Справа №: 272/1417/15-к
Провадження № 1-кп/272/112/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2015 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

з участю потерпілого ОСОБА_5

з участю захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 2 м.Андрушівка матеріали кримінального провадження № 0000470 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с. Глинівці Андрушівського району Житомирської області, громадянина України, українця,не одруженого,з середньою освітою,не працюючого,проживаючого : АДРЕСА_1 ,не судимого,

РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 122 ч.1 КК України, -
встановив:
06.11.2015 року,о 16 год. ОСОБА_4 ,поблизу будинку № 10 по провулку Південному в с. Глинівці Андрушівського району Житомирської області,на грунті виниклих особистих неприязних відносин ,умисно наніс декілька ударів руками в область голови та один удар ногою в область правої половини грудної клітки ОСОБА_5 ,спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді трьох синців на правій верхній кінцівці, які відносяться до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я; перелом 7 ребра справа, який відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений,підтвердивши вищевказані обставини, свою вину визнав в повному обсязі та пояснив,що між ним та потерпілим на протязі тривалого часу існують неприязне ні стосунки. 06.11.2015 року,о 16 год. Він поблизу будинку АДРЕСА_1 ,умисно наніс декілька ударів руками в область голови та один удар ногою в область правої половини грудної клітки ОСОБА_5 . В скоєному розкаявся, просив суворо не карати.

В судовому засіданні потерпілий,підтвердив вищевказані обставини,не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого.

Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена дослідженими в судовому засіданні доказами: висновком судово-медичного експерта № 179 від 24.11.2015 року,згідно якого виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді трьох синців на правій верхній кінцівці, які відносяться до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я; перелом 7 ребра справа, який відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я. Вище вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_5 утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено в термін та за обставин вказаних потерпілим (а.с.39).

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та вважає правильним кваліфікацію його навмисних дії за ст.122 ч.1 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження,тобто умисного ушкодження,яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків,передбачених у ст.121 КК України,але таке,що спричинило тривалий розглад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого згідно 66 КК України є щире каяття,активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України - не має.

При обранні покарання обвинуваченому суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,яке згідно ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості кримінальних правопорушень,особу обвинуваченого,який вперше притягується до кримінальної відповідальності,повністю визнав свою вину і розкаявся у вчиненому,виключно позитивно характеризується по місцю проживання,тому вважає за можливе його виправлення без ізоляції від суспільства, тому обирає покарання у вигляді мінімальної санкції ст. 122 ч.1 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі з випробування з застосуванням ст.75 КК України з обранням іспитового строку 1 рік ,з покладенням обов`язків,передбачених п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

Речових доказів та судових витрат не має.Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
засудив :
ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ст.ст.75,76 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік.

Зобов?язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно засудженого до набрання вироком чинності не обирати.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку,з врахуванням обмежень,встановлених ч.3 ст.349 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому,потерпілій, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1