Справа № 1-1476/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2011 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Горбатовської С.А.

при секретарі - Бурдейній М. П.

за участю прокурора - Білошицького М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: Кіровоградська обл.., Новоукраїнський р-н, с. Новоєгорівка, буд. 17, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

27.09.2005 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської обл. за ст. ст. 162 ч. 1, 289 ч. 2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

звільненого 12.06.2008 року умовно - достроково, не відбуте покарання 1 рік 6 місяців 11 днів, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, 12.09.2010 року, приблизно о 21 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись по вул. Лебедєва - Кумача, 4 у м. Києві, відкрито заволодів майном, яке належить ОСОБА_2 при наступних обставинах.

Підсудний ОСОБА_1 М, знаходячись 12.09.2010 року, приблизно о 21 год., в приміщенні кафе "Оболонь", що по вул. Лебедєва - Кумача, 4 у м. Києві, перебуваючи за одним столиком з раніше йому незнайомою ОСОБА_2, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, наблизився до ОСОБА_2, яка в цей час поклала на стіл гроші в сумі 50 грн., рукою схопив зі столу гроші в сумі 50 грн., які належать ОСОБА_2, на вимогу останньої з приводу повернення грошей не реагував, після чого з місця вчинення злочину зник, заподіявши ОСОБА_2 матеріальних збитків на суму 50 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину не визнав та пояснив. що 12.09.2010 року, приблизно о 21 год., він перебував у кафе "Оболонь", що по вул. Лебедєва Кумача, 4 у м. Києві, куди прийшов з чоловіком на ім'я ОСОБА_3, з яким нещодавно познайомився. Вони сіли за столик і почали пити пиво. До них підійшла раніше незнайома йому дівчина, якою, в подальшому, виявилась ОСОБА_2 Його знайомий виявився і її знайомим. Дівчина захотіла випити вина і вони втрьох пішли до магазину за вином. Після, повернувшись до кафе, він замовив ще пива. Через деякий час дівчина вирішила піти і поклала на стіл свої гроші в сумі 50 грн. різними купюрами. Для того, щоб розрахуватись, він поверх її грошей поклав свої гроші. Після, він вирішив піти і забрав зі столу свої гроші, вважаючи, що дівчина свої вже забрала. Коли він почав уходити, то знайомий дівчини почав до нього казати, щоб він віддав гроші дівчини. Він сказав, що грошей брав. Почалась суперечка. Вони вийшли на вулицю, де продовжили сперечатись, надалі, він був затриманий працівниками міліції. Грошей дівчини він не крав. Працівниками міліції у нього були вилучені його гроші, а саме: три купюри по 20 грн. і п'ять купюр по 10 грн., а всього 110 грн.

Крім того, підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив суду, що явку з повинною від 13.09.2010 року та свої пояснення від 13.09.2010 року, в яких визнавав свою вину у відкритому викраденні грошей ОСОБА_2, він давав під фізичним та психологічним примусом працівників міліції, а саме особи, яка приймала у нього явку та пояснення. При його затриманні 12.09.2010 року особа, яка його затримувала, також чинила на нього тиск фізичного характеру. Після, очна ставка, відібрання у нього пояснень та затримання в якості підозрюваного проводились під психологічним примусом слідчого Розколодька І. В. Тому, в вказаний період часу він давав пояснення, які не відповідають дійсності. Після обрання йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту тиск на нього не чинився, але він продовжував давати неправдиві покази, маючи при цьому намір спростувати їх в суді. З приводу протиправних дій працівників міліції він звергався до прокуратури Солом'янського району м. Києва, до Уповноваженого BP України з прав людини.

Не зважаючи на невизнання підсудним ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина підтверджується наступними доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_2, яка пояснила суду, що 12.09.2010 року, приблизно о 21 год., вона перебувала у кафе "Оболонь", що по вул. Лебедєва - Кумача, 4 у м. Києві, де домовилась зустрітись зі своїм сусідом. Прийшовши до кафе, вона побачила, що її сусід сидить за одним столиком з раніше їй не знайомим чоловіком, яким, в подальшому, виявився ОСОБА_1 Чоловіки пили ниво. Вона захотіли випити вина, тому вони втрьох пішли до магазину, де купили вина. Після повернення до кафе, вона захотіли піти додому і для того, щоб розрахуватись, поклала на стіл, за яким вони сиділи, гроші в сумі 50 грн. В цей час ОСОБА_1, перегнувшись через стіл, своєю рукою схопив зі столика її гроші та зажав їх у своєму кулаку. Вона сказала ОСОБА_1, щоб він повернув їй гроші, на що ОСОБА_1 відмовився. Її сусід почав сварку з ОСОБА_1 з приводу повернення грошей, вони почали битись. ОСОБА_1 вибіг на вулицю, її сусід за ним. На зупинці громадського транспорту, розташованій поряд з кафе, сварка між чоловіками продовжилась. Вона побачила біля кафе співробітників міліції, до яких звернулась за допомогою, які, в подальшому, затримали ОСОБА_1

