Дзержинський районний суд м.Харкова
Справа № 638/131/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2016 Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання старшого слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 , затверджене прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Первомайський, Харківської області, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, призваного під час мобілізації до лав Збройних Сил України Первомайським ОМВК Харківської області 28.08.2014 відповідно до Указу Президента України від 21.07.2014 №607/2014, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , сержанта, водій-номер обслуги 1 мінометного взводу мінометної батареї 3 механізованого батальйону, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
06.01.2016 року до Дзержинського районного суду міста Харкова звернувся старший слідчий військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 з клопотанням, яке погоджене з прокурором військової прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000528 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , в якому посилається на наступне.

Військовою прокуратурою Харківського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000528 від 16 грудня 2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 серпня 2014 року сержант ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21 липня 2014 року №607/2014 та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №182 від 28 серпня 2014 року сержант ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду водія номера обслуги 1 мінометного взводу мінометної батареї 3 механізованого батальйону.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Однак, сержант ОСОБА_5 , в порушення вищевказаних норм чинного законодавства України 25 жовтня 2014 року вирішив стати на злочинний шлях та самовільно залишити військову частину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, сержант ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 25 жовтня 2014 року о 21.30 год., в порушення ст.ст. 11, 16, 127, 128, 130, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та станом на 26 грудня 2014 року до місця служби не повернувся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, сержант ОСОБА_5 , 25 жовтня 2014 року, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 , з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в порушення ст.ст. 11, 16, 127, 128, 130, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, без поважних причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та до 26 грудня 2014 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим скоїв самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою вину у вчинені ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 407 КК України визнав у повному обсязі.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: повідомлення про кримінальні правопорушення, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , матеріалами службових розслідувань ІНФОРМАЦІЯ_3 та військової частини НОМЕР_1 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Клопотання обґрунтоване тим, що сержант ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років та наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, чим може протидіяти проведенню досудового розслідування, або вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, тому що неможливо запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.
Захисник підозрюваного у судовому засіданні проти клопотання заперечував, та зазначив, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, військову частину покинув в зв`язку з хворобою бабусі, яка і на даний час хворіє та потребує догляду. Також підозрюваний не знав що він у розшуку, тому до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши міркування сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, встановленим існування ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вищевикладені обставини підтверджені наданими суду доказами: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000528, фактичними даними, викладеними в протоколі допиту свідка від 22.03.2015 року, постанові про оголошення розшуку підозрюваного від 26.12.2014 року, фактичними даними, викладеними протоколі допиту підозрюваного.

З огляду на те, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку, суд приходить до висновку про задоволення клопотання та обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Інші дані про особу підозрюваного, передбачені ст.178 КПК України, в сукупності з усіма обставинами справи, даного висновку не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-201, 202 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 , затверджене прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контолю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такі обов`язки:

-не залишати місце фактичного проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_3 у період часу з 20.00 години до 06.00 години наступної доби без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

-прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000528 від 16 грудня 2014 року, прокурора та суду за першою вимогою.

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії цієї ухвали до 05.03.2016 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня ї проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Копію ухвали отримав «____»_________2016р. ( ОСОБА_5 )

С