Справа № 480/1419/15-к
Провадження №1-кп - 480/178/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" липня 2015 р. Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002119 від 12 червня 2015 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрове Петровського району Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , матрос, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
25.05.2015 р. близько 22 год. 00 хв. матрос ОСОБА_4 , діючи умисно, будучи військовослужбовцем, з метою не виконувати обов`язки військової служби самовільно залишив розташування табірного збору військової частини НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконно без поважних причин перебував поза розташуванням частини до 30.06.2015 р. 15 год. 00 хв., тобто тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, та пояснив, що дійсно він 25.05.2015 року близько 22 год. 00 хв. самовільно залишив місце служби табірний збір військової частини НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , без поважних причин та перебував в с. Новий Степ Миколаївської області, де проводив час на власний розсуд. Щиро кається у скоєному.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 407 КК України за ознаками: самовільне залишення місця служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем за призовом під час мобілізації.

При обранні обвинуваченому виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у врача нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характерізується посередньо, обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття підсудного, активне сприяння в розкритті злочину, відсутність шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, суд не знайшов. Суд вважає призначити йому покарання застосувавши ст. 69 КК України шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України - у виді арешту строком на 3 місяця.
Суд вважає, що обрана обвинуваченому міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, Кримінального процесуального кодексу України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України, перейшовши до іншого , більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.407 КК України - у вигляді арешту строком на 3 (три) місяця.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Після набрання вироком законної сили доручити військовослужбовцям Військової служби правопорядку у Збройних Силах України ІНФОРМАЦІЯ_2 в десятиденний строк після одержання розпорядження суду про виконання вироку, здійснити доставку ОСОБА_4 з військової частини, в якій останній проходить військову службу, до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 для відбування визначеного вироком суду покарання у вигляді арешту.
Зобов`язати Дніпропетровське зональне відділення Військової служби правопорядку забезпечити виконання кримінального покарання стосовно ОСОБА_4 у вигляді арешту строком на 3 (три) місяця.

Суддя ОСОБА_1

30.07.2015