується іншими доказами у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_22 суду ствердив , що він 21 червня 2014 року з відділу прикордонної служби він отримав інформацію про можливу протиправну діяльність на ділянці державного кордону. Близько 7 год. 10 хв. він разом з ОСОБА_23 та ще двома військовослужбовцями вирушили у напрямку 249-254 прикордонних знаків. Приблизно о 7 год. 40 хв. на відстані 500 м. від державного кордону України на напрямку 252 прикордонного знаку на території Вишківської селищної ради ними було виявлено та затримано 2 темношкірих чоловіків без документів , що посвідчують особу та надають право на перебування на території України. Дані громадяни назвались громадянами Ефіопії ОСОБА_9 та Водаєнех ОСОБА_10 . Після прибуття у частину було проведено фільтраційні заходи та встановлено, що дані громадяни мали намір незаконно перетнути державний кордон України з Румунією.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_8 суду ствердив, що з обвинуваченим він знайомий довгий період часу і перебуває з ним у дружніх відносинах. У червні 2014 року ОСОБА_5 попросив його поїхати з ним в м. Київ, оскільки його автомобіль поламався, на що він погодився. Сівши ввечері за кермо автомобіля Renault Kango», д.н.з.. НОМЕР_2 вони виїхали з м. Львів до м. Київ . Приїхавши зранку в м. Київ за кермо автомобіля сів ОСОБА_5 а він ліг відпочивати та заснув. В м. Біла Церква Київської області до них в автомобіль сіли двоє темношкірих громадян . ОСОБА_5 йому повідомив, що то є студенти і їх треба відвести у м. Хуст . Їдучи до м. Хуст він спілкувався з дами темношкірими громадянами на англійській мові. Декілька разів вони зупинялися і ОСОБА_5 купляв їм їжу та воду. Приїхавши зранку в м. Хуст їх зустрів знайомий ОСОБА_5 ОСОБА_14 , з яким вони на автовокзалі випили каву. Після цього вони виїхали за межі м. Хуст , де дані громадяни пересіли в автомобіль Михайла , а вони з ОСОБА_5 виїхали до Львова .

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_8 , які він дав у судовому засіданні при огляді фотографій ОСОБА_9 та Водаєнех ОСОБА_10 , які містяться в матеріалах справи , що з ними в автомобілі їхали інші темношкірі громадяни ніж ті , які зображені на фотографії. Дані покази свідка на думку суду спрямовані на необґрунтоване виправдування ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_24 суду ствердив, що одного разу до нього додому приїхав ОСОБА_5 і просив його допомогти в організації незаконного перетину громадян через державний кордон України в Угорщину. На дану пропозицію він відмовився та повідомив, що він не хоче цим займатися, та запропонував ОСОБА_5 продавати у себе вдома вирощену ним сільськогосподарську продукцію.

Суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_24 оскільки до підсудного він упереджено не відноситься; підстав його оговорювати він немає; показання свідка підтверджується іншими доказами у кримінальному провадженні.

Незважаючи на невизнання вини підсудним ОСОБА_5 його вина в інкримінованому йому злочині, крім показів свідків ОСОБА_9 та Водаєнех ОСОБА_10 та ОСОБА_24 повністю доводиться оглянутими та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання з фототаблицями, який проведений за участю свідка ОСОБА_21 , з якого вбачається, що чоловік, який зображений на фото № 1 є тією особою, яка 17.06.2014 року зустріла його біля під`їзду будинку в м. Біла Церква та назва пароль слово « п`ять» і яка в подальшому розмістила його в автомобіль білого кольору та доставила його в прилеглу до кордону місцевість. ( т.1 а.с. 150-153)

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання з фототаблицями, який проведений за участю свідка ОСОБА_21 », з якого вбачається , що чоловік , який зображений на фото № 2 , є тією особою , яка зустрічала його в ОСОБА_18 та яка організовувала його незаконне переміщення через державний кордон України та якому він заплатив 2500 доларів США ( т.1 а.с.154-157)

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання з фототаблицями, який проведений за участю свідка ОСОБА_9 з якого вбачається, що чоловік, який зображений на фото № 4 є тією особою, яка 17.06.2014 року зустріла його біля під`їзду будинку в м. Біла Церква та назвала пароль слово « п`ять» і яка в подальшому розмістила його в автомобіль білого кольору та доставила його в прилеглу до кордону місцевість. ( т.1 а.с. 158-161)

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання з фототаблицями, який проведений за участю свідка ОСОБА_9 з якого вбачається , що чоловік , який зображений на фото № 3 , є тією особою , яка зустрічала його в Києві та яка організовувала його незаконне переміщення через державний кордон України та якому його дядько мав заплатити за це 2500 доларів США ( т.1 а.с.162-165)

- Висновком експертизи матеріалів та засобів відео-звукозапису по кримінальному провадженню № 0000055 № 172/173 від 9 лютого 2015 року з якого вбачається , що в звукозаписах розмов, наявних на наданому для дослідження DVD-R диску «Verbatim» сер. № 6046519- R L C 26126 (інв3) у файлах 18-53-01.1-169 wav, 13-37-42.1-169 wav, 23-33-16.1-169 wav, 22-53-53.1-169 wav, 17-23-48.1-169 wav, 21-46-45.1-169 wav, 20-08-35.1-169 wav, 21-56-41.1-169 wav, зафіксоване усне мовлення ОСОБА_5 позначений як «ЕЮ» в протоколі по результатам застосування оперативно-розшукового заходя зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 28.08.2014 року. Ознак монтажу на досліджуваних звукозаписах розмов у файлах 18-53-01.1-169 wav, 13-37-42.1-169 wav, 23-33-16ю1-169 wav, 22-53-53.1-169 wav, 17-23-48.1-169 wav, 21-46-45.1-169 wav, 20-08-35.1-169 wav, 21-56-41.1-169 wav не виявлено ( т.2 а.с.158-161)

