АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/241/16 Справа № 1-62/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 (відеоконференція),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відносно ОСОБА_8 ,-

встановила:
Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2016 року задоволено клопотання ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання з врахуванням правил ч. 5 ст. 72 КПК України з 18 грудня 2009 року по 15 липня 2011 року включно.

В обґрунтування ухвали суддя зазначив, що хоча і положення ч. 5 ст. 72 КПК України набрали чинності після вчинення засудженим злочину, суд вважає за необхідне застосувати іх до ОСОБА_8 , оскільки це полібшує його становище.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді та постановити нову ухвалу, якою строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 зарахувати з 18 грудня 2009 року по 19 січня 2012 року тобто до набрання вироку законної сили.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що ухвала судді є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, постановленою з допущенням істотних порушень вимог кримінального процесуального закону. Скаржник зазначає на тому, що суд першої інстанції неправильно перерахував строк оскільки вирок відносно ОСОБА_8 набрав законної сили лише 19 січня 2012 року, тобто після проголошення ухвали апеляційном судом Дніпропетровської області, а не 15 липня 2011 року як зазначено в оскаржувальній ухвалі.

Заслухавши доповідь судді, доводи скаржника та засудженого, які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши надані матеріали за скаргою та матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Підставою для звернення з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відносно ОСОБА_8 до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська та звернення після цього до апеляційного суду з апеляційною скаргою слугував Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та змінена ним ст. 72 КК України, доповнена частина п`ята якої передбачає зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження особи до позбавлення волі, у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Разом з цим, вказаний закон, вносячи зміни в Кримінальний кодекс України, тобто в матеріальний закон, не передбачив процесуальний порядок розгляду подібних клопотань.
Таким чином, законодавцем залишились не врегульованими кримінальні процесуальні відносини, які породжує Закон України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.
В даному випадку, суд апеляційної інстанції вимушений керуватись ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать верховенство права, законність, доступ до правосуддя.
Суд констатує, що виниклі правовідносини пов`язані з виконанням судового рішення та стосуються порядку вирішення судом питань, пов`язаних з виконанням вироку.
Однак, чинним кримінальним процесуальним законом порядок вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, який набрав законної сили, регламентується розділом 8 КПК України.
Із змісту ст. 539 КПК України вбачається, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішується судом за клопотанням передбачених цією нормою закону осіб, а клопотання, пов`язане з виконанням вироку щодо особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Звернення до суду, який ухвалив вирок, можливе лише у випадках, які стосуються застосування відстрочки виконання вироку, заміни штрафу на громадські роботи, тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі, зняття судимості та вирішення будь-яких сумнівів і протиріч щодо виконання вироку.
Розгляд клопотань судом, який ухвалив вирок та ті питання, які віднесені до підсудності цього суду, вказують на те, що за місцем ухвалення вироку не розглядаються питання щодо виконання вироку відносно особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі у відповідних установах.
Аналіз ст. 539 КПК України та визначених нею правил підсудності свідчить про те, що клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання повинне розглядатись місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Зокрема, це пов`язано і з тим, що при розгляді клопотання суд має встановити час попереднього ув`язнення засудженого, а повні дані щодо такого ув`язнення містяться тільки в особовій справі, яка зберігається в установі виконання покарання.
Таким чином, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України та системного аналізу ст. 539 КПК України, питання застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року має вирішуватись відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_7 потрібно звернутись до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок відносно ОСОБА_8 ..
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
ухвалила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2016 року скасувати, закрити провадження за клопотанням ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відносно ОСОБА_8 ..

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ __________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3