АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 11кп/790/708/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа: 643/2353/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: п.12 ч.2 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора, обвинувачених та їх захисників на вирок Московського районного суду м. Харкова від 6 жовтня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Харкова, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, яка не працює, не одружена, раніше судима 23.11.2012 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., штраф не сплачений, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, і призначено покарання із застосуванням ст.71 КК України у виді 12 років позбавлення волі зі штрафом в розмірі 850,00 грн.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с.Рубіжне Вовчанського району Харківської області, громадянку України, з неповною середньою освітою, яка не працює, не одружена, раніше судима 08.09.2008 року Київським райсудом м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком - 2 роки; 07.06.2011 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.309,71 КК України до 2 років і 2 місяців позбавлення волі. Звільнена 16.11.12 року по відбуттю строку покарання, зареєстрована АДРЕСА_2 , -

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України і їй призначено покарання у вигляді 12 років позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно з вироком, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 15.11.2013 року перебуваючи приблизно з 14.00 до 23.00 години у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязнених стосунків, за попередньою змовою між собою вчинили умисне вбивство ОСОБА_11 з яким розпивали спиртні напої. Злочин вчинений при наступних обставинах.

15.11.2013 року близько 13.00 години ОСОБА_7 зустрілася біля заводу ім.Шевченко м.Харкова з раніше знайомою їй ОСОБА_8 , яка запропонувала їй поїхати в гості до її знайомого в район універмагу «Харків» з метою вживання спиртних напоїв, на що ОСОБА_7 погодилася, після чого вони вдвох на маршрутному таксі приїхали до універмагу «Харків» від якого пішки направилися до будинку АДРЕСА_3 біля підвалу якого їх зустрів знайомий ОСОБА_8 - ОСОБА_11 ,1946 р.н., якого вона відрекомендувала ОСОБА_7 як свого знайомого на ім`я ОСОБА_12 , після чого вони утрьох зайшли у підвальне приміщення зазначеного вище будинку яке складається з двох кімнат, одна з яких обладнана предметами меблів під житлове приміщення, де стали розпивати спиртні напої.
В ході вживання спиртних напоїв у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникла сварка з ОСОБА_11 , яка згодом переросла в бійку, в ході якої у ОСОБА_7 виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_11 , для реалізації якого вона, будучи розлюченою на ОСОБА_11 , направилася до іншої кімнати, де в дверях знайшла засів у вигляді металевої труби, котру взяла і повернулася до кімнати в якій знаходилися ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . ОСОБА_11 стояв посередині кімнати, знаходячись позаду останнього, ОСОБА_7 стала наносити ОСОБА_11 металевою трубою численні удари по ногах останнього від яких він втратив рівновагу і впав на підлогу на спину. Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свої, діючи з умислом на позбавлення життя ОСОБА_11 , усвідомлюючи настання від її протиправних дій незворотних наслідків у вигляді смерті останнього та бажаючи її настання, стала наносити ОСОБА_11 численні удари металевою трубою в життєво-важливі органи останнього, а саме в область голови.
В цей час, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_7 , бажаючи об`єднати зусилля для досягнення єдиного злочинного наміру, спрямованого на умисне позбавлення життя ОСОБА_11 , підтримуючи злочинні дії ОСОБА_7 та у групі з нею, взяла з рук останньої металеву трубу, та тим самим приєднавшись до протиправних дій ОСОБА_7 , стоячи над головою ОСОБА_11 стала наносити удари металевою трубою в життєво-важливі органи ОСОБА_11 - в область голови.
Після чого, ОСОБА_7 продовжуючи спільні з ОСОБА_8 злочинні дії, спрямовані на умисне позбавлення життя ОСОБА_11 , направилась до сусідньої кімнати, де знайшла дерев`яну палицю, а саме фрагмент ніжки столу і повернувшись до кімнати в якій ОСОБА_8 продовжувала наносити ОСОБА_11 удари металевою трубою по голові, стала між ніг ОСОБА_11 і нанесла останньому не менше 3-х ударів дерев`яною палицею в життєво-важливі органи останнього - по голові. Після чого ОСОБА_8 , діючи узгоджено в групі з ОСОБА_7 та маючи спільну мету, спрямовану на заподіяння смерті ОСОБА_11 , взяла з рук ОСОБА_7 дерев`яну палицю, якою безперервно нанесла не менше 3-х ударів в життєво-важливі органи останнього ОСОБА_11 - в область голови.
В той час, ОСОБА_7 направилась до сусідньої кімнати, де знайшла лопату, взявши вказану лопату та маючи на меті доведення їх спільного з ОСОБА_8 умислу, направленого на спричинення смерті ОСОБА_11 , повернулася до кімнати, де ОСОБА_8 продовжувала наносити удари дерев`яною палицею по голові ОСОБА_11 , та, ставши між ніг останнього та діючи умисно зі значною силою нанесла не менше 5-ти ударів в життєво-важливі органи ОСОБА_11 - по голові металевою частиною лопати, після чого ОСОБА_8 , взявши з рук ОСОБА_7 лопату умисно нанесла не менше 5 ударів металевою частиною лопати по тулубу та ногам ОСОБА_11 .
Від нанесених тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_11 помер на місті.
Переконавшись, що останній не подає ознак життя, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , забравши з собою знаряддя злочину - лопату, покинули місце скоєння злочину і в подальшому лопату - викинули.
В апеляційних скаргах:
- прокурор просить вирок скасувати через невідповідність призначеного покарання ступені тяжкості злочину та особі обвинувачених внаслідок м`якості та ухвалити вирок, яким призначити покарання:

- ОСОБА_7 за п.12 ч.2 ст.115 КК України 12 років та 6 місяців позбавлення волі;

Відповідно до положень ст.71 КК України, за сукупністю вироків, остаточне покарання ОСОБА_7 призначити 12 років 6 місяців позбавлення волі зі штрафом в розмірі 850 грн.

- ОСОБА_8 за п.12 ч.2 ст.115 КК України з 12 років 6 місяців позбавлення волі.

В обґрунтування апеляції, прокурор зазначає, що, на його думку, суд першої інстанції не в повній мірі врахував ступень тяжкості вчиненого злочину, наявність обставини, яка обтяжує покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачена ОСОБА_7 просить:

- вищезазначений вирок скасувати і призначити новий судовий розгляд у зв`язку з неповним встановленням судом першої інстанції всіх обставин у справі, які мають суттєве значення для її законного вирішення, при цьому не конкретизує в чому виразилася неповнота судового розгляду.

Крім того, вона вважає, що:

- її дії слід кваліфікувати як спричинення тяжких тілесних ушкоджень;

- суд безпідставно призначив покарання за сукупністю вироків, оскільки вона виконала призначена покарання сплатила штраф;

- суд, кваліфікуючи її дії, не врахував, що вона захищалась від ОСОБА_11 , який застосовував до неї фізичне насильство;

- її дії не були узгоджені з ОСОБА_8 , а тому між ними відсутній попередній уговор на вчинення злочину;

- під час досудового слідства на неї було здійснено психологічний тиск з боку слідчого, не надана можливість ознайомитись з матеріалами провадження, що порушує її право на захист.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачена ОСОБА_8 просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у зв`язку з неповним встановлення судом першої інстанції всіх обставин у справі, які мають суттєве значення для її законного вирішення, при цьому не конкретизує в чому виразилася неповнота судового розгляду.

Вона заперечує участь в умисному вбивстві ОСОБА_11 і вважає , що ОСОБА_7 її оговорює. Крім того, вважає, що під час досудового слідства на неї був психологічний тиск з боку працівників міліції, чим було порушено її право на захист. Вважає, що її дії слід кваліфікувати, як приховування злочину за ст.396 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить вирок Московського районного суду м. Харкова від 06.10.2014 року щодо ОСОБА_8 скасувати закрити кримінальне провадження за недоведеності обвинувачення.

Апелянт також зазначає, на те, що час настання смерті потерпілого, як він встановлений у вироку та обвинувальному акті, не відповідає висновку судово-медичного експерта.

- суду не надано доказів, які б свідчили про наявність попереднього зговору між обвинуваченими;

- не дана оцінка показанням свідка ОСОБА_13 , який виявив труп ОСОБА_11 , хоча його показання мають суттєво значення для правильного вирішення справи.

- захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 просить вирок змінити, перекваліфікувати дії підзахисної на ч.2 ст.121 КК України.

Захисник зазначає, суду не надано доказів, які б свідчили про те, що між обвинуваченими був попередній зговір на умисне вбивство ОСОБА_11 , крім того, тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_7 свідчать про те, що вона захищалася від ОСОБА_11 .