Також незважаючи на невизнання вини підсудним ОСОБА_5 його вина в інкримінованому йому злочині, крім показів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 та досліджених в судовому засіданні письмових доказів повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні протоколом по результатах застосування оперативно-розшукового заходу зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 28.08.2014 р., який було оголошено у судовому засіданні ( т.2 а.с.2-150) а також відтвореним у судовому засіданні записом проведених заходів зі зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з мобільного телефону НОМЕР_1 , яким за матеріалами кримінального провадження користувався ОСОБА_5 , які органом досудового розслідування долучено до матеріалів кримінального провадження. ( т.2 а.с.151)

У дослідженому у судовому засіданні протоколі по результатах застосування оперативно-розшукового заходу зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж , а також у відтвореному у судовому засіданні запису проведених заходів зі зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з мобільного телефону НОМЕР_1 , який належав обвинуваченому за період з 23.05.2014 року по 23.06.2014 року чітко зафіксовано зміст розмов обвинуваченого ОСОБА_5 з іншими невстановленими слідством особами , які приймали активну участь в організації незаконного перетину осіб через державний кордон України. В даних розмовах підсудний спілкуючись з іншими невстановленими слідством особами, розробляли чіткий план для реалізації своїх злочинних дій. Зокрема, був розроблений маршрут поїздки з м. Біла Церква Київської області до м. Хуст, обговорено грошові витрати , які необхідні для цієї поїздки, озвучено суму коштів, яку отримав підсудний на банківську картку від невстановленої слідством особи, за доставку свідків по справі громадян Ефіопії ОСОБА_9 та ОСОБА_21 з м. Біла Церква Київської області до м. Хуст. Також з дослідженого в судовому засіданні аудіо запису вбачається, що ОСОБА_5 , спілкуючись з іншими особами використовували різні кодові слова «Товар», « Груз», « Молочный шоколад», «Угольная промышлоность», для ідентифікації осіб , яких необхідно було відвезти на територію Закарпатської області в м. Хуст в район державного кордону України використано пароль слово « пять». З дослідженого в судовому засіданні аудіо запису чітко вбачається занепокоєння підсудного ОСОБА_5 та інших невстановлених слідством осіб, після отримання ними інформації про затримання прикордонниками громадян Ефіопії, а також здійснення відносно підсудного оперативно-розшукових заходів щодо зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а також намагання невстановленої слідством особи заспокоїти підсудного про владнання всіх проблем.

Зазначені докази, сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, визнається і оцінюється судом як належні та допустимі, а у сукупності достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення

Позиція обвинуваченого щодо не визнання ним своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення на думку суду є цілеспрямованою та розцінюється судом як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі доказів.

Суд повністю відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_25 викладені ними в письмових промовах, про необхідність винесення виправдувального вироку за ч.3 ст.332 КК України, оскільки такі доводи є надуманими, нічим не підтверджені та суперечать встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам.

Відповідно ст.129 Конституції України, ст.7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Ухвалення судом вироку Іменем України є свідченням того, що саме держава Україна в особі суду надає правову оцінку особі та вчиненому нею діянню; вирок суду повинен бути ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими під час судового з точки зору їх належності, допустимості і достовірності; сукупність доказів повинна бути достатньою та взаємнозв`язаною для прийняття законного, обґрунтованого вмотивованого судового рішення.

Норма статті 370 КПК України визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

З врахуванням норм ст.ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок в даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, прийшов до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого злочину.

При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу VIII Конституції України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку , з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками сприяння в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України шляхом надання порад, засобів та усунення перешкод, щодо кількох осіб, з корисливих мотивів

При обранні покарання, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу підсудного, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.

Обставини передбачені ст.ст 66, 67 КК України, що пом`якшують та обтяжують покарання - судом не встановлено

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, суд приходить до висновку, що підсудному з метою виправлення і перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 332 КК України .

Санкція ч.3 ст. 332 КК України передбачає спеціальну конфіскацію тобто конфіскацією транспортних засобів або інших засобів вчинення злочину та конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 96 -1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення злочину, передбаченого статтею 354 та статтями 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 розділу XVII Особливої частини цього Кодексу, або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого зазначеними статтями.

Враховуючи положення ст. 96-1 КК України , суд вважає , що в даному випадку спеціальна конфіскація транспортного засобу, який за матеріалами справи належить ОСОБА_26 , і яка не була обізнана з намірами ОСОБА_5 використати його , як засіб для вчинення злочину, а також конфіскація належного підсудному майна не підлягає до застосування .

Речові докази по справі слід вирішити за правилами ст.. 100 КПК України

Судові витрати по кримінальному провадженню слід стягнути з підсудного на користь держави .

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст..332 КК України та призначити йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків в підприємствах, установах і організаціях усіх форм власності та в органах державної влади і управління строком на три роки без конфіскації транспортного засобу та особистого майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 слід рахувати з дня його затримання.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_5 заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, з покладенням зобов`язань цілодобово не залишати місце постійного проживання, а саме АДРЕСА_2 без дозволу прокурора або суду.

Речовий доказ по справі легковий автомобіль марки « Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_2 , який приєднано до матеріалів справи відповідно до постави слідчого від 2 грудня 2014 року ( т.2 а.с.177-178) , і який знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_26 до набрання вироком законної сили залишити у ОСОБА_26 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 3690 грн. за проведення фоноскопічної експертизи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду підпис ОСОБА_1

з оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1 .