Номер провадження: 11-кп/785/1574/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.12.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Михайлопіль Іванівського району Одеської області, українки, громадянки України, що має неповну середню освіту, розлучена, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

03.03.2011 року Іванівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3-ох років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

31.05.2013 року Іванівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3-ох років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком та остаточно призначено покарання у виді 3-ох років 1-го місяця позбавлення волі;
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Іванівського районного суду Одеської області від 31 травня 2013 року за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України у виді 3-ох років 1-го місяця позбавлення волі.

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та застосувати щодо неї дію ст.81 КК України надавши можливість умовно-дострокового звільнення.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що за час відбування покарання вона щиросердно розкаялася у вчиненому злочині, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, сумлінно та старанно працювала, не порушувала режим утримання, не має жодних зауважень з боку адміністрації колонії. Також ОСОБА_7 зазначає, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, які на даний час проживають з її свекрухою і потребують і її матеріальної підтримки.

Заслухавши суддю-доповідача, засуджену ОСОБА_7 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали за клопотанням засудженої та її особову справу апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 , оскільки остання хоча і відбула половину строку покарання, призначеного за вироком суду, однак негативно характеризується адміністрацією виправної колонії, за період відбування покарання неодноразово допускала порушення режимних вимог за що отримала шість стягнень, одне з яких на теперішній час не погашено.

Доводи засудженої ОСОБА_7 про те, що вона сумлінно працює та своїм відношення до праці заслуговує на умовно-дострокове звільнення апеляційний суд вважає безпідставними. Сумлінна поведінка та ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженої, яка відповідно до характеристики адміністрації колонії на протязі строку відбування покарання працювала повільно, без бажання, виробничі показники мала нижче за бригадні, і тільки з 10 квітня 2015 року, коли була працевлаштована різноробочою у будівельну бригаду, тобто з часу, який безпосередньо передував настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення, змінила своє ставлення до роботи та стала намагатися виконувати усі доручені завдання якісно та вчасно, що дає підстави вважати, що засуджена ОСОБА_7 не довела своє виправлення.

Крім того слід зазначити, що засуджена ОСОБА_7 відбуває покарання за навмисний тяжкий злочин проти власності, який вона скоїла в період іспитового строку, що свідчить про її явне небажання ставати на шлях виправлення та зневажливе ставлення до закону та суспільства в цілому.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженої ОСОБА_7 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 537, 539 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Іванівського районного суду Одеської області від 31 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4