Справа №443/1648/15-к Провадження №1-кп/443/148/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м.Жидачів Жидачівський районний суд Львівської областіу складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жидачівського районного суду Львівської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні, яке внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000746 від 11.08.2015 року стосовно обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгорода, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з повною середньою освітою, не одруженого, українця, громадянина України, такого, що не має судимості відповідно до ст.89 КК України, інваліда 2 групи,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,
з участю сторін:
обвинувачення
- прокурора ОСОБА_4
захисту
-обвинуваченого ОСОБА_3
-захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
встановив:
Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_3 , маючи погашену судимість за скоєння злочинів, передбачених ст.ст.307,308 КК України, 10 серпня 2015 року приблизно о 21 год. 30 хв. на автомобільній дорозі поблизу с.Мельнич Жидачівського району Львівської області був затриманий працівниками Жидачівського РВ ГМВСУ у Львівській області та при цьому у нього було виявлено поліетеленовий пакет, частково наповнений головками рослин маку та рюкзак, наповнений головками рослин маку, які він незаконно придбав, зберігав та переносив. Згідно висновку судово-хімічної експертизи, маса наркотичної речовини - головок рослин маку, які відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено у перерахунку на висушену речовину, становить 1054,11 грамів.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений, є процесуальні витрати та речові докази.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України - незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах.

04 листопада 2015 року між прокурором прокуратури Жидачівського району Львівської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_3 у порядку, передбаченому ст.ст.468,469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.309 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк на 2 роки із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Під час судового засідання обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.309 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений, вказував, що вказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений зрозумів, роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, суд розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Протиправні дії, які вчинені ОСОБА_3 відносяться до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною КК України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а тому укладення угоди між прокурором, підозрюваним, з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.2 ст.469 КПК України і за своїм змістом вона відповідає вимогам ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені підпунктами 1,4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинувачем і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази по справі відповідно до п.9 ст.100 КПК України слід знищити.

Судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст.469,472,473,474,475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 04.11.2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за №0000746 від 11.08.2015 року, затверджену між прокурором прокуратури Жидачівського району Львівської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 ..

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну - 2(два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно із ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи; періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речовий доказ по справі:
картонну коробку, в якій знаходяться в спецпакетах головки (коробочки) рослин маку з насінням, які відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено загальною масою в перерахунку на суху речовину 6,08г., що знаходиться на зберіганні в УМЗ ГУМВСУ у Львівській області - знищити.
Витрати на залучення експерта для проведення експертизи №3/1075 від 22.09.2015 року в сумі 384(триста вісімдесять)грн. 00 коп. віднести на рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору та засудженому підлягає врученню негайно після проголошення.

Головуючий-суддя _______________________
04.11.2015