Справа № 12112015
Провадження № 1-кп/307/427/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2015 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1
з участю: прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із загальною середньою освітою, сезонного робітника, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
30.08.2015 року, близько 00.30 год., обвинувачений ОСОБА_6 , з метою заволодіння чужим майном, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, зайшов на територію дворогосподарства АДРЕСА_2 , звідки викрав велосипед фірми "ARDIS", чорно-червоного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_4 , чим заподіяв йому матеріальну шкоду в розмірі 8588.80 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив, що критичного дня проходив по АДРЕСА_2 повз будинок потерпілого. Побачивши відчинену хвіртку вирішив зайти в туалет. На подвір`ї зустрівся із сином потерпілого ОСОБА_7 і на його питання відповів, що зайшов на подвір`я щоб викрасти велосипед. Після цього він вийшов із двору, але через кілька хвилин повернувся і взявши велосипед, який знаходився на подвір`ї, поїхав на ньому до своєї знайомої, в якої залишив його. Під кінець дня, 30.08.2015 р. до нього прийшли працівники міліції, які цікавилися велосипедом. На третій день він повернув велосипед потерпілому ОСОБА_8 . Просить не карати його суворо.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена повністю.

Оскільки учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, обвинувачений та потерпілий правильно розуміють зміст вчиненого, у суду відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він дав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що 30.08.2015 року, обвинувачений ОСОБА_6 , з метою заволодіння чужим майном, викрав велосипед фірми "ARDIS", вартістю 8588.80 грв. та спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Пунктами 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 р. "Про судову практику у справах про злочини проти власності" роз`яснено, що предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи: речі (рухомі й нерухомі), грошові кошти, цінні метали, цінні папери тощо, а також право на майно та дії майнового характеру, електрична та теплова енергія. Крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України по кваліфікуючій ознаці - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обираючи обвинуваченому покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: вину свою визнав, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдану шкоду, молодий за віком, прохання потерпілого не карати його суворо; обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд не знайшов.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину.

Враховуючи наведені пом`якшуючі відповідальність обставини, тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді штрафу.

Тому, керуючись ст.ст. 349, 368, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі одна тисяча гривень.

Речовий доказ - велосипед фірми "ARDIS" - залишити у потерпілого.
Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_6 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1