Показами свідка ОСОБА_3, який пояснив суду, що він є інспектором РПС Солом'янського РУГУ МВС України в м. Києві, 12.09.2010 року, о 21.20 год., під час несення служби здійснював затримання ОСОБА_1, який при затриманні чинив опір, тому до нього були застосовані спецзасоби у вигляді наручників, іншого фізичного чи психологічного впливу до ОСОБА_4 не застосовувалось.

Показами свідка ОСОБА_5, який пояснив суду, що він є слідчим Солом'янського РУГУ МВС України в м. Києві, здійснював досудове слідство по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. В ході досудового слідства до ОСОБА_1 будь - які заходи фізичного та психологічного характеру не застосовувались.

Показами свідка ОСОБА_6, який пояснив суду, що він є працівником Солом'янського РУГУ МВС України в м. Києві, 13.09.2010 року ОСОБА_1 давав йому явку з повинною та пояснення по обставинах вчиненого грабіжу, при цьому будь якого психологічного та фізичного тиску до ОСОБА_1 не здійснювалось.

Протоколом усної заяви про злочин від 12.09.2010 року (а.с. 9)

Рапортом ІРПС Солом'янського РУГУ МВС України в м. Києві від 13.09.2010 року (а.с. 6)

Явкою з повинною від 13.09.2010 року (а.с. 12)

Поясненнями ОСОБА_1 від 13.09.2010 року (а.с. 36-37)

Протоколом огляду місця події від 12.09.2010 року (а.с. 13)

Протоколом огляду місця події та вилучення від 12.09.2010 року (а.с. 14-16.)

Постановою про прилучення до справи речових доказів від 13.09.2010 року (а.с. 17)

Протоколом очної ставки від 13.09.2010 року (а.с. 26-27)

Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 25.11.2010 року (а.с. 30-3 1), оголошеного в суді.

Протоколом допиту підозрюваного від 13.09.2010 року (а.с. 36-37)

Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.01.2011 року (а.с. 145)

Актом № 443 стаціонарної судово - психіатричної експертизи від 0712.2010 року (а.с. 147- 148) про те, що в період часу, до якого відноситься інкримінована йому дія, ОСОБА_1 не виявляв ознак психічної хвороби, а також ознак тимчасового, болісного розладу психічної діяльності. За своїм психічним станом в той період часу міг розуміти свої дії та керувати ними.

Актом № 84 стаціонарної судово - наркологічної експертизи від 07.12.2010 року (а.с. 114-150) про те, що ОСОБА_1 не виявляє ознак хронічного алкоголізму та наркоманії, у зв'язку з чим не потребує застосування до нього протиалкогольного і протинаркоманічного лікування.

З урахуванням зібраних по справі доказів в їх сукупності, суд вважає докази по справі допустимими та достовірними, а вину підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, доведеною, оскільки ОСОБА_1 відкрито викрав чуже майно (грабіж.)

При призначенні міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, раніше судимого (а.с. 66, 71-73), маючого не погашену і не зняту в установленому законом порядку судимість (а.с. 75, 77), посередньо характеризується за місцем проживання (а.с. 98), на обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.с. 85.) З приводу перебування підсудного ОСОБА_1 на обліку у лікаря психіатра з діагнозом "легка розумова відсталість", про що зазначено у довідці № 5 Новоукраїнської центральної районної лікарні від 23.09.2010 року (а.с. 80, 81), то суд критично відносить до цієї довідки, оскільки в матеріалах справи наявна довідка Новоукраїнської центральної районної лікарні від 14.10.2010 року про те, що ОСОБА_1 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за психіатричною допомогою не звертався. При цьому, суд враховує викладене в акті № 443 стаціонарної судово - психіатричної експертизи від 07.12.2010 року (а.с. 147-148.)

Обставинами, що обтяжують покарання підсудного, суд визнає рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

За викладеним, суд вважає, що до підсудного ОСОБА_1 необхідно застосувати міру покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судових витрат по справі не має.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до ст. 81 КПК України.

За викладеним, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 обчислювати з 13 вересня 2010 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - утримання під вартою.

Речові докази по справі - гроші в сумі 50 грн. - передати у власність ОСОБА_2

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом"янський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку .

Суддя: