Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 1-272/10
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

В особі головуючого судді Рогозіна С.В., при секретарі Бойчук О.П.,

з участю прокурора Костюка О.М.

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівному кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, 17.09.1972 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр. України, не судимого, працюючого директором ТзОВ «Інстал - Буд», ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3.

за ч. 1 ст. 175 КК України, суд, -

встановив:

ОСОБА_4, будучи директором ТзОВ «Інстал - Буд» та відповідальним за виплату заробітної плати працівникам, в період з грудня 2008 року по 31 липня 2009 року, перебуваючи в приміщенні свого службового кабінету, розташованого в м. Рівне, вул. Курчатова, 38, діючи умисно, в порушення вимог ст. 15. ч. 3 та 24 ч. 1 Закону України «Про оплату праці», відповідно до яких оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці; заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені у колективному договорі, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, безпідставно не виплатив заробітну плату за грудень 2008 року - липень 2009 року працівникам ТзОВ «Інстал - Буд» за виконану ними роботу, хоча протягом вказаного періоду на розрахунковий рахунок підприємства в банку та в касу з урахуванням залишку надійшли грошові кошти в сумі 303144,15 грн., що давало можливість директору Товариства здійснювати вказані виплати.

Однак грошові кошти, які надходили протягом грудня 2008 року по липень 2009 року на розрахунковий рахунок ТзОВ «Інстал - Буд» в банку та в касу Товариства, використовувалися ОСОБА_4 не на оплату праці, а на господарські потреби фірми, а саме: перераховано постачальникам ті підрядчикам - 88558,77 грн.; проведено адміністративні витрати - 692,29 грн.; розрахунок з підзвітними особами на господарські потреби - 68321,64 грн.; сплачено податків - 17700,94 грн.; поповнення корпоративної картки - 67717,56 грн.; сплачено за страхування - 523,84 грн.; перераховано іншим дебіторам - 46537,00 грн.; та інші господарські потреби товариства.

Таким чином, за вказаний період часу, станом на 31.07.2009 року, з вини директора ТзОВ «Інстал - Буд» ОСОБА_4, безпідставно не виплачена заробітна плата за грудень 2008 року - липень 2009 року на загальну суму 33795,38 грн. наступним працівникам:

ОСОБА_1 - 6707,20 грн., ОСОБА_5 - 4905,99 грн., ОСОБА_6 - 4917,00 грн., ОСОБА_7 - 328,00 грн., ОСОБА_8-556,12 грн., ОСОБА_9 - 1501,21 грн., ОСОБА_3-4541,30 грн., ОСОБА_10 - 6672,84 грн., ОСОБА_11 - 3511,29 грн., ОСОБА_12 - 154,43 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину за обставин, вказаних у вироку. Суду показав, що він дійсно працював і працює директором ТзОВ «Інстал - Буд». Товариство займалося будівельними роботами. Спочатку справи йшли добре, що дозволило збільшити штат працівників. З приходом фінансової кризи будівництво зупинилося і товариство залишилося фактично без роботи. Працівників він не хотів звільняти оскільки планував працювати надалі, але заробітної плати небуло з чого платити. Ті кошти, які надходили на поточний рахунок в банку та в касу товариства він змушений був витрачати на інші потреби. В даний час він частково розрахувався з потерпілими, але повністю виплатити заборгованість по заробітній платі він немає змоги. Планує в майбутньому повністю розрахуватися по боргах по заробітній платі.

При вирішенні питання про обсяг дослідження доказів у порядку ч. 3 ст. 299 КПК України ОСОБА_4 та учасники судового розгляду погодилися з недоцільністю дослідження доказів, які підтверджують вчинення підсудним злочину за обставин, вказаних у вироку. При цьому вони завірили суд, що розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Сумнівів у добровільності такої згоди та істинності їх позиції у суду немає.

Наведеними доказами встановлена винність ОСОБА_4 у безпідставній невиплаті заробітної плати більше ній за один місяць, вчинений умисно керівником підприємства незалежно від форми власності. Його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 175 КК України.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного, а саме те, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на „Д обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей.

До обставин, які помякшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить повне визнання вини, сприяння у розкритті злочину, щире каяття в скоєному, часткове відшкодування збитків.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Крім того, судом встановлено, що неправомірні дії підсудного ОСОБА_4 призвели до негативних наслідків для потерпілих, наслідком яких стало заподіяння потерпілим матеріальної шкоди, яка полягає у невиплаті їм заробітної плати. Зокрема потерпілим

ОСОБА_1 невиплачена заробітна плата в сумі - 6707,20 грн.,

ОСОБА_5 невиплачена заробітна плата в сумі - 4905,99 грн.,

ОСОБА_10 невиплачена заробітна плата в сумі - 6672,84 грн.,

ОСОБА_1 подала до суду цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 невиплачену заробітну плата в сумі - 6707,20 грн., та моральну шкоду в сумі 3000 гривень. ОСОБА_5 подала до суду цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 невиплачену заробітну плата в сумі - 4905,99 грн., та заборгованість за вимушений прогул на загальну суму 6222 гривень. ОСОБА_10 подав до суду цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 невиплачену заробітну плату в сумі - 6672,84 грн.

ОСОБА_4 визнав цивільний позов ОСОБА_10 повністю, цивільний позов ОСОБА_1 визнав частково в частині стягнення заробітної плати, в частині стягнення моральної шкоди заперечив, цивільний позов ОСОБА_5 визнав в частині стягнення матеріальної шкоди за невиплачену заробітну плату в сумі 4905,99 грн.

За таких обставин, суд рахує за можливе на підставі ст. ст. 1166, 1167 Цивільного кодексу України, ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України частково задоволити цивільний позов ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 6707,20 грн., матеріальної шкоди, яка полягає у невиплаті заробітної плати та моральну шкоду в сумі 1000 гривень, що на думку суду відповідає критеріям розумності та достатності.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволити повністю та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 6672,84 грн. матеріальної шкоди, яка полягає у невиплаті заробітної плати.

Цивільний позов ОСОБА_5 задоволити частково та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 4905,99 грн. матеріальної шкоди, яка полягає у невиплаті заробітної плати. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину та приймаючи до уваги наявність у ОСОБА_4 декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують тяжкість вчиненого ним злочину, з урахуванням особи винного, суд рахує за можливе призначити йому покарання не повязане з позбавленням волі.

Керуючись ст. ст. 299, 323-324 КПК України, ст. ст. 1166, 1167 Цивільного кодексу України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 175 ч. 1 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, повязані з організаційно - розпорядчими функціями строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 7707,20 гривень матеріальної та моральної шкоди за невиплачену заробітну плату.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 6672,84 гривень матеріальної шкоди за невиплачену заробітну плату.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 4905,99 гривень матеріальної шкоди за невиплачену заробітну плату.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 діб, а засудженому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя С.В.Рогозін