Справа № 309/617/15-к
Провадження № 1-кп/309/141/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0001241від 29.11.2014 року відносно :

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, розлученого, раніше не судимого, не працюючого, у скоєнні злочину передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 27 листопада 2014 року о 17 год. знаходячись на власному подвір`ї в АДРЕСА_1 безпричинно наніс своєму батьку ОСОБА_5 декілька ударів руками в область голови, після чого взяв його лівою рукою за праву руку, відвів її за спину, при цьому своєю правою рукою затиснутою в кулак наніс ОСОБА_5 декілька ударів в область ребер справа, внаслідок чого ОСОБА_5 втратив свідомість та прийшов до тями в будинку. В результаті нанесених ОСОБА_6 ударів потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 121 КК України не визнав. Суду пояснив, що 27 листопада 2014 року він повертаючись додому побачив на вул.. Центральній свого батька , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Побачивши батька у такому стані він намагався відвести батька додому, однак батько упирався і не хотів йти додому. Коли він намагався довести батька додому , він його тягнув і батько декілька раз подав на землю. Прийшовши додому він завів батька до хати, поклав його на ліжко і пішов по своїх справах. Приблизно через півгодини він побачив, що його батько знову вийшов з двору, і пішов в сторону центру села. Побачивши це, він знову завів батька у двір і запропонував йому зайти до хати. Коли батько піднімався по сходах, він не втримався на ногах і впав на землю і тілесні ушкодження , які у нього виявлені він отримав внаслідок падіння. Просить суд його виправдати.

Відповідно до норм ст. 56 КПК України - потерпілий є одним з основних учасників кримінального провадження, від процесуальної активності якого залежить з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення; пояснення потерпілого можуть бути складовою та різновидом доказів, а також використовуватись при здійсненні інших процесуальних прав, як під час досудового розслідування, так і в судовому розгляді для обґрунтування позиції чи думки з питань, які виникають у провадженні.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду ствердив, що 27 листопада 2014 року його син ОСОБА_6 в дворі будинку АДРЕСА_1 безпричинно наніс йому декілька ударів руками в область голови, після чого лівою рукою взяв його за праву руку, відвів її за спину, після чого правою рукою затиснутою в кулак наніс йому ще декілька ударів в область ребер справа, внаслідок чого він втратив свідомість та прийшов до тями в будинку. Після цього його донька викликала швидку допомогу , на якій його відвезли у лікарню .

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_7 суду ствердила, що вона навідувала потерпілого ОСОБА_5 у лікарні . Будучи у лікарні ОСОБА_5 їй повідомив , що його побив « ОСОБА_8 » маючи на увазі свого сина ОСОБА_6 .

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_9 суду ствердила , що подію яка мала місце 27 листопада 2014 року вона не бачила, однак чула, що ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження своєму батьку ОСОБА_5 .

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_10 суду ствердила , що вона відвідувала потерпілого ОСОБА_5 у лікарні , і він їй сказав що побив його син ОСОБА_6 при чому він назвав його «Кличком»

В судовому засіданні досліджені всі матеріали кримінального провадження № 0001241

Висновком експерта № 856 від 1 грудня 2014 року зафіксовано наявність у потерпілого ОСОБА_5 синці в ділянках правої орбіти , чола справа, рана слизової оболонки нижньої губи по середній лінії, закрита травма грудної клітки, за ктирі переломи 4,5,6 ребер справа з пошкодженням правої легені. Згідно висновку експерта дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути руки затиснуті у кулак та обуті ноги сторонньої особи, що діяли по механізму удару і можуть вкладатися в час події, яка мала місце 27.11.2014 року . Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_5 можна припустити, що йому було нанесено не менше 4 ударів травмуючи ми предметами ( а.с.11-13).

Протоколом проведеного слідчого експерименту від 17.01.2015 року, який проведений за участі потерпілого та понятих з фототаблицями, де зафіксовано, яким чином і де саме ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 ( а.с.44-48)

Показами потерпілого ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 стверджено факт нанесення підозрюваним ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

Зазначені докази, сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, визнається і оцінюється судом як належні та допустимі, а у сукупності достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення

Позиція обвинуваченого щодо не визнання ним своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення на думку суду є цілеспрямованою та направленою на пом`якшення своєї вини, та розцінюється судом як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі доказів, та поясненнями свідків.

Суд відхиляє доводи обвинуваченого та його захисника про необхідність винесення щодо нього виправдувального вироку, оскільки такі доводи нічим не підтверджені .

Також суд враховує існування на час розгляду даної справи та постановлення вироку неприязне відношення обвинуваченого до потерпілого ОСОБА_5 а тому ставиться критично до позиції обвинуваченого щодо неправдивості показів потерпілого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку , з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст. 121 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння

При обранні покарання, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу підсудного, який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - судом не встановлено

Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, зокрема, його посередню характеристику за місцем проживання, те, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше, враховуючи позицію потерпілого, який просить суд суворо його не карати, суд приходить до висновку про можливість виправлення і перевиховання підсудного без відбування покарання і звільнення його від покарання, з випробуванням , тобто застосувати до підсудного ст. 75 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов потерпілою по справі не заявлявся.

Речових доказів по справі не має.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст..121 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в один рік , не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_6 заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, з покладенням зобов`язань не залишати місце постійного проживання, а саме АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду з 21 год. 00 хв. вечора до 07 год. 00 хв. ранку .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду підпис ОСОБА_1

з оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1 .