Борзнянський районний суд Чернігівської області
16 вересня 2010 року справа №1 - 94/10
ПОСТАНОВА

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Тіслюка І.І.

секретаря Циліцької А.В.

за участю прокурора Савченко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, вдови, пенсіонерки, українки, громадянки України, раніше не судимої,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст.358 ч. 1 КК України,-

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, одруженої, не працюючої, українки, громадянки України, раніше не судимої,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст.358 ч.3 КК України,-

встановив:

Органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що завдяки ОСОБА_1, яка 2 липня 2008 року, діючи в інтересах ОСОБА_2, підробила підпис заповідача в заповіті ОСОБА_3 від 2 липня 2008 року, посвідченого секретарем Берестовецької сільської ради ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 41. Після цього ОСОБА_1 передала заповіт на зберігання ОСОБА_2

ОСОБА_2, після смерті ОСОБА_3 15 грудня 2008 року, достовірно знаючи про підроблення ОСОБА_1 підпису у вказаному заповіті, використала його, подавши до Борзнянської районної державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки відповідно до цього заповіту ОСОБА_3 заповідав все належне йому на момент смерті майно своїй дочці ОСОБА_2

Своїми умисними діями, що виразились у використанні завідомо підробленого документа ОСОБА_2 вчинила злочин, передбачений ст.358 ч. 3 КК України.

Органом досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 2 липня 2008 року вона, діючи в інтересах ОСОБА_2,

підробила підпис заповідача в заповіті ОСОБА_3 від 2 липня 2008 року, посвідченого секретарем Берестовецької сільської ради ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 41.

Відповідно до цього заповіту ОСОБА_3 заповідав все належне йому на момент смерті майно своїй дочці ОСОБА_2 Після цього ОСОБА_1 передала заповіт на зберігання ОСОБА_2

Своїми умисними діями, що виразились у підробленні документа ОСОБА_1 скоїла злочин, передбачений ст.358 ч.1 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_2, визнавши свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.358 ч.3 КК України, в показаннях зазначила, що після смерті батька ОСОБА_3, який помер 12.07.2008 року, відкрилась спадщина на належне йому майно. В січні 2008 року при розмові з батьком дізналась, що він хоче залишити на її ім'я заповіт, в якому хотів залишити грошовий вклад у ВАТ «Ощадний банк» та земельний пай. Дана розмова відбувалась в присутності ОСОБА_1 в будинку. 13 липня 2008 року, після смерті ОСОБА_3, перед його похоронами, ОСОБА_1 віддала їй заповіт, але вона з ним не схотіла знайомитись через заянятість і віддала назад. 14 липня 2008 року ОСОБА_1 віддала їй заповіт батька. Потім, під час поминання батька між нею і ОСОБА_1 в будинку останньої, відбулась розмова, під час якої вона дізналась, що підписаний заповіт не батьком, а ОСОБА_1

Через б місяців, після зібрання документів, завідомо знаючи про підроблення підпису батька в його заповіті, вона звернулась до Борзнянської нотаріальної контори для прийняття спадщини.

У вчинених нею діях розкаюється.

В судовому засіданні ОСОБА_1, визнавши свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.358 ч.1 КК України визнала повністю. В показаннях зазначила, що на протязі близько 22 років проживала спільно зі своїм співмешканцем ОСОБА_3, який помер 12 липня 2008 року. За життя останнього 2 липня 2008 року, коли він знаходився на лікуванні в Борзнянській ЦРЛ, попросив оформити заповіт на ім'я його дочки ОСОБА_2, за яким заповідав їй грошовий вклад, що в нього мався в ощадному банку. Приїхавши з лікарні вона пішла до сільської ради і попросила секретаря Сивенко В.М. підготувати бланк заповіту. ОСОБА_4 оформила його у двох екземплярах і віддала їх їй, при цьому повідомила, що потрібно знову поїхати в м.Борзну для того, щоб ОСОБА_3 поставив свій підпис у заповіті. Забравши два екземпляри заповіту вона пішла до дому, де поставила власноручно підпис від імені заповідача ОСОБА_3 , так як не мала змоги знову поїхати в м.Борзну. Цього ж дня повернула один екземпляр заповіту секретарю Сивенко В.М., приховавши від неї, що підробила підпис ОСОБА_3 Після смерті ОСОБА_3 в день його поховання вона передала один екземпляр заповіту ОСОБА_2, при цьому розповіла їй, що в заповіті власноручно поставила підпис від імені заповідача ОСОБА_3 Через деякий час ОСОБА_2 почала збирати документи для пред'явлення нотаріусу щоб прийняти спадщину. У подальшому за заявою брата ОСОБА_2, який не погодився з дійсністю заповіта, 20 травня 2010 року рішенням суду вказаний заповіт

був визнаний недійсним з причини підробки підпису заповідача ОСОБА_3 Показання про те, що вона підробила підпис ОСОБА_3 вона давала і в судовому засіданні при розгляді вказаної справи. Вона розкаюється у звоїх незаконних діях.

Під час судового слідства обидві підсудні звернулись до суду з клопотаннями про звільнення кожної з них від кримінальної відповідальності у зв'язку з їх дійовим каяттям.

Прокурор підтримав клопотання підсудних, зазначивши, що вбачає всі необхідні підстави, які визначені ст.72 КПК України та ст.45 КК України та з огляду на те, що злочини,що вони вчинили відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Отже, відповідно до ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з положеннями ст.72 КПК України щодо порядку звільнення від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям, за наявності підстав, зазначених у статті 45 Кримінального кодексу України, у справах, які надійшли до суду з обвинувальним висновком, суд у судовому засіданні виносить постанову про закриття справи.

Одночасно, у відповідності до вимог ст.282 КПК України, якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підставі для закриття справи, передбачені ст.72 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, постановою, закриває справу.

Отже, розглянувши клопотання підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_1, підтримане прокурором, суд дійшов висновку про наявність всіх підстав для задоволення зазначених клопотань.

На підставі викладеного, керуючись ст.45 КК України, ст.ст.72, 282, 296 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі ст.72 КПК України його від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин, передбачений ст.358 ч.3 КК України у зв'язку з дійовим каяттям.

Звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин, передбачений ст.358 ч. 1 КК України у зв'язку з дійовим каяттям.

Кримінальну справу щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 закрити.

Запобіжний захід, обраний стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання скасувати.

Речовий доказ - заповіт ОСОБА_3 залишити в матеріалах справи.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області упродовж 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя

Борзнянського район ного суду ОСОБА_5