Справа №486/105/16-к 15.02.2016 15.02.2016 15.02.2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
Підозрюваний ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, українець, громадянин України, не працюючий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
Підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
підозрюваний ОСОБА_5
захисник ОСОБА_6 .
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Скасувати ухвалу слідчого судді. Постановити нову ухвалу. Обвинувачений

провадження № 11-сс/784/56 /16 слідчий суддя ОСОБА_8
категорія: оскарження запобіжного доповідач у апеляційній інстанції
заходу ОСОБА_1
ОСОБА_5 просити застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Захисник ОСОБА_6 просить про застосування цього ж запобіжного заходу або застави.
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30.01.2016 р. підозрюваному ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 29.03.2016 р.
Узагальнені доводи підозрюваного
Вважає застосований йому запобіжний захід занадто суворим. Вказує, що раніше не судимий, має місце постійного проживання. Проживає з батьками похилого віку, матір є інвалідом. Зазначає про помилковість висновків слідчого судді щодо необхідності застосування йому найбільш суворого запобіжного заходу.
Узагальнені доводи захисника
Вважає припущенням висновок слідчого судді про можливість виїзду ОСОБА_5 за межі України з посиланням на те, що він перебував в Російській Федерації на заробітках та недавно повернувся звідти.
Зазначає, що підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування, а перебував вдома та лікувався через травму ноги внаслідок застосованого потерпілим больового прийому.
Посилається на неврахування судом даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, характеризується позитивно, утримує батьків похилого віку, матір є інвалідом 3 групи.
Вважає хибним висновок слідчого судді про те, що виконання підозрюваним процесуальних обов`язків може буди забезпечено застосуванням найбільш суворого запобіжного заходу.
Докладно наводить зміст ст.ст. 395,176,177,178,181 КПК України.
Встановлені судом 1 інстанції обставини.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в тому, що 25.01.2016 р., приблизно о 21 год., знаходячись в приміщенні кафе «Український дворик», що розташоване по вул. Миру в м. Южноукраїньск Миколаївської області, підійшов до ОСОБА_9 , який знаходився біля барної стійки, та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин спровокував бійку з ним. Під час бійки ОСОБА_9 виконав больовий прийом на ногу ОСОБА_5 , що завдало йому фізичного болю.
ОСОБА_10 вирішив скористатись ножем, який дістав з кишені куртки та почав наносити ним удари в область грудної клітини ОСОБА_11 , аби останній припинив виконання больового прийому. Після нанесених ударів ОСОБА_9 відпустив ногу ОСОБА_5 і той покинув приміщення кафе.
Згідно з висновком експерта ОСОБА_9 заподіяно тяжке тілесне ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з пошкодженням серця та гострою крововтратою, а також легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, у виді непроникаючих колото-різаних поранень на передній поверхні грудної клітини справа, колото-різаного поранення лівого плеча.
30.01.2016 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України.
Рішення про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя умотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Послався на можливість виїзду ОСОБА_5 за межі України тому, що він недавно повернувся звідти, де перебував на заробітках. Зазначив, що підозрюваний не має постійного місця роботи, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, покинув місце злочину та переховувався від органів досудового слідства, незаконно впливати на свідків.
Визнав доведеними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Вказавши, що тримання під вартою є найбільш судовим запобіжним заходом, зазначив, що саме такий вид запобіжного заходу забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без зміни, вивчивши матеріали кримінального, судового провадження та додатково надані стороною захисту, обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З огляду на позицію апелянтів, які не заперечують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України і просять про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, чим фактично визнають певні заявлені ризики, враховуючи визначені ст. 404 ч.1 КПК України межі апеляційного розгляду, оскаржувана ухвала переглядається в частині виконання слідчим суддею вимог п.3 ч.1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до цих вимог закону під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Однак, в оскаржуваній ухвалі взагалі відсутні висновки суду в цій частині. Наголосивши на тому, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом та вказавши, що саме такий вид запобіжного заходу забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, суд не навів доказів обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до вимог ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
В матеріалах судового провадження міститься позитивна характеристика підозрюваного за місцем проживання, відомості про те, що він раніше не судимий та довідка про склад сім`ї, згідно з якою він проживає з батьками-похилого віку та іншими членами родини в АДРЕСА_1 , що свідчить про міцні соціальні зв`язки підозрюваного за місцем його постійного проживання. Однак, ці обставини відповідно до п.п. 4, 6, 8 ч.1 ст. 178 КПК України слідчим суддею не враховані.

Стороною захисту до суду апеляційної інстанції також надані відомості про те, що матір підозрюваного ОСОБА_12 є інвалідом 3 групи з дитинства.

Матеріали кримінального провадження містять відомості про звернення ОСОБА_5 30.01.2016 р. до лікарні і встановлення йому діагнозу: розтягнення зв`язок правового гомілково-ступневого суглобу. Тому є слушними доводи апелянтів про його перебування після події вдома з приводу травми ноги, а не з метою переховування від органів досудового розслідування.

Тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, підлягає врахуванню в числі інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Враховуючи наведене, обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, які пов`язані з певною поведінкою потерпілого, висловлене потерпілим в заяві від 10.02.2016 р. до апеляційного суду прохання про пом`якшення підозрюваному міри запобіжного заходу, відшкодування батьками підозрюваного завданої потерпілому матеріальної та моральної шкоди в сумі 20000 грн. у повному обсязі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби, із застосуванням електронних засобів контролю, є достатнім для запобігання певним встановленим ризикам та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для застосування підозрюваному ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави, як іншого можливого запобіжного заходу, на який вказує захисник.

За наведеного, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти із зобов`язанням невідкладно прибути до місця свого проживання.
Керуючись ст.ст. 177, 181, 202, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30 січня 2016 року відносно ОСОБА_5 скасувати.

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 29 березня 2016 року, заборонивши йому у період з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки з числа, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну за наявності;
- носити електронний засіб контролю.
На підставі п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 звільнити з-під варти в залі суду та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуюча:

Судді: