Дата документу Справа № 323/2123/15-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єд. унікальний № 323/2123/15-к
№ пров. 11-кп/ 778 / 1752/ 15 Головуючий в 1-й інст.- ОСОБА_1
Доповідач в 2-й інст. - ОСОБА_2

28 вересня 2015 року судова палата з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 18 серпня 2015 року, якою
відмовлено у задоволенні подання органу виконання покарання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_7 .

З наданих матеріалів вбачається, що вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2013 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Магадан РФ, мешканець АДРЕСА_1 ; в силу ст. 89 КК України не судимий, був засуджений за ст.ст. 307, ч.2; 69; 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, і на нього був покладений обов`язок, передбачений ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

07.11.2013 року засуджений ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також з постановою від 07.11.2013 року про встановлення йому днем явки на реєстрацію в 1-у середу кожного місяця, а також з постановою від 03.12.2014 року про встановлення днів для явки на реєстрацію в 1 та 3 п`ятницю кожного місяця.

10 липня 2015 року в.о. начальника Оріхівського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_8 звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_7 та направлення його для відбування покарання в місця позбавлення волі на визначений вироком суду строк 5 років, посилаючись на те, що засуджений ухиляється від відбування покарання, не являвся на реєстрацію без поважних причин, на письмові попередження не реагував.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 серпня 2015 року органу виконання покарання в задоволенні подання було відмовлено з тих підстав, що засуджений ОСОБА_7 на реєстрацію не являвся з поважних причин, пов`язаних із зайнятістю на роботі, крім того, він засуджений на підставі угоди про визнання винуватості і в разі невиконання її умов прокурор може поставити питання про скасування вироку з цієї причини, проте, вирок на теперішній час не скасований, тому не знайшов підстав для задоволення подання.

В своїй апеляції на цю ухвалу прокурор, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, вважає судове рішення незаконним, посилаючись на те, що висновки суду не грунтуються на вимогах кримінально-процесуального закону, який не передбачає особливих умов виконання вироків, ухвалених на підставі затвердження угоди про визнання винуватості, не відповідають дійсності і висновки суду щодо поважності причини невиконання засудженим обов`язків, покладених на нтого вироком суду, оскільки ці висновки порушують конституційні принципи рівності всіх перед законом, а також обов`язковості виконання судових рішень всіми без винятку фізичними та юридичними особами, тому просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати і винести нову ухвалу, якою подання органу виконання покарання щодо ОСОБА_7 задовольнити.

Заслухавши доповідь судді по справі, доводи прокурора, який підтримав апеляцію, заперечення засудженого ОСОБА_7 , перевіривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи органу виконання покарання в задоволенні його подання, суд першої інстанції вказав на те, що ОСОБА_7 засуджений на підставі затвердження угоди про визнання винуватості, укладеною між ним і прокурором, отже, наслідки невиконання ним умов угоди передбачені ст. 476 КПК України, але прокурором питання про скасування вироку з цих підстав не піднімалося. Проте, з даними висновками суду не можна погодитися з огляду на те, що кримінальний процесуальний закон не передбачає будь-яких особливостей виконання вироку суду, ухваленого на підставі затвердження угоди про визнання винуватості, крім того, в даному випадку засуджений неналежним чином виконує обов`язки, які покладені на нього вироком суду згідно вимог ст. 76 КК України, що є підставою для скасування випробування і приведення вироку до реального виконання.

В той же час, вирішуючи питання про обгрунтованість подання органу виконання покарання, який вважає, що ОСОБА_7 слід направити в місця позбавлення волі для відбування реально покарання у вигляді позбавлення волі, судова колегія приходить до наступних висновків.

Так, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_7 , який фактично відбуває призначене йому покарання з початку листопада 2013 року, в 2014 році припустився 4-х пропусків явки на рестрацію в КВІ, з початку 2015 року і до моменту звернення органу виконання покарання з даним поданням ще 6 разів не з`явився на реєстрацію, що є порушенням покладених на нього вироком суду обов`язків.

В той же час, з тих же матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 з вересня 2014 року і до теперішнього часу працює на одному підприємстві, ТОВ "Ремшляхбуд", де характеризується виключно позитивно, підтверджується довідками вказаного підприємства і факт знаходження засудженого на роботі в дні, виизначені йому для реєстрації в КВІ, за виключенням одного дня, а саме 15.05ю2015 року ( а.с. 99, 115, 139-140, 146-147), за місцем проживання також нарікань не має ( а.с. 142).

Таким чином, погоджуючись з доводами прокурора в тій частині, що це не позбавляло ОСОБА_9 від необхідності явки на реєстрацію, сам він владнати з КВІ проблему переносу днів чи часів для реєстрації з огляду на зайнятість на роботі на інші дні чи часи не намагався, орган виконання покарання теж не намагався вирішити цю проблему в інтересах обох сторін, судова колегія в той же час не згодна з доводами прокурора в тій частині, що ці факти самі по собі є достатніми для скасування випробування і направлення засудженого для реального відбуття покарання в місця позбавлення волі, оскільки це не відповідає основним засадам і завданням інституту покарання.

За таких обставин, на думку судової колегії, в матеріалах провадження бракує достатніх доказів для висновку про те, що засуджений ОСОБА_9 не став на шлях виправлення і не витримав строку випробування, отже, і відсутні достані підстави для скасування цього випробування і приведення призначеного йому покарання до реального виконання, тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, залишити без задоволення, а ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 серпня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Головуючий:

Судді :