Справа № 495/8239/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України, освіта неповна середня, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше судимого:

- 08.06.2010 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч. 1 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 104, 76 КК України із випробуванням на 1 (один) рік,

- 30.07.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 187 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі без конфіскації майна, звільнився з місць позбавлення волі 17.12.2013 року,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; з матір`ю тимчасово орендує житло за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

13.09.2015 року приблизно о 19.30 годині у обвинуваченого ОСОБА_3 , який знаходився на загальному подвір`ї біля квартири АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, виник прямий умисел на таємне заволодіння чужого майна. Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає шляхом вільного доступу через відчинені вхідні двері проник до зазначеної квартири, звідки з корисливих мотивів, маючи злочинний намір, таємно викрав грошові кошти в загальній сумі 430 грн. З викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився їм за власним розсудом, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на вищевказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним визнав себе у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом потерпілої ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом потерпілої ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 13.09.2015 року він знаходився на дні народження у свого товариша, який мешкає по АДРЕСА_4 . О 19.30 годині він вийшов із квартири товариша та зайшов до квартири АДРЕСА_5 того ж житлового будинку щоб попросити напитись води. Він через відчинені двері зайшов до квартири та побачив, що в кімнаті нікого не має, там знаходився сервант і в ньому були грошові кошти в сумі 430 грн., які він взяв і пішов додому. На даний час завдана матеріальна шкода потерпілій відшкодована повністю. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати. Пояснив, що скоїв злочин, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що вона із матір`ю мешкає по АДРЕСА_6 . Квартира розташована в загальному дворі. 13.09.2015 року вона вийшла із квартири для того, щоб зібрати виноград. У дворі вона побачила п`ять хлопців, один із них (обвинувачений ОСОБА_3 ) забіг до їхньої квартири та в цей момент вона почула крик її матері. Коли вона зайшла до квартири, то побачила, що обвинувачений ОСОБА_3 з її матір`ю штовхаються. Вона їх розборонила і обвинувачений вибіг із квартири. Обвинувачений ОСОБА_3 знаходився у нетверезому стані. Зі слів матері їй стало відомо, що матір знаходячись на кухні, почула якісь кроки, вийшла та побачила в другій кімнаті обвинуваченого і намагалась його зупинити, але він виривався. Потім виявили, що у серванті не стало 430 грн. У зв`язку із тим, що їй відшкодовано завдані матеріальні збитки, вона відмовляється від цивільного позову заявленого на досудовому розслідуванні щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди. Просила призначити обвинуваченому не суворе покарання.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, дослідивши докази, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, суд дійшов до наступного висновку. З пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що він вийшов із квартири товариша та зайшов до квартири АДРЕСА_5 того ж житлового будинку для того, щоб попросити напитись води. Версія обвинуваченого спростовується показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснювала, що обвинувачений ОСОБА_3 забіг до їхньої квартири та в цей момент вона почула крик її матері. Коли вона зайшла до квартири, то побачила, що обвинувачений ОСОБА_3 з її матір`ю штовхаються. Вона їх розборонила і обвинувачений вибіг із квартири. При цьому одразу обвинувачений не повернув потерпілій грошові кошти. Грошові кошти були повернені потерпілій ОСОБА_5 матір`ю обвинуваченого коли обвинувальний акт знаходився в провадженні суду. Зазначений факт свідчить про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 прямого умислу на вчинення крадіжки грошових коштів потерпілої ОСОБА_5 .

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 185 ч.3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, негативну характеристику за місцем проживання, він неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не вчиться та не працює, раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановлені законом строки судимість, звільнившись з місць позбавлення волі 17.12.2013 року, знову вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, що свідчить про те, що обвинувачений не зробив для себе належних висновків та не став на шлях виправлення, завданий збиток відшкодовано потерпілій, яка претензій будь якого характеру до нього не має та просила призначити не суворе покарання (а.с.40-66).

Враховуючи вищевикладене та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд прийшов до переконання, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на її користь матеріальної та моральної шкоди у сумі 3430 грн. залишити без розгляду у зв`язку із відмовою потерпілої від цивільного позову з огляду на відшкодування їй завданого збитку (а.с.9).

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави за провадження експертиз 619, 20 грн. (а.с.67, 68).

Керуючись ст. ст. 370, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , застосований ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2015 року у вигляді домашнього арешту цілодобово, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання та направлення до відбування призначеного покарання.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на її користь матеріальної та моральної шкоди у сумі 3430 грн. залишити без розгляду у зв`язку із відмовою потерпілої від цивільного позову з огляду на відшкодування їй завданого збитку (а.с.9).

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави за провадження експертиз 619, 20 грн. (а.с.67,68).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

СУДДЯ