Захисник також зазначає, що час настання смерті потерпілого, як він встановлений у вироку та обвинувальному акті, не відповідає висновку судово-медичного експерта.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, і вважав, що апеляції обвинувачених та їх захисників задоволенню не підлягають, думки обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , їх захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляції прокурора та підтримали свої апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши висновок судово-медичного експерта і його роз`яснення, та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора, обвинувачених та їх захисників задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, за які вони засуджені, є обґрунтованим і підтверджений наведеними у вироку доказами, дослідженими у судовому засіданні, яким дана належна оцінка.
Доводи апеляцій про неправильно встановлений у вироку час настання смерті потерпілого перевірено апеляційним судом і встановлено наступне.
Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 , його смерть настала в наслідок черепно-мозкової травми, що супроводжувалася крововиливами в речовину головного мозку. Смерть ОСОБА_11 наступила не менше ніж за 5-7 діб до моменту огляду трупа на місці події.
Огляд трупа ОСОБА_11 на місці події проводився 19.11.2013 року з 18 год. 20 хвилин до 18 год. 50 хвилин.
Судово-медичний експерт ОСОБА_14 , роз`ясняючи свій висновок апеляційному суду, пояснив, що час огляду трупа в період з 18 год. 20 хвилин 19 листопада 2013 року він прийняв за повні сутки. За таких обставин, колегія суддів вважає, що час настання смерті потерпілого вироком встановлено вірно.
Доводи обвинуваченої ОСОБА_7 про безпідставне застосування до неї положень ст.71 КК України та призначення покарання за сукупністю вироків є необґрунтованими.
Матеріали справи свідчать про те, що покарання у виді штрафу обвинувачена не сплатила. Посилання обвинуваченої та її захисника, що цей штраф начебто сплатили її родичі не знайшли свого підтвердження і суду відповідні документи не надані.
Безпідставними є посилання обвинувачених і на те, що до них під час досудового слідства застосовувався психічний тиск з боку слідчого.
Їх заяви перевірені прокурором і з цього питання винесене відповідне процесуальне рішення, яке не оскаржено.
Наведені у вироку докази дають підстави вважати, що суд правильно встановив фактичні обставини справи.

Так, визнаючи себе частково винуватою, ОСОБА_7 підтвердила, що під час конфлікту із ОСОБА_11 , коли той застосував до неї фізичну силу, вона нанесла йому металевою частиною лопати декілька ударів по голові і тулубу коли той лежав на підлозі.

Після чого ОСОБА_11 лопатою била ОСОБА_8 . Конкретну кількість ударів, які вони нанесли потерпілому, підсудні не змогли згадати, оскільки на момент вчинення злочину знаходились у сильному алкогольному сп`янінні.

Протоколами слідчого експерименту встановлено, що ОСОБА_7 показала та докладно розповіла як та при яких обставинах, яким способом завдала потерпілому удари спочатку металевою трубою по ногах, після чого тією самою трубою нанесла 3-4 удари по голові в район чола, коли ОСОБА_11 вже лежав на підлозі і 3-4 удари металевою трубою по ногах, після чого взяла до рук дерев`яну палицю, підійшла до лежачого на підлозі ОСОБА_11 і нанесла йому 3-4 удари по голові в район чола і 3-4 удари по його ногах. Після чого знайшла лопату, якою стоячи перед ногами ОСОБА_11 , нанесла йому 4-5 ударів по голові, про що свідчать дані відповідного протоколу з долученими до нього фототаблицями (а.с.31-32,т.2).

Під час слідчого експерименту, ОСОБА_8 показала і докладно розповіла як та при яких обставинах скоїла злочин, пояснивши що разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 знаходилась у підвалі по АДРЕСА_3 , де вживали алкогольні напої, події у повному обсязі не пам`ятає через надмірне вживання алкогольних напоїв, пригадує, що стояла біля ОСОБА_11 , котрий вже знаходився у лежачому положенні на підлозі, вона нанесла останньому металевою трубою удари по ногах, а після чого нанесла лопатою 4 удари по тулубу. (а.с. 158-160, 161-164 т.2)

Слідчий експеримент проведено в присутності захисників, понятих із застосуванням технічних засобів фіксації, тобто в умовах, які виключають сторонній вплив на обвинувачених, а тому суд обґрунтовано визнав ці докази належними, допустимі та достовірними.

Данні встановлені під час слідчого експерименту узгоджуються з іншими доказами, перевіреними судом.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта, у ОСОБА_11 виявлені ушкодження:

- голови відкрита черпно-мозкова травма у вигляді перелому кісток склепіння і основи черепу, крововилив в тверду мозкову оболонку речовини головного мозку, макроскопично встановлена значна кількість крові в гнілісно зміненій речовині головного мозку); крововилив в м`які ткані голови в зоні встановлених пошкоджених ран; також встановлений осколковий перелом гілки лівої виличної кістки;розсічені рани хрящів вушних раковин;

- тулубу численні непрямі переломи правих та лівих ребер по 3 анатомічним лініям без пошкодження плеври;

- кінцівок 15 ран по типу рублених, м`яких тканин нижніх кінцівок з врубами насічок кісткової тканини з боку двох з них, без пошкодження крупних магістральних сосудів, садна на кінцівках.

