В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
з участю сторін та учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жмеринці в режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення Крижопільського районного суду Вінницької області кримінальне провадження №1-кп/130/301/2015 (130/3146/15-к), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000935 від 10.11.2015 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Жмеринка Вінницької області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , перебуваючого у Крижопільському виправному центрі №113, що в с.Городківка Крижопільського району Вінницької області, не одруженого, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, раніше судимого 20.11.2014 р. Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 191 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, згідно ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.10.2015 р. направлений для відбування покарання призначеного вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.11.2014 р.,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

11.11.2015 р. близько 01-30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_1 , переслідуючи мету на таємне заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, повторно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку бувших у користуванні речей: мультиварки «PHILIPS HD 3033/00» вартістю 1550 грн., музичних колонок «F&D А111» вартістю 975 грн., мобільного телефону «Nokia Lumia 710» вартістю 1200 грн. та шкіряної чоловічої куртки 50 розміру вартістю 950 грн., завдавши при цьому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 4675 грн. відповідно до довідок ФОП ОСОБА_7 , СПД ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_6 з викраденим з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікувано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Цивільний позов не заявлено.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України визнав повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що 10.11.2015 року в м.Жмеринка випадково зустрів потерпілого ОСОБА_5 , попросив в нього цигарку та вони розговорились. Обвинувачений повідомив, що в нього сімейні проблеми та йому немає де переночувати. Потерпілий запросив ОСОБА_6 додому переночувати. Вони придбали пляшку горілки, закуску, прийшли додому до потепілого по АДРЕСА_2 , повечеряли, розпили горілку, та потерпілий постелив ОСОБА_6 постіль в іншій кімнаті та вони полягали спати. Після опівночі ОСОБА_6 прокинувся та вирішив вчинити крадіжку речей потерпілого, взяв чужу чоловічу куртку, у яку склав бувші у вжитку мультиварку, музичні колонки, мобільний телефон та вийшов із будинку, викликав таксі. Куртку викинув на вулиці, мультиварку продав таксисту за 150 грн. та 50 грн. за проїзд. Мобільний телефон та колонки заховав у парку в м.Жмеринка біля джерела, та приблизно в обід повернувся за речами, але їх вже не було. Гроші, виручені від продажі мультиварки потратив на цигарки та власні потреби. Вчинив крадіжку чужого майна, щоб його продати, так як йому потрібні були кошти, перебував в стані алкогольного сп`яніння, йому було відомо про винесення постанови Жмеринським судом щодо направлення його для відбування покарання за вироком 2014 року. Кількість, характеристики та вартість викраденого майна, що інкриміноване та встановлене органами досудового розслідування не оспорив. У вчиненому кається, просив вибачення у потерпілого, при призначенні міри покарання погодився із прокурором.
Потерпілим у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який суду показав, що 10.11.2015 року. Близько 20 години він повертався із роботи, був випивший. До нього підійшов раніше невідомий молодий чоловік, як потім потерпілий дізнався ОСОБА_6 та попросив цигарку, пояснив, що він посварився із вітчимом та чи можна переночувати на вокзалі. Потерпілий запропонував йому переночувати в нього, оскільки проживає самотньо. Вони із обвинуваченим прийшли додому до потерпілого по АДРЕСА_2 , по дорозі купили пляшку горілки та закуску. Вдома розпили спиртне, розговорились, обвинувачений попросив допомоги у працевлаштуванні. Потерпілий постелив постіль обвинуваченому та ліг спати в іншій кімнаті. Після опівночі, тобто 11.11.2015 року, можливо і о01.30 год прокинувся та пішов на кухню шукати телефон, щоб подивитись котра година. На кухні виявив відсутність мультиварки, музичних колонок та телефону. Зайшов в кімнату, де спав обвинувачений та виявив, що останнього немає та запідозрив його в крадіжці. Вирішив піти на вулицю, щоб пошукати обвинуваченого, однак виявив відсутність шкіряної куртки, накинув на себе стару куртку та вибіг на вулицю, але нікого не знайшов, зранку зателефонував в міліцію. Кількість, характеристики та вартість викраденого майна, що інкриміноване та встановлене органами досудового розслідування не оспорив. Обвинувченого не пробачив, при призначенні розміру та міри покарання погодився із прокурором, із викрадених речей йому повернули лише мультиварку.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що злочин вчинений обвинуваченим не є складним, є одноепізодним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає свою вину повністю, цивільний позов по справі не заявлявся.
Прокурор та потерпілий не оспорили фактичні обставини справи.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.12.2015 р. у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №1-кп/130/301/2015 (справа №130/3146/15-к) внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000935 від 10.11.2015 р. відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 185 КК України закрито.
Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_6 на час вчинення злочину був повнолітнім (а.с. 50), вчинив крадіжку після вчинення умисного корисливого злочину проти власності, за який був засуджений вироком Жмеринського міськрайонного Вінницької області від 20.11.2014 р. Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 191 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, згідно ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.10.2015 р. направлений для відбування покарання призначеного вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.11.2014 р. (а.с.46, 47-48), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с.44-45), неодружений, не працюючий, за місцем проживання характеризується посередньо, до складу його сім`ї входять Мати ОСОБА_10 , 1972 р.н. та батько ОСОБА_4 , 1972 р.н. (а.с. 49), не є інвалідом першої-другої груп, неповнолітніх, малолітніх осіб на утриманні немає.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Суд не приймає до уваги при призначенні покарання обставини, що встановлені в ході судового розгляду вчинення ОСОБА_6 злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вказана обставина не інкримінована в ході досудового розслідування.
Таким чном суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, характер вчиненого злочину, та особу винного, а саме те, що ОСОБА_6 вчинив злочин після вчинення умисного злочину проти власності, за який його було засуджено та призначено покарання у виді обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, але згідно ухвали суду від 20.10.2015 р. скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком; те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочинів, а саме те, що він дав правдиві покази.
Також при призначенні покарання суд враховує, що шкоду потерпілому ОСОБА_5 відшкодовано частково, однак він цивільного позову до обвинуваченого не заявив, при призначенні покарання погодився із прокурором.
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе виключно із ізоляцією його від суспільства, та вважає за можливе призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді обмеження волі в межах санкції інкримінованої статті, виходячи із принципу індивідуалізації покарання та із застосуванням правил складання покарань за сукупністю вироків, відповідно до ст. 71 КК України.
Цивільний позов не заявлявся. Наявності процесуальних витрат у кримінальному провадженні не встановлено.
Речові докази відповідно до матеріалів провадження: мультиварка «PHILIPS HD 3033/00» (а.с. 51) підлягають поверненню володільцю згідно ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. (а.с. 8)
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі.
За ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.11.2014 року, обрати остаточну міру покарання ОСОБА_6 у виді чотирьох років обмеження волі.
Строк покарання ОСОБА_6 відраховувати з часу звернення вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.11.2014 року до виконання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.
Речові докази: мультиварку «PHILIPS HD 3033/00», залишити в розпорядженні ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з часу вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя