Справа № 569/3238/15-к
01 березня 2015 року
м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника адвоката - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рівне клопотання слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджене із старшим прокурором прокуратури м.Рівне ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту та тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 звернувся в суд із клопотанням, яке погоджене із старшим прокурором прокуратури м.Рівне ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , будучи раніше засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, востаннє 06.07.2011 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України на строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі, судимість у якого не знята і не погашена у встановленому законом порядку, повторно вчинив умисний корисливий злочин.
В ніч з 08.10.2014 на 09.10.2014, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проникнувши до приміщення гаражного боксу, що знаходиться на території автостоянки по АДРЕСА_2 , розбивши вікно в передніх правих пасажирських дверцятах автомобіля марки "Фіат Скудо", д.н.з. НОМЕР_1 , таємно викрав з зазначеного автомобіля аудіомагнітолу марки "Кенвуд", вартість якої становить близько 500 гривень та посвідчення з жартівливим змістом, що не становить матеріальної цінності, чим заподіяв ОСОБА_7 майнової шкоди на суму близько 500 грн.. Продовжуючи свій злочинний умисел розбивши скло в передніх правих пасажирських дверцятах автомобіля "Мітсубіші Аутлендер", д.н.з. НОМЕР_2 таємно, викрав звідти датчик дощу та світла, вартість яких становить близько 1000 гривень, чим заподіяв ОСОБА_8 майнової шкоди на вищезазначену суму. Продовжуючи свій злочинний умисел, відкривши дверцята в автомобілі марки "Фольцваген Транспортер", д.н.з. НОМЕР_3 , таємно викрав звідти аудіомагнітолу марки "Кенвуд", вартість якої становить близько 500 гривень, чим заподіяв ОСОБА_9 майнової шкоди на суму близько 500 грн..
Слідчий вказує, що в ході досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_5 10 жовтня 2014 року обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, згідно якого заборонено залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово та покладено наступні обов`язки: за викликом прибувати до слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, в провадження якого перебуває вказане кримінальне провадження; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи без дозволу слідчого, прокурора, суду; не відлучатись з місця свого постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , носити електронний засіб контролю.
20 жовтня 2014 року надійшов рапорт інспектора СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_10 , про те, що 20 жовтня 2014 року о 14 год. 15 хв. був здійснений виїзд до місця проживання ОСОБА_5 для встановлення електронного засобу контролю, однак виконати вказане обмеження не представилось можливим, оскільки станом на 20 жовтня 2014 року останній був відсутній за місцем проживання, на телефонні дзвінки не відповідав.
Відповідно до фактичних даних, що викладені в протоколі допиту осіб, що проживають спільно з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що останній раз він був вдома 17 жовтня 2014 року і після цього його вони не бачили, на телефонні дзвінки не відповідає.
При неодноразових перевірках ОСОБА_5 був відсутній за адресою: АДРЕСА_1 , місце його перебування було невідоме, чим останній порушив правила обраного щодо нього 10 жовтня 2014 року запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
01 грудня 2014 року досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, зупинено та підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.
28 лютого 2015 року місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 було встановлено та цього ж дня доставлено до Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області.
На підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 08 грудня 2014 року про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу 28 лютого 2015 року підозрюваного ОСОБА_5 було затримано та поміщено до ІТТ Рівненського МВ УМВС.
Враховуючи, що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховувався від органів досудового розслідування, чим порушив обраний щодо нього - 10 жовтня 2014 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, під час досудового розслідування виникла необхідність у зміні запобіжного заходу на тримання під вартою.
Слідчий вказує, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від до шести років, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, офіційно не працює, живе за рахунок вчинення злочинів.
Дані обставини свідчить про наявність ризику можливості здійснення останнім переховування від органів досудового розслідування, з метою ухилення від відповідальності, що може призвести до перешкоджання здійснення кримінального провадження.
Вважає, що є достатні підстави змінити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили змінити щодо ОСОБА_5 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник просили у задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього кодексу, до слідчого судді, суду про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього кодексу, чи про зміну способу її виконання.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.
При судовому розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, слідчим суддею досліджено матеріали провадження та доводи клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу.
Встановлено наявність підстав для зміни запобіжного заходу. Оскільки після прийняття судом рішення про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, підозрюваний при неодноразових перевірках був відсутній за місцем свого проживання, місце його перебування було невідоме, чим останній порушив обраний щодо нього 10 жовтня 2014 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Окрім того постановою слідчого - 01 грудня 2014 року ОСОБА_5 оголошено в розшук.
Тобто, за наявності вказаної обставини існує можливість збільшення наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також із врахуванням тієї обставини, що ОСОБА_5 раніше судимий за злочини проти власності, є непрацюючим,неодруженим, осіб на утриманні не має, у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суд з`ясував, що тримання ОСОБА_5 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, і можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу не було.
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі понад три роки.
Підозрюваний ОСОБА_5 є таким, що не працює, періодично вчиняє кримінальні правопорушення, що може спонукати останнього далі продовжувати займатися злочинною діяльністю.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, судом враховуються вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При розгляді даного клопотання суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, врахував його вік, стан здоров`я, нестійкість соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, а також врахував, що існує реальний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення і можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
За таких обставинах, у суду є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 буде намагатися ухилятися від слідства.
З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Окрім того,відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання піж вартою зобов`язаний визначити розмір застави,достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, за яке він підозрюється, вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі 60 розмірів мінімальної заробітної плати,оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений до 29 квітня 2015 року, вважаю за необхідне покласти обов`язки прибувати на виклики до слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований, здати на зберігання слідчому свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон,інші документи,що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави,визначеної у даній ухвалі,якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення,під вартою в якому він перебуває,відсутнє інше судове рішення,що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,395 КПК України,слідчий суддя
Клопотання слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджене із старшим прокурором прокуратури м.Рівне ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженцю м.Рівне, громадянину України, українцю, з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, проживаючому в АДРЕСА_1 , раніше судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, запобіжний захід з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 13 год. 00 хв. 28 лютого 2015 року.
Строк дії ухвали до 13 год. 00 хв. 29 квітня 2015 року.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обовязки: прибувати на виклики до слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований, здати на зберігання слідчому свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон,інші документи,що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків,покладених судом,у разі внесення застави визначити до 30 квітня 2015 року.
Роз`яснити підозрюваному,що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі,оригінал документу з відміткою банку,який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Рівненського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного зпід варти внаслідок внесення застави,визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобовязаний виконувати покладені на нього обовязки,повязані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1