По ступені тяжкості травма голови та перелому ребер тяжкі тілесні ушкодження.

Травма голови, яка супроводжувалася переломами кісток мозкового та лицьового черепу, утворилася незадовго до настання смерті, або в процесі вмирання внаслідок неодноразового діяння предмету зі значною силою, при цьому предмет повинен був мати виражене ребро.

Причиною смерті ОСОБА_11 явилася черпно-мозкова травма яка супроводжувалася крововиливами в речовину головного мозку.

Як убачається із протоколу огляду, на місці події виявлені і вилучені фрагмент металевої труби та дерев`яну палку (ніжку від мебелі) з нашаруванням речовини бурого кольору, які визнані речовими доказами.

Висновком експерта-цитолога встановлено, що на трубі та палиці виявлені сліди крові людини чоловічої статі, яка могла походити від ОСОБА_11 .

Дані, отримані під час слідчого експерименту за участю обвинувачених, про характер, локалізацію, спосіб спричинення тілесних ушкоджень потерпілому відповідають висновкам експерта і наведеними доказами.

Крім того, відповідно до висновку експерта цитолога, на одязі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в яку вони були одягнути під час вчинення злочину були виявлені сліди крові людини чоловічої статі, яка могла походити від потерпілого, а її походження від обвинувачених не можливе.

Обвинувачена ОСОБА_8 не з могла пояснити походження крові особи чоловічої статі на її одязі.

Свідок ОСОБА_15 показав суду, що відвозив ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з місця події, при цьому ОСОБА_7 щось поклала в багажник. Коли вони виходили з машини, то побачив як та витягнула з багажнику лопату, яка впала та залишилась на дорозі.

Обвинувачена ОСОБА_7 пояснила, що саме цією лопатою вони з ОСОБА_8 нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_11 .

Захисники та обвинувачені посилались на показання свідка ОСОБА_13 , який виявив труп ОСОБА_11 .

На їх думку свідок виявив труп потерпілого не в тому місті, де він залишався, коли обвинувачені залишили місце пригоди.

Із протоколу огляду місця події не вбачається, що труп ОСОБА_11 переміщувався, а згідно з висновком судово-медичного експерта, після отримання тілесних ушкоджень малоймовірно міг пересуватися або розмовляти.

За таких обставин доводи апеляцій про можливу причетність до вбивства ОСОБА_11 інших, крім обвинувачених осіб, є безпідставними.

Аналізуючи наведені докази, а також беручи до уваги те, що після нанесення численних ударів ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 усвідомлювали, що вдвох завдали удари різними знаряддями потерпілому, у тому числі в життєво-важливий орган в область голови, бачили, що останній лежить на підлозі не рухаючись, а з голови виділяється кров, не вчинили ніяких залежних від них дій, щодо надання першої медичної допомоги чи виклику швидкої медичної допомоги для надання кваліфікованої допомоги, що вказує на умисне заподіяння смерті ОСОБА_11 .

Їх узгоджені дії, направлені на досягнення спільної мети заподіяння смерті ОСОБА_11 свідчать про те, що вони вчинили умисне вбивство за попередньою змовою групою осіб.

Безпідставним є посилання в апеляційних скаргах обвинувачених та їх захисників на те, що судом залишилося неврахованим те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили, нібито, внаслідок захисту від дій потерпілого.

Як убачається з наведених доказів,потерпілий під час нанесення йому численних тілесних ушкоджень, лежав на підлозі і не оказував спротиву, отже домінуючим мотивом дій обвинувачених був не захист, а бажання розправи над потерпілим на ґрунті особистою неприязні, яка виникла під час конфлікту.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції вірно кваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за п.12 ч.2 ст.115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне спричинення смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання, то воно відповідає вимогам ст.65 КК України.

Так, призначаючи покарання, суду у повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставину, яка обтяжує покарання, дані про особу обвинувачених, та призначив їм покарання, яке необхідне і достатнє для їх виправлення, та попередження нових злочинів, а тому не має підстав вважати його явно несправедливим внаслідок м`якості.

З урахуванням викладеного, керуючись вимогами ст.ст.404,405,407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора, обвинувачених, захисників залишити без задоволення, а вирок Московського районного суду м. Харкова від 6 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий

Судді