печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

18.12.2013 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Підпалий В.В.,

при секретарі Семенцовій І.О.,

за участю прокурора Рудика К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 ч. 1 п. 1 КПК України на бездіяльність прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_1 посилається на те, що він 14.10.2013 року звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про кримінальне правопорушення вчинене, на його думку, начальником управління Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2, вбачаючи в її діях ознаки злочинів, передбачених ст.ст. 365, 367 КК України. В подальшому 11.11.2013 року прокуратурою м. Києва було повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по його заяві про кримінальне правопорушення та початку досудового розслідування.

Посилаючись на вказані обставини та положення ст.ст. 214, 303, 307 КПК України, ОСОБА_1 просить визнати протиправною бездіяльність прокуратури м. Києва щодо невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов'язати прокуратуру м. Києва внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 365, 367 КК України, та розпочати досудове розслідування.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, просив залишити скаргу без задоволення, посилаючись на її безпідставність.

Скаржник ОСОБА_1 про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, проте, в судове засідання не з'явився, надіславши клопотання про неможливість прибути в судове засідання та розгляд скарги у його відсутність.

На підставі ст. 306 ч. 3 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд провадження за відсутності скаржника.

Слідчий суддя, заслухавши заперечення прокурора, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 14.10.2013 року ОСОБА_1 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про кримінальне правопорушення вчинене, на його думку, начальником управління Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2, вбачаючи в її діях ознаки злочинів, передбачених ст.ст. 365, 367 КК України.

Листом № 06/1-16062-13 від 11.11.2013 року за підписом прокурора відділу прокуратури м. Києва Рудика К.М. заявника проінформовано про відсутність підстав для реєстрації заяви в ЄРДР, оскільки вона містить загальні відомості та суб'єктивні оцінки, які не підтвердженні об'єктивними даними і не вказують на передбачені чинним кримінальним законодавством ознаки злочину.

Згідно з ст. 214 ч. 1 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ст. 214 ч. 5 КПК України).

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об'єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов'язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана до прокуратури м. Києва ОСОБА_1 заява, названа ним як «заява про злочин», остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить жодних даних про вчинення діянь, які містять ознаки злочину, за викладених заявником обставин.

ОСОБА_1 у заяві наводяться власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочинів працівниками державної податкової служби з приводу оголошення перерв при розгляді справи в суді, які без підтвердження відповідними даними не є підставою для реєстрації заяви в ЄРДР.

За таких обставин, скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя В.В. Підпалий