У Х В А Л А

Справа № 183/210/15

№ 1-кс/183/24/15

20.01.2015 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського міського відділу (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянину України, не працюючому, не одруженому, з середньою освітою, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , судимому

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, -

встановив :

30 червня 2014 р. близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_5 йшов повз намету, розташованого на пл. ім. Леніна за адресою: вул. Сучкова, м. Новомосковськ Дніпропетровської області. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться в зазначеному наметі. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 30.06.2014 року, приблизно об 04.05 год. діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно проник до намету, розташованого по вул. Сучкова, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області. Знаходячись в середині зазначеного намету ОСОБА_6 викрав м`яку іграшку схожу на ведмедя. Після скоєння злочину ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 450 грн.

Своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України. Вказаний факт було внесено до ЄРДР за №0002362 від 30.06.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

20.01.2015 р. у кримінальному провадженню № 0002362 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

18 січня 2015 р. приблизно о 17.20 год. ОСОБА_5 знаходився поблизу під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , де біля вказаного будинку побачив моторолер марки «Honda Dio», чорного кольору. У вказаний час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом. 18 січня 2015 р. близько 17.25 год. ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, знаходячись поблизу під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , вільним доступом, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 повернув ключ, який знаходився в замку запалення, тим самим завів двигун моторолера, та з місця скоєння злочину на вказаному моторолері втік, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом. Таким чином, ОСОБА_5 , діючи незаконно, заволодів транспортним засобом моторолером марки «Honda Dio» рама № НОМЕР_1 , який потерпіла ОСОБА_8 купувала в 2010 р. за 3800 грн. тим самим завдав останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно. Вказаний факт було внесено до ЄРДР за № 0000123 від 18.01.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

20.01.2015 р. у кримінальному провадженню №0000123 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

Слідчий ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінальних правопорушень ОСОБА_5 обґрунтованою, одне кримінальне правопорушення віднесене до категорії тяжких за яке передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років. Крім того вважає, що наявні ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просив задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та враховуючи вчинення підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення та його судимості за аналогічні злочини, вважає необхідним застосувати запобіжний захід тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 винним себе у скоєнні кримінальних правопорушень визнав і кається та просить обрати забіжний захід не тримання під вартою, так як він буде своєчасно з`являтися до слідчого. В сьогоднішнє засідання він з`явився за викликом працівника міліції, на сьогодні живе за адресою яку вказав слідству, має сім`ю та неповнолітню дитину.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його не обґрунтованим та таким що підлягає не задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує відповідно до ст. 177 КПК України відсутність ризику вказаного слідчим відповідно до п.1 ч.1 ст. 177 КПК України як намір переховуватися від слідства оскільки таких доказів суду ні слідчим ні прокурором не надано. Суд враховує, що до слідчого і до суду ОСОБА_5 з`явився добровільно.
Суд вважає наявним ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчинення іншого кримінального правопорушення, так як ОСОБА_5 вчинив правопорушення будучи судимим за вчинення корисного злочину. Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення одного кримінального правопорушення, тяжкість покарання від 5 до 8 років позбавлення волі. Суд вважає, що ці підстави не можуть бути беззаперечною та достатньою основою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою, так як правопорушення було вчинено 30.06.2014 р. і 18.01.2015 р. 20.01.2015 р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів і на сьогодні необхідність обрання такого суворого запобіжного заходу відпала, так як встановлено судом ОСОБА_5 постійно проживає за однією адресою, має сім`ю та неповнолітню дитину. При цьому суд вважає, що цей ризик є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, зав виключенням відвідування медичного закладу для отримання невідкладної медичної допомоги.
Суд вважає, що строк запобіжного заходу повинен бути встановлений на шістдесят днів.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196 КПК України, суд, -

постановив :

в задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою відмовити.

Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20 січня по 20 березня 2015 року.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, за виключенням отримання невідкладної медичної допомоги.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати своєчасно до слідчого СВ Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прокурора Новомосковської міжрайонної прокуратури, Новомосковського міськрайонного суду за першою вимогою.

Ухвалу передати для виконання до Новомосковського міського відділу (з обслуговування міста Новомосковська і Новомосковського району) головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1