АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/990/15 Справа № 711/9020/15-к Категорія: ст. 81 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали подання за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м. Черкаси ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 жовтня 2015 року про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 6 місяців 04 дня,

в с т а н о в и л а :
Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 жовтня 2011 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ч. 2 ст. 296 КК України на 2 роки позбавлення волі, а остаточно, на підставі ст. 70 КК України, до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 07.02.2012 року вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 жовтня 2011 року відносно ОСОБА_7 змінено в частині призначення покарання за ч. 3 ст. 187 КК України та визначено останньому до відбування покарання за ч. 3 ст. 187 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, а остаточно, на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів за ч. 3 ст. 187 та ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 09.06.2010 року.

Начальник Черкаської ВК № 62 ОСОБА_9 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з поданням, погодженим з головою спостережної комісії Черкаської міської ради ОСОБА_10 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Клопотання вмотивоване тим, що станом на 16.09.2015 року засуджений ОСОБА_7 відбув 3/4 строку покарання, призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 жовтня 2011 року, а саме 5 років 03 місяці 07 днів. За час відбування покарання зарекомендував себе в цілому з позитивної сторони, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

05.10.2015 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси подання адміністрації ВК № 62 задоволено та звільнено засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 жовтня 2011 року, на не відбутий строк 1 рік 6 місяців 04 дні.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали районного суду від 05.10.2015 року через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та просить постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника ВК № 62 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування основного покарання.

Апелянт посилається на те, що засуджений ОСОБА_7 за час перебування в Черкаській ВК допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що двічі був підданий стягненням, які хоч і погашені в установленому законодавством порядку, однак це не свідчить про його виправлення і перевиховання. Звертає увагу, що за час перебування на дільниці соціальної реабілітації засуджений характеризувався негативно, встановлених правил поведінки та розкладу дня установи дотримувався лише під контролем персоналу установи і допустив злісне порушення вимог режиму відбування покарання, після чого був повернутий до дільниці ресоціалізації. На думку прокурора, поведінка засуджено не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених, а тому підстави для його звільнення умовно-достроково відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора в підтримку поданої прокурором прокуратури м. Черкаси ОСОБА_8 апеляційної скарги, думку засудженого ОСОБА_7 про законність та обґрунтованість судового рішення, вивчивши матеріали подання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і фактично відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

В роз`ясненні, що міститься в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року № 2, зазначено, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також наміри засудженого щодо залучення до суспільно корисної праці.

Так, з матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_7 засуджений, в тому числі і за злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких.

На час звернення адміністрації виправної колонії до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення, ОСОБА_7 відбув більше трьох чвертей призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 жовтня 2011 року покарання.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 , за час перебування в місцях позбавлення волі, в цілому характеризується позитивно. Під час утримання в СІЗО м. Черкаси допустив порушення вимог режиму тримання, за що мав стягнення, яке погашене в установленому законом порядку. В дільниці ресоціалізації Черкаської ВК № 62 відбував покарання з 25.02.2012 року, був працевлаштований швачкою на швейній дільниці установи, до праці ставився сумлінно, за що мав 5 заохочень правами начальника установи. З 05.08.2014 року відбував покарання в дільниці соціальної реабілітації, де 08.12.2014 року допустив злісне порушення вимог режиму відбування покарання за що був підданий стягненню, яке погашене в установленому законом порядку. З 18.12.2014 року відбуває покарання в дільниці ресоціалізації, де працевлаштований на виробництві установи оператором швацького устаткування, має заохочення правами начальника установи.

Тобто, розглядаючи подання начальника установи, суд першої інстанції повно і об`єктивно дослідив наявність підстав, необхідних для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, в т. ч. і його поведінку та ставлення до праці в процесі відбування покарання і прийшов до переконання про можливість дострокового виправлення ОСОБА_7 , з чим також погоджується і колегія суддів.

Посилання прокурора на нестабільність поведінки засудженого в умовах відбування покарання, зокрема застосування щодо нього стягнень08.09.2010 року та 08.12.2014 року, в даному випадку колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки зазначені стягнення погашені в установленому законом порядку. Більш того, за період відбування покарання ОСОБА_7 має 6 заохочень правами начальника установи за сумлінну поведінку і ставлення до праці, приймає активну участь в програмі диференційованого виховного впливу за напрямком «Фізкультура і спорт», а тому, своєю поведінкою та працєю довів своє виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 жовтня 2015 року про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 6 місяців 04 дня, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Черкаси ОСОБА_8 без задоволення.

Дана ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :