печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на службову бездіяльність слідчого і відповідальних осіб Управління ГПУ по невнесенню до ЄРДР відомостей про злочин №328 керівництва приймальні ГПУ по відмовам у прийнятті повідомлення про злочини, пов`язані зізлочинами прокурорів ГПУ і слідчих та прокурорів підлеглих прокуратур,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою і просить зобов`язати відповідальних осіб ГПУ внести відомості в ЄРДР про його особистий злочин №328-С за завідомо неправдиве повідомлення, про службовий злочин мафії прокурорів-терористів від ГПУ до потерпілих громадян України, утримуючи на блок -посту ймовірних злочинців, по ст. 383 КК України , з метою приховувати службові злочину по ГПУ, одночасно зобов`язати внести відмості про груповий службовий злочин №328 прокурорів-терористів відділу прийому від ГПУ до громадян у складі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , при ймовірному керівництві не встановленими іншими прокурорами-замовниками, начальника Управлінь нагляду по ГПУ. Скарга обгрунтована тим, що в порушення вимог ст. 214 КПК України уповноваженими особами Генеральної прокуратури України не внесені відомості до ЄРДР після отримання поданої заявником заяви №328 від 28.07.2014р.

Під час судового розгляду заявник ОСОБА_3 підтримав скаргу, наполягав на її задоволенні, вказуючи на те, що за вказаною подією , яка викладена ним в заяві про злочи №328 зобов`язано Печерське РУГУ МВС України в м. Києві внести відомості до ЄРДР.

Прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 направив письмові заперечення, в яких зазначив про безпідставність поданої скарги, зазначаючи про те, що відповідно до вимог ст.ст. 214,216,218 КПК України, та вимог п.3.6 Інструкції "Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення", затвердженої наказом Генерального прокурора від 03.12.2012р. №125 заяву ОСОБА_3 №328 було направлено до прокуратури м. Києва для розгляду, про що заявника було повідомлено .

Вислухавши заявника, вивчивши надані ним документи, письмові заперечення прокурора, та додані до них документи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, заява ОСОБА_3 щодо можливого кримінального правопорушення №328 від 28.07.2014р. , у якій він посилається у своїй скарзі, дійсно надійшла до Генеральної прокуратури України. 04.08.2014р. вказана заява була перенаправлена до прокуратури м.Києва для організації перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства, про що проінформовано заявника, шляхом направлення відповідного повідомлення , що відповідає п. 3.6 наказу Генерального прокурора України №125 від 03 грудня 2012 року «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», згідно з яким, заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що надійшли до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня, але вчинені на території іншого міста, району, району в місті, області, за дорученням керівника цих прокуратур або керівника структурного підрозділу прокуратури обласного, міського рівня з дотриманням територіального принципу направляються до відповідної прокуратури через прокуратуру вищого рівня.

Таким чином, направлення заяви ОСОБА_3 до прокуратури м. Києва за територіальним принципом відповідають положенням кримінального процесуального закону та наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.2012, що спростовує доводи особи, яка подала скаргу про незаконність бездіяльності Генеральної прокуратури України.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Слідчим суддею, при розгляді даної скарги не встановлено порушення Генеральною прокуратурою України будь яких прав особи, яка подала скаргу чи інших осіб при перенаправленні його заяви до прокуратури м.Києва для розгляду.

За вказаних обставин приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 303-307,309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на службову бездіяльність слідчого і відповідальних осіб Управління ГПУ по невнесенню до ЄРДР відомостей про злочин №328 керівництва приймальні ГПУ по відмовам у прийнятті повідомлення про злочини, пов`язані зізлочинами прокурорів ГПУ і слідчих та прокурорів підлеглих прокуратур, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1