Справа № 751/9439/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/367/2015
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08 жовтня 2015 року,

За участі учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08 жовтня 2015 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігова, громадянина України, працюючого менеджером ПП „Мост Реал, не одруженого, що має на утримані малолітню дитину, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 388 КК України,

відмовлено у задоволенні клопотання начальника відділення СУ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу у виді застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно ухвали слідчого судді, підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою стало те, що пунктом 1 частини 1 статті 200 КПК України передбачено, що у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. 22 серпня 2015 року судом було задоволено клопотання прокуратури та продовжено ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у виді застави, а події, які у своєму клопотанні зазначає слідчий, вказуючи їх як підставу для зміни запобіжного заходу, відбувались в липні 2015 року, тобто були відомі органу досудового слідства на час розгляду клопотання 22 серпня 2015 року. На думку суду, обставин, які виникли після 22 серпня 2015 року і підтверджують грубе порушення ОСОБА_8 покладених на нього судом обов`язків не встановлено. При цьому, з приводу тиску на свідка, суд першої інстанції вказав на те, що такий обов`язок як заборона спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні судом ОСОБА_8 визначений не був.

Не погодившись з прийнятим рішенням прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою клопотання начальника відділення СУ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_10 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, не визначаючи суму застави.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що необхідність зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 з застави на тримання під вартою обґрунтована тим, що ОСОБА_8 , порушуючи умови запобіжного заходу, вчинив новий злочин, передбачений ч. 1 ст. 388 КК України. Вказує, що твердження суду про те, що слідству про вчинення цього злочину було відомо 30 липня 2015 року, не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, які свідчать про те, що достатні дані для повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні цього злочину були зібрані станом на 06 жовтня 2015 року, а 30 липня 2015 року були лише внесені відомості про факт продажу арештованого майна. Зазначає і про те, що судом не враховано, що необхідність зміни запобіжного заходу обумовлена і збільшенням обсягу обвинувачення, оскільки 06 жовтня ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру, у тому числі про вчинення інших епізодів тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 311 КК України. Звертає увагу і на той факт, що з боку обвинуваченого було здійснено тиск на свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , які суд помилково розцінив, як спілкування зі свідком, що не заборонено ухвалою суду.

Просить прийняти до уваги, що викладені факти свідчать про те, що підозрюваний не виконує покладені на нього обов`язки, а саме, перебуваючи під запобіжним заходом вчинив кримінальне правопорушення проти правосуддя, направлене на уникнення від додаткового покарання у виді конфіскації майна, у ході слідства встановлено інші епізоди його злочинної діяльності, а також здійснює тиск на свідка, що вказує на його подальші спроби продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. Таким чином, стверджує, що запобіжний захід у виді застави не забезпечує належної процесуальної поведінки підозрюваного та не може запобігти ризикам, визначеним статтями 177 та 178 КПК України, при цьому не забезпечує виконання ОСОБА_8 процесуальних рішень. Наголошує на тому, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя може не визначати застави щодо особи, відносно якої вже визначалась заставав, проте особа порушила її умови.

Захисник ОСОБА_12 не погодилась з апеляційною скаргою прокурора та подала заперечення в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 жовтня 2015 року без змін. Вказує на те, що обов`язок утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні з 22 серпня 2015 року на ОСОБА_8 покладено не було. При цьому, звертає увагу на те, що слідчим не надав її підзахисному переліку осіб, з якими він повинен уникати спілкування. Зазначає про те, що всі обставини, викладені в клопотанні слідчого були відомі як слідчому так і прокурору до 22 серпня 2015 року, а те, що слідчим проводились слідчі дії по епізоду за ч. 1 ст. 388 КК України не свідчить про те, що слідчий про ці обставини не знав і не міг знати. Крім іншого, вказує на те, що питання щодо запобіжного заходу ОСОБА_8 було предметом розгляду в інших судових засіданнях, однак слідчим у клопотанні взагалі не згадується.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу місцевого суду та задовольнити клопотання начальника відділення СУ УМВС України в Чернігівській області про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, захисника ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважав її не обґрунтованою та просила ухвалу місцевого суду залишити без зміни, зазначивши що за клопотанням прокурора його підзахисному було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді застави, обвинуваченого ОСОБА_8 , який також не погодився з апеляційною скаргою прокурора, вважав ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою і просив залишити її без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження, та надані захисником додаткові матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Враховуючи зміст ст.ст. 177, 178, 183, 200 КПК України, слідчий суддя при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу повинен належним чином дослідити обставини, які стали підставою для звернення слідчим з відповідним клопотанням, оцінити в сукупності всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та нові обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. За наслідками розгляду клопотання слідчий повинен застосувати такий запобіжний захід, який буде відповідним тим ризикам, які суд вважатиме доведеними.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, СУ УМВС України в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 06.05.2012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 388 КК України.

24 червня 2015 року ОСОБА_8 було затримано в порядку статті 208 КПК України, наступного дня, 25 червня 2015 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті психотропної речовини обіг якої обмежено амфетамін, у великих розмірах, вчиненими повторно.

26 червня 2015 року ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова клопотання слідчого про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було задоволено та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі та визначено розмір застави в сумі 350 000 гривень, у разі внесення якої на підозрюваного покладено обов`язки прибувати до слідчого, прокурора чи суду, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого мешкання, утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні.

26 червня 2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті психотропної речовини обіг якої обмежено амфетамін, у великих та особливо великих розмірах, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб.

01 липня 2015 року відносно ОСОБА_13 міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була замінена на заставу та, згідно розписки останнього від 01 липня 2015 року, ОСОБА_8 повторно був ознайомлений з покладеними на нього ухвалою слідчого судді обов`язками.

Крім того, 01 липня 2015 року ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 , в тому числі і на 3/4 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , які на праві власності, за договором дарування № 899 від 05.03.2010 року належать підозрюваному.

10 липня 2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті психотропної речовини обіг якої обмежено амфетамін, у великих та особливо великих розмірах, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб.

22 серпня 2015 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у вигляді застави до чотирьох місяців відносно ОСОБА_8 з покладенням ряду обов`язків.

Окрім того після оскарження зазначеного судового рішення, прокурор у кримінальному провадженні 16 жовтня 2015 року звернувся до суду першої інстанції з клопотання про продовження запобіжного заходу у виді застави та продовження строку дії обов`язків щодо підозрюваного ОСОБА_8 , і в судовому засіданні повністю підтримав вказане клопотання, проти якого не заперечували підозрюваний та його захисник.

Ухвалою слідчого судді від 23 жовтня 2015 зазначене клопотання було задоволено та продовжено строк дії обов`язків відносно ОСОБА_8 до шести місяців , до 24 грудня 2015 року.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З огляду на те, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки при наявності законної мети і підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини, колегія суддів з урахуванням позиції прокурора який фактично погодився з можливістю продовження запобіжного заходу в виді застави , знаходить що апеляційна скарга прокурора про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного на тримання під вартою задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 200, 309, 376, 405, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 жовтня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання начальника відділення СУ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_10 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16