У Х В А Л А
Справа №377/1155/15-к

Провадження №1-кс/377/2/16

29 січня 2016 року слідчий суддя Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі клопотання старшого слідчого СВ Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000242 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прип`ять, Київської області, громадянина України, українця, освіта неповна середня, не працюючого, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

УСТАНОВИЛА:
07 жовтня 2015 року до суду подано клопотання старшого слідчого СВ Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначене клопотання мотивовано тим, що при проведенні досудового розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000242 було встановлено, що 15 липня 2015 року, близько 20 години, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , знаходячись на даху будинку АДРЕСА_2 , де проводили ремонтні роботи по крівлі, вступивши в попередню змову, та викрали 10 рулонів руберойду «Бітумакс ЕКП 4,о сл..», який належить ТОВ «Технобуд-С», вартістю 4200 гривень, чим завдали ТОВ «Технобуд-С» матеріального збитку на вказану суму. Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, мотивовано наявністю ризику, передбаченого п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки будучи повідомленим про підозру та неодноразово викликаним через близьких родичів ОСОБА_4 до СВ Славутицького МВ не з`являвся для з`ясування обставин вчинення злочину та проведення слідчих дій.

Одночасно старшим слідчим СВ Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області подано клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивовано обґрунтованою підозрою, наявністю ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, та відсутністю інформації про встановлене його місцеперебування.

Ухвалою слідчого судді від 7 жовтня 2015 року було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
28 січня 2016 року ОСОБА_4 був затриманий на підставі вказаної ухвали.
29 січня 2016 року ОСОБА_4 доставлений до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід, передбачений п.1 ч.1 ст. 508 КПК України, у вигляді передання на піклування батькам з обов`язковим лікарським наглядом посилаючись на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та наявністю ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням того, що ОСОБА_4 з 1997 року знаходиться на обліку в лікаря-психіатра з приводу психіатричної хвороби, що унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що він не вчиняв інкримінованого злочину, про наявність підозри йому було відомо зі слів матері, але до слідчого не з`являвся, оскільки знаходився за межами м.Славутича.
Захисник вважає, що клопотання не підлягає задоволенню та просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді передачі на піклування батькам з обов`язковим лікарським наглядом.
Перевіривши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши пояснення підозрюваного, думку прокурора, захисника, показання свідків, дійшла наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання, зокрема, спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно ч. 2 цієї статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років,- виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Наданими матеріалами кримінального провадження підтверджено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного у клопотанні злочину, кваліфікованого за ч. 2 ст. 185 КК України, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, і за яке передбачено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (п.108 рішення у справі «Влох проти Польщі», п.24 рішення у справі «Малик проти України»).
Наявні у справі дані, які здобуті із показань представника потерпілого ОСОБА_8 , показань свідка ОСОБА_9 , показань підозрюваного ОСОБА_7 , протоколу огляду предмету, висновку товарознавчої експертизи та з інших доказів, зібраних під час досудового розслідування, вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, не одружений, до адміністративної відповідальності не притягався, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» не знаходиться, проте знаходиться на обліку у лікаря-психіатра ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» з 1997 року з приводу психічної хвороби.
Крім того, необхідно врахувати наявність даних про те, що ОСОБА_4 , будучи повідомленим про підозру та неодноразово викликаним через близьких родичів до СВ Славутицького МВ не з`являвся до слідчого для з`ясування обставин вчинення злочину та проведення слідчих дій, тому слідчим відділенням Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області був оголошений в розшук, за місцем проживання був відсутній, місце його перебування органу досудового розслідування було невідоме.

Допитана в судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_10 суду показала, що ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря-психіатра ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» з приводу психічного захворювання шизофренії. В період з 04.11.2015 року по 02.12.2015 року він знаходився на стаціонарному лікуванні в Київській обласній психоневрологічній лікарні № 2 за її направленням з приводу вказаного захворювання. На даний час він потребує амбулаторного лікування, поміщення до психіатричного закладу він не потребує. За час перебування на обліку агресивної поведінки ОСОБА_4 вона не спостерігала. Контроль за поведінкою підозрюваного постійно здійснює його матір.
Випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 2797 підтверджено, що ОСОБА_4 з 04.11.2015 року по 02.12.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ КОР «Київська обласна психоневрологічна лікарня № 2» з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, виражений апатико-дисоціативний тип дефекту.
З показань свідка ОСОБА_11 , допитаної в судовому засіданні, вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 є її сином, постійно проживає з нею та батьком. Крім того, разом з ними проживають ще два сини та дочка з дітьми. ЇЇ син ОСОБА_4 хворий на шизофренію з дитинства і є інвалідом другої групи. З кінця липня 2015 року по жовтень 2015 року він за місцем реєстрації не проживав, а перебував з віруючими особами у реабілітаційному центрі у Вінницькій області, а потім у м. Києві. Лише в жовтні 2015 року вона його знайшла та привезла до м.Славутича. У листопаді 2011 року він знаходився на стаціонарному лікуванні в психіатричній лікарні. Проте, що її сина підозрюють у вчиненні злочину вона знала і повідомляла сину, але він не з`являвся до слідчого, оскільки вони чекали, що стабілізується стан його здоров`я. Вона може постійно контролювати поведінку сина і погоджується про передачу під її нагляд сина на час досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування.

Разом з тим, наявність у підозрюваного психічної хвороби виключає застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру можуть бути застосовані запобіжні заходи з моменту встановлення психічної хвороби, передбачені ч.1 ст. 508 КПК України, а саме передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Довідкою ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» та випискою із медичної карти стаціонарного хворого КЗ КОР «Київська обласна психоневрологічна лікарня № 2» підтверджено наявність на час розгляду клопотання у підозрюваного ОСОБА_4 психічної хвороби шизофренії, в зв`язку з чим до підозрюваного можуть бути застосовані запобіжні заходи, передбачені ст. 508 КПК України.

Вирішуючи питання, який запобіжний захід, передбачений ч.1 ст.508 КПК України, підлягає застосуванню до підозрюваного, необхідно врахувати показання свідка ОСОБА_10 , яка пояснила в судовому засіданні, що ОСОБА_4 не є агресивним і не потребує поміщення до психіатричного закладу, та показання свідка ОСОБА_11 , яка підтвердила в судовому засіданні, що її син не є агресивним і вона згодна взяти його на піклування і здійснювати контроль за його поведінкою на час досудового розслідування кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів у вчиненні інкримінованого злочину, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність достатніх підстав про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, вважаю, що у клопотанні старшого слідчого СВ Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 необхідно відмовити і застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід, передбачений п.1 ч.1 ст.508 КПК України, у вигляді передачі його на піклування матері ОСОБА_11 з обов`язковим лікарським наглядом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 193-194, 196, 508 КПК України, -
УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді передачі його на піклування матері ОСОБА_11 з обов`язковим лікарським наглядом.
Встановити строк дії ухвали слідчого судді два місяці.
Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту ухвалення.

Слідчий суддя ОСОБА_1