Справа № 643/875/16-к
Номер провадження 1-кс/643/144/16
УХВАЛА

В ході досудового розслідування встановлено, що в провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа № 922/3641/13 про банкрутство ФО-П ОСОБА_5 ліквідатором якої призначено арбітражного керуючого ОСОБА_7 .
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.02.2015 у справі № 922/3641/13 затверджено, крім іншого, відомості про майно боржника, яке є предметом застави ПАТ «ОТП Банк»: - згідно з договором іпотеки (майнової поруки) №PM-SME 701/149/2008 від 23.04.2008 року, із змінами та доповненнями, відповідно до додаткового договору № 1 від 15.04.2009 до договору іпотеки, укладених в забезпечення зобов`язання за кредитним договором № CM-SME 701/149/2008 від 23.04.2008 нежитлова будівля, літ. «А-3», загальною площею 4140,2 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - згідно з договором іпотеки (майнової поруки) № PM-SME 701/149/2008/1 від 22.04.2010, укладеного в забезпечення зобов`язання за кредитним договором № CM-SME 701/149/2008 від 23.04.2008 двокімнатна квартира, загальною площею 48,0 кв. м., житловою 30,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 ухвалу суду першої інстанції від 10.02.2015 в цій частині скасовано, вказане майно виключено з відомостей про майно боржника, яке є предметом застави ПАТ «ОТП Банк» та може бути реалізовано в процедурі банкрутства, оскільки зобов`язання ОСОБА_5 , як майнового поручителя перед ПАТ «ОТП Банк», виникли у неї не у зв`язку із здійсненням нею підприємницької діяльності, що виключає визнання ПАТ «ОТП Банк» кредитором у даній справі про банкрутство ФО-П ОСОБА_5 . Крім того, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 відмовлено у визнанні грошових вимог ПАТ «ОТП Банк» у сумі 7239630,26 грн.
Вищевказані висновки суду апеляційної інстанції Вищим господарським судом України в постановах від 11.08.2015 визнані обґрунтованими та підтверджені постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.09.2015, винесеної за результатами нового розгляду справи.
Крім того, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 внесено зміни до реєстру вимог кредиторів ФО-П ОСОБА_5 , відповідно до якої ПАТ «ОТП Банк» є кредитором по справі лише на суму 393067,00 грн., які забезпечені заставою майна банкрута на підставі договору застави майнових прав вимоги № PCL-SME701/149/2008/1 від 23.04.2008.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що майно, яке є предметом іпотеки, не включалось ліквідатором та судом до складу ліквідаційної маси, про що ОСОБА_5 було сповіщено листом від 20.11.2015, разом з тим нежитлова будівля літ. «А-3» за адресою: АДРЕСА_1 належать на праві власності ФО-П ОСОБА_5 , а двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , однак на підставі п. 4 ст. 42 Закону України «Про банкрутство», про що зазначає Харківській апеляційний суд у постанові від 22.12.2015, також підлягає реалізації у справі про банкрутство, для чого ним наприкінці грудня 2015 року укладено договір із біржою.
До слідчого звернувся представник ФО-П ОСОБА_5 ОСОБА_6 який зазначив, що ПАТ «ОТП Банк» в рамках справи про банкрутство не є заставним кредитором на підставі договорів іпотеки нерухомого майна, так як борги виникли у останньої не в зв`язку з здійсненням підприємницької діяльності і відповідно до ч. 8 ст. 90 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до складу ліквідаційної маси зазначене майно не включається.
Згідно ч. 4 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції закону від 19.01.2013р.) майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.
Таким чином, нерухоме майно за вищевказаними договорами іпотеки не може бути реалізоване в порядку ч. 4 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом».
Не дивлячись на це, 22.12.2015 на офіційному сайті Міністерства юстиції України розміщено оголошення про проведення 22.01.2016 відкритих торгів у формі аукціону з продажу, в тому числі, двокімнатної квартири загальною площею 48,0 кв. м., житловою площею 30,7 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_2 .
30.12.2015 на офіційному сайті Міністерства юстиції України і на офіційному сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення Товарної біржі «Універсальний «Торговий Двір» про проведення аукціону з продажу вищевказаного нерухомого майна 02.02.2016 об 11:00 годині за адресою: АДРЕСА_3 , лот №100301215/1.
Отже, арбітражний керуючий ОСОБА_7 незважаючи на викладені обставини, норми законодавства та наявні судові рішення здійснює продаж вказаної квартири на аукціоні у складі цілісного майнового комплексу, що є істотним порушенням діючого законодавства України.
Слідчий просить накласти арешт на двокімнатну квартиру, розташовану в АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , так як в противному випадку це призведе до відчуження зазначеного майна.
В суді слідчий підтримав заявлене клопотання.
Суд, враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, розглядає клопотання у відсутність інших учасників процесу.
Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного: як вбачається з Витягу з кримінального провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення арбітражним керуючим, який діє в якості ліквідатора ФОП ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, а саме невиконання постанови суду.
Викладені в клопотанні обставини підтверджуються змістом доданих до нього копій відповідних судових рішень.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину... .
Завданням арешту майна є, крім іншого, запобігання можливості його відчуження, а метою, наряду з іншим, забезпечення кримінального провадження.
Як передбачено ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення… .
В клопотанні, яке підтримано слідчим в судовому засіданні, доведена необхідність накладення арешту на спірне майно з забороною розпорядження ним, так як присутній ризик відчуження майна, передбачений абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, крім того, судом враховується можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Враховуючи, що обраний слідчим спосіб арешту майна відповідає вимогам розумності та співрозмірності, клопотання, як обґрунтоване, має бути задоволено в повному обсязі, бо не застосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -
Клопотання про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на двокімнатну квартиру, загальною площею 48,0 кв. м., житловою 30,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 із забороною розпорядження зазначеним майном будь-якій особі.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору, заінтересованим особам.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1