Справа № 1-27/11
ПОСТАНОВА

іменем України

"07" червня 2011 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

В особі головуючого судді Стадійчука А.О.

при секретарі Лаврик О.В.

за участю прокурора Бірука П.В.

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника потерпілого адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дубно клопотання захисників підсудних про направлення на додаткове розслідування кримінальної по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимого,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого,

-за ч.2 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Неповноліній ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються в тому, що 5 квітня 2010 року приблизно о 4 годині 30 хвилин, вони вступили між собою в попередню змову з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою. Перебуваючи по вул.Залізнична в м.Дубно, та керуючись корисливими спонуканнями, здійснили напад на ОСОБА_6, при цьому застосували до нього насильство, що є небезпечним для здоровя потерпілого, яке виразилося у нанесенні йому ударів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя . При цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заволоділи мобільним телефоном марки «Нокіа 1600» вартістю 208 грн. і грошима в сумі 80 грн.

В судовому засіданні неповнолітній підсудний ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині не визнав та пояснили, що він розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_6 не здійснював. Явку з повинною він написав під тиском працівників міліції, без батька та участі адвоката. При відтворенні обстановки та обставин події розказував і показував те місце, на яке йому вказав працівник міліції Дмитренко.

Підсудний ОСОБА_5 свою вину у скоєному злочині не визнав, тілесні ушкодження потерпілому не наносив, телефон і гроші в нього не забирав. Як його затримали, то працівники міліції показали йому явку з повинною ОСОБА_4 і сказали, щоб він написав так само як вказав ОСОБА_4, а то його закриють в ІТТ.

Захисниками підсудних - адвокатами ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було заявлено клопотання про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування.

В клопотаннях зазначають, що досудове слідство по кримінальній справі проведено з грубим порушенням норм ст.22 КПК України, ч.3 ст.62 та ч.2 ст.63 Конституції України.

В ході судового слідства встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 писав явку з каяттям 20 квітня 2010 року з 00 год. 25 хв. до 00 год. 46 хв., з грубим порушенням норм КПК України, так як явку з повинною та пояснення неповнолітній давав у відсутності батька, як законного представника, а також захисника (т.1 а.с.27, 28), що не може служити доказом по справі. Про це в ході судового слідства підтвердив ОСОБА_8М.Є, батько підсудного, та свідок ОСОБА_9, син якої також був затриманий у підозрі вчинення даного злочину і під час допиту неповнолітнього ОСОБА_4 вона знаходилася з його батьком біля чергового відділення Дубенського відділу міліції. ОСОБА_8, як батька, працівники міліції не пускали до сина, який утримувався працівниками міліції,

Потерпілий ОСОБА_6 з самого початку досудового слідства вказував, що його по голові ззаду вдарила невідома особа, яку він не бачив, і забрали в нього телефон та гроші. Він не може впізнати осіб які вчинили на нього напад.

При проведенні впізнання неповнолітнього ОСОБА_4, він не вказав на нього як особу, яка здійснила на нього розбійний напад і яка підозрювалася у вчиненні даного злочину.

Після вступу в справу адвоката ОСОБА_10, представника на стороні потерпілого, яка була в неприязних відносинах з батьками підозрюваного ОСОБА_5, потерпілий почав змінювати покази і вказав, що напад на нього здійснив ОСОБА_5.

В ході судового слідства допитано ряд свідків, з яких ніхто не вказав, що даний злочин було скоєно підсудними або одним з них, або хтось з підсудних причетний до вчинення даного злочину.

Досудове слідство по даній кримінальній справі побудовано на припущеннях та на доказах одержаних незаконним шляхом, а не конкретних доказах, які не можна усунути в ході судового слідства.

Стаття 62 ч.3 зазначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Даючи аналіз доказам які добуті на досудовому слідстві та перевірені в суді, суд прийшов до висновку, що досудове слідство проведено з грубим порушенням норм кримінально-процесуального законодавства, не досліджені усі обставини справи. В ході судового слідства неможливо усунути неповноту та порушення норм КПК України, що було допущено під час досудового слідства і вони не можуть бути усунені в судовому засіданні, а тому справу необхідно направити на додаткове розслідування.

При проведенні додаткового розслідування необхідно усунути суперечності в показах підозрюваних та потерпілого, припущення в показах свідків, а також недопущення порушення норм КПК України які мали місце під час досудового слідства.

Враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_4 понад рік перебуває під вартою, тобто з 20 квітня 2010 року, має постійне місце проживання, а тому суд вважає за необхідне змінити йому міру запобіжного заходу на підписку про невиїзд.

Керуючись ст.ст. 246, 281 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ст.187 ч.2 КК України направити Дубенському міжрайонному прокурору Рівненської області для проведення додаткового розслідування.

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_4 змінити на підписку про невиїзд, звільнити його з під варти в залі суду, а підсудному ОСОБА_5 залишити попередню підписку про невиїзд.

На постанову може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Рівненської області протягом семи діб з моменту проголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: