Справа № 447/2658/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1010/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого-судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 16 листопада 2015 року, -

за участю прокурора : - ОСОБА_7

засудженого : - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :
цією ухвалою задоволено подання кримінально-виконавчої інспекції Миколаївського району Львівської області щодо засудженого ОСОБА_6 , та скасовано звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з направленням його до місця відбування призначеного покарання згідно вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 12.06.2014 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 16 листопада 2015 року скасувати, як незаконну та необґрунтовану, ухвалити нове рішення за результатами розгляду справи в суді апеляційної інстанції, повторно дослідити обставини, встановлені під час розгляду справи про скасування звільнення від покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_6 , оскільки вони були досліджені судом першої інстанції не повністю. Мотивує це тим, що судом допущена неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді, виступ засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , вивчивши матеріали провадження та особової справи № 47/2014 ВТ, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 12.06.2014 року ОСОБА_6 засуджений за ст. 185 ч.2 КК України на 2 роки обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КПК України, а саме повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

28.10.2015 року кримінально-виконавча інспекція Миколаївського району Львівської області звернулась з поданням, в якому просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 , і направлення його для відбування покарання призначеного вироком суду від 12.06.2014 року .
У поданні вказують на те, що ОСОБА_6 , 28.10.2014 року з`явився до КВІ Миколаївського району, де в нього відібрано підписку про ознайомлення з умовами та порядком відбування покарання, а також винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію та призначено день реєстрації четверта середа кожного місяця.
За час перебування на обліку в КВІ Миколаївського району ОСОБА_6 23.09.2015 р. не з`явився на реєстрацію до Миколаївського РВ КВІ без поважних причин, за що у нього було відібрано пояснення та винесено застереження у вигляді письмового попередження. Чотири рази притягався до адміністративної відповідальності, а саме 07.02.2015 року за ст. 178 ч. 1 КУпАП, 09.07.2015 р., 14.07.2015 року за ст. 173 КУпАП, 09.08.2015 року за ст. 173 КУпАП, за що у нього було відібрано пояснення та винесено застереження у вигляді письмових попереджень.
14.07.2015 року Миколаївським РВ ГУМВС України у Львівській області на ОСОБА_6 відкрито кримінальне провадження № 0000739 за ознаками злочину, передбаченого ст. 389-1 ч. 1 КУ України.
Все це дало підставу КВІ на звернення із цим поданням до суду.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з`ясував та перевірив всі обставини справи, та подані до суду матеріали, те що ОСОБА_6 ігноруючи обов`язки встановлені судом, грубо порушив зобов`язання встановлені КВІ та не виявив бажання стати на шлях виправлення, допустив чотири адміністративних правопорушення, за які притягався до адміністративної відповідальності, двічі притягався до кримінальної відповідальності, що свідчить про небажання його стати на шлях виправлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про йогоо небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що суд допустив неповноту судового розгляду, а саме не перевірив наявні протоколи про притягнення його до адміністративної відповідальності, а також про відкриття кримінального провадження щодо нього.

Такі доводи апелянта на думку колегії суддів не знайшли свого ствердження, спростовані матеріалами особової справи № 47/2014 ВТ, де є письмове пояснення ОСОБА_6 , застереження у вигляді письмового попередження, та є протоколи про притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме 07.02.2015 р. за ст. 178 ч.1 КУпАП, 09.07.2015 р., 14.07.2015 р. за ст. 173 КУпАП, 09.08.2015 року за ст. 173 КУпАП.

Крім цього при розгляді справи апеляційним судом, засуджений ОСОБА_6 в своїх поясненнях визнав вчинення ним цих адміністративних правопорушень, хоча заперечив, що йому було відомо про кримінальне провадження щодо нього, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 389-1 КК України.

Інших доводів про належне відбування ним покарання з випробуванням засуджений ОСОБА_6 не навів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала Миколаївського районного суду Львівської області від 16 листопада 2015 року є законною, обґрунтованою та постановленою відповідно до вимог чинного законодавства, підстав для скасування ухвали суду щодо ОСОБА_6 колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 16 листопада 2015 року, якою задоволено подання кримінально-виконавчої інспекції Миколаївського району Львівської області та скасовано звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з направленням його до місця відбування призначеного покарання згідно вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 12.06.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_8 ОСОБА_9 Кобзар