Справа № 159/4153/15-к
Провадження № 1-кп/159/217/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 07 жовтня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковеля кримінальне провадження № 0000780 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця та громадянина України, уродженця села Битень Ковельського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за тією ж адресою, з середньою освітою, одруженого, працюючого охоронцем автостоянки Волинської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, раніше не судимого, -

у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

02 липня 2015 року близько 12 години ОСОБА_5 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 під час конфлікту, який виник на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_4 один удар по голові, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, забійної рани та садна лівої лобно-скроневої області, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому діяння визнав повністю та показав наступне. Дійсно, 02 липня 2015 року близько 12 години він, знаходячись на подвір`ї власного будинку АДРЕСА_2 побачив потерпілого ОСОБА_4 , з яким у нього виник конфлікт, і, будучи емоціно збудженим, він взяв на подвір`ї металевий брусок, яким і наніс в ході такого конфлікту один удар по голові потерпілого, після чого відразу ж пішов до себе додому. У скоєному щиро розкаюється, показав, що такі протиправні дії вчинив вперше в житті, скоїв це після нічного чергування на роботі, будучи втомленим та збудженим після конфлікту з потерпілим. Прохає суворо його не карати, показав, що розкаюється у вчиненому, будь-яких порушень закону в подальшому не допускатиме.

Потерпілий ОСОБА_8 показав суду, що 02 липня 2015 року біля 12 години він разом з знайомим фермером під`їхав до дядька обвинуваченого та зупинився біля подвір`я, де проживає ОСОБА_5 , розмовляючи з сусідом останнього, з яким обвинувачений конфліктує. ОСОБА_5 , підійшовши до нього, став вимагати, щоб він залишив його подвір`я, між ними виник словесний конфлікт і обвинувачений, узявши металевого бруска, наніс йому удар по голові, після чого пішов до себе додому спати. Показав, що внаслідок отриманої травми у нього запаморочилось у голові, він присів, з голови йшла кров і він намагався викликати дільничого інспектора, однак, той був вихідний. Знайомий запропонував викликати йому швидку медичну допомогу, однак, він відмовився та пішов додому. Удома йому стало гішрше і він звернувся в лікарню, де йому встановили діагноз струс головного мозку та помістили на лікування. Показав, що він певний час знаходився на стаціонарному лікуванні, витрачав кошти на ліки, продовжує на даний час лікуватись, оскільки у нього періодично болить голова та він став нервовим внаслідок таких дій обвинуваченого, у зв`язку з чим, вважає, що з ОСОБА_5 слід стягнути на його користь завдані йому збитки. Разом з тим, показав, що цивільного позову не заявляв, суми завданої матеріальної та моральної шкоди не визначив. Настоює на суворому покаранні обвинуваченого, а саме на позбавленні його волі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 та показів потерпілого, які підтверджують винуватість обвинуваченого, вина останнього також доведена і зібраними у кримінальному провадженні доказами, які не оспорюються учасниками кримінального провадження.

Зокрема, як убачається з висновку експерта № 130 від 22.07.2015 року, у потерпілого ОСОБА_4 були відмічені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми зі струсом головного мозку, забійної рани та садна лівої лобно-скроневої області, які утворились від дії тупого твердого предмету і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, - що не суперечить показам потерпілого та обвинуваченого, а також іншим доказам у кримінальному провадженні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразились в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого, вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України.

При обранні міри кримінального покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину (який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості) та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відносить повне визнання ним своєї вини та щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, - що підтверджено вимогою на судимість від 17.07.2015 року №180.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні відсутні.

Крім того, судом враховується і те, що за місцем роботи - Волинської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, - та за місцем проживання обвинувачений характеризується виключно позитивно (характеристики від 21.07.2015 року та від 24.07.2015 року).

Покликання потерпілого про особливу зухвалість та жорстокість вчиненого обвинуваченим діяння та необхідність позбавлення його волі, не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами у даному кримінальному провадженні, а інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості і санкцією ч.2 ст.125 КК України покарання у виді позбавлення волі взагалі не передбачено. Крім того, судом враховується наявність кількох більше двох пом`якшуючих покарання обставин та відсутність жодної обтяжуючої покарання обвинуваченому обставини, позитивні характеристики його за місцем проживання та роботи, - про що встановлено судом вище.

Із урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без його ізоляції від суспільства, та, з урахуванням санкції ч.2 ст.125 КК України, доцільним є призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу і таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлено, судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався і підстав для його обрання на даний час суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.369-371,373,374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГоловуючаОСОБА_1