Справа№1-206/10
Провадження №1-кд/751/18/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2010 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі

головуючого судді: Кузьміна М. В.

при секретарі ГРИЩЕНКО Н.С.

з участю прокурора БАСАЛИКА В.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера, розлученого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

ВСТАНОВИВ:

25.10.2009 року, біля 16 год., ОСОБА_1, знаходячись у дворі будинку 39, що по вул. Г. Успенського м. Чернігова, на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, наніс лезом коси удари по тулубу та кінцівкам ОСОБА_2, чим спричинив тілесні ушкодження останньому, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 761 від 21.05.2010 року є різаними ранами лівої верхньої кінцівки з пошкодженням сухожилків розгиначів 3, 4, 5 пальців лівої кисті на рівні променево-зап`ясткового суглобу із значним порушенням функції кисті, травматичне пошкодження дистальних гілок лівих ліктьового і серединного нервів, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, строком понад 21 день.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєнні даного злочину визнав частково та пояснив, що 25.10.2009 року він в другій половині дня знаходився на ґанку будинку № 39 по вул.. Г. Успенського та чистив буряк. В цей час у двір загального користування зайшов його рідний брат ОСОБА_2, який походив по двору, потім підійшов до калитки, яка веде до його ґанку. Він начав кричати ОСОБА_2, щоб той не підходив, тому що раніше протягом тривалого часу у них з ОСОБА_2 постійно виникали конфлікти і останній постійно йому погрожував. Михайло відчинив калитку та зайшов у двір, він злякався і з коридору вхопив лезо коси та побіг в іншу сторону, але потім побачив, що ОСОБА_2 біжить йому назустріч, ударив його палкою, у відповідь він ударив ОСОБА_2 по плечу косою. Вдвох вони впали на землю і він побачив, що рука ОСОБА_2 тягнеться до нього, він злякався, що ОСОБА_2 може схопити його за горло і почав лезом коси бити по руці. Ударив декілька разів, ОСОБА_2 зойкнув, в цей час він підвівся та забіг до своєї хати, а ОСОБА_2 пішов на свою сторону будинку. Невздовзі він почув як ОСОБА_2 викликає швидку допомогу, приїхали лікаря, зайшли до хати, потім разом з ними вийшов ОСОБА_2 і вони поїхали мабуть до лікарні.

Підсудний визнає, що наносив удари по руці своєму брату ОСОБА_2, але умислу спричиняти тілесні ушкодження у нього не було, він лише захищався.

Незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_1 частково визнав свою вину його вина підтверджується , крім його показів, також і показами потерпілого ОСОБА_2, який в судовому засіданні підтвердив, що дійсно у нього з братом неприязні стосунки і 25.10.2009 року до нього назустріч у дворі будинку 39 по вул. Гл. Успенського вибіг його брат ОСОБА_1, у них виник конфлікт, під час якого вони вдвох упали на землю і в цей час його брат намагався лезом коси нанести йому удари, а він, захищаючись, підставляв свою руку. Було нанесено декілька ударів, після цього він пішов до своєї половини будинку, викликав швидку медичну допомогу, його відвезли до травмпункту, там надали першу необхідну допомогу, дали він продовжував лікуватись амбулаторно. Вважає, що до брата необхідно обрати міру покарання лише у вигляді позбавлення волі.

Крім цього, вина ОСОБА_1 також підтверджується дослідженими матеріалами справи: протоколом вилучення леза коси у ОСОБА_1, згідно якого було вилучено косу без ручки, якою 25.10.2009 року ОСОБА_1 завдав тілесні ушкодження своєму брату ОСОБА_2 (а.с. 30); згідно картки виїзду швидкої допомоги від 25.10.2009 року (а.с. 44-45) до ОСОБА_2 було викликано швидку медичну допомогу, останній був доставлений до травматологічного відділення ЧМЛ № 2 з пошкодженням лівої кісті і пошкодженням сухожилків; згідно протоколу ставки віч-на-віч між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 53-54) підтверджується факт того, що 25.10.2009 року, знаходячись на дворі будинку 39 по вул.. Гл. Успенського ОСОБА_1 лезом коси завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_2; згідно висновку експерта (а.с. 58-60) у ОСОБА_2 маються тілесні ушкодження у вигляді: пошкодження сухожилків розгиначів 3, 4, 5 пальців лівої кисті на рівні променево-зап`ясткового суглобу із значним порушенням функції кисті, травматичне пошкодження дистальних гілок лівих ліктьового і серединного нервів, котрі могли утворитись від дії леза різального предмету, в тому числі і коси, 25.10.2009 року, і дані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, строком понад 21 день; згідно протоколу відтворення обставин та обстановки події (а.с. 95-97) ОСОБА_1 і присутності понятих на місці добровільно розповів як та яким чином він наносив удари лезом коси своєму братові 25.10.2009 року, про що підтвердив в судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_3.

Оцінюючи отримані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 органами досудового слідства вони вірно кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КК України, як умисне спричинення потерпілому ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Згідно ст. 66 КК України за обставини, що помякшують вину ОСОБА_1, суд визнає пенсійний вік підсудного та сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують вину ОСОБА_1, судом не встановлено.

З врахуванням вищенаведеного та даних, які характеризують особу підсудного ОСОБА_1, того, що підсудний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд вважає за можливе призначити підсудному ОСОБА_1 міру покарання в межах санкції ст. 122 ч. 1 КК України, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Судових витрат по справі немає.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі лезо коси та сорочка, що зберігаються в камері схову ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, підлягають знищенню.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

Засудив:

ОСОБА_1 визнати винним та призначити йому покарання за ст. 122 ч. 1 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання за вироком суду, встановивши йому іспитовий строк терміном на один рік шість місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 такі обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично зявлятись на відмітку до органів кримінально виконавчої системи.

Речові докази по справі лезо коси та сорочка, що зберігаються в камері схову ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, - знищити.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили - залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів.

Суддя М.В. Кузьмін