Дата документу Справа № 333/7137/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №333/7137/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/219/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст. 187 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 січня 2015 року
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0003401 від 22.07.2015 р., за апеляційною скаргою заступника прокурора області ОСОБА_6 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2015 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_7 в режимі відео конференції.

В апеляції процесуальний прокурор, не оскаржуючи обставин справи, юридичної кваліфікації дій, доведеності вини стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 187 КК України, просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з порушенням судом вимог ст. 69-1 КК України, призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст. 187 КК України 4 роки позбавлення волі. В іншій частині, у тому числі щодо застосування ст.75 КК України, вирок залишити без змін.

В апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 порушується питання про пом`якшення призначеного йому покарання за тих підстав, що він розкаявся у скоєному, потерпілий не має до нього ні матеріальних, ні моральних претензій, що він має сім`ю, виховує двох малолітніх дітей, має матір інваліда.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2015 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.187 КК України на 5 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробування строком на 3 роки; згідно п.п. 2, 3, 4 ст.76 КК України зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки.

Запобіжний захід - особисте зобов`язання.

Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 час перебування його під вартою з 23.07.2015 року по 03.11.2015 року.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 21 липня 2015 р. приблизно о 02-30 год. біля супермаркету «АТБ» за адресою: м.Запоріжжя, вул.Космічна, 96, раптово напав на потерпілого ОСОБА_9 , наніс йому удар кулаком у праву частину обличчя, від якого потерпілий впав, а ОСОБА_7 наніс потерпілому ще один удар кулаком в обличчя, спричинивши ОСОБА_9 закритий двосторонній перелом нижньої щелепи зі зміщенням кісткових фрагментів, «розрив слизистої і альвеолярного відростку між 32 та 33 зубами», які в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, проте призвели до тривалого розладу здоров`я, більш ніж як на 21 день.

Скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_7 відкрито заволодів його майном: сумкою, в якій знаходився мобільний телефон «Apple Iphone З» вартістю 1800 грн., грошові кошти в розмірі 2000 грн., та сонцезахисні окуляри «Палароїд», вартістю 580 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 4380 грн.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

-обвинувачений ОСОБА_7 в режимі відеоконференції підтримав апеляційні скарги свою та прокурора за вказаних в ній підстав, просить вирок змінити в частині призначеного покарання;

-прокурор ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу прокурора за тих підстав, що судом при призначенні покарання ОСОБА_7 порушені вимоги ст.69-1 КК України.

Заслухав доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія судів вважає їх підлягаючими задоволенню за наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину зазначеного у вироку, заснована на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції на підставі ст.65 КК України врахував, що він, хоча і скоїв тяжкий злочин, але позитивно характеризується за місцем проживання, є несудимим, щиро розкаявся у скоєному і добровільно відшкодував завдану потерпілому шкоду, що суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання, і обґрунтовано застосував до нього ст.ст.75, 76 КК України.

Разом з тим, при призначенні ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі суд, в порушення вимог ст.69-1 КК України не врахував, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, і відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк та розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання. Приймаючи до уваги, що максимальний строк покарання за ч.1 ст.187 КК України встановлений 7 років позбавлення волі, строк покарання для ОСОБА_7 не може перевищувати 4 років 6 місяців позбавлення волі.

За таких підстав вирок щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання підлягає зміні, судова колегія вважає за необхідне зменшити обвинуваченому покарання до 4 років позбавлення волі, а в інший частині вирок залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Апеляції заступника прокурора області ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2015 року у відношенні ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити, на підставі ст.69-1 КК України знизити ОСОБА_7 покарання до 4 років позбавлення волі, в інший частині, в тому числі щодо застосування ст.ст.75, 76 КК України даний вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді