1-3/2012Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2012 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої - судді Майборода С. М.

при секретарях - Головач О.М., Бойко І.І.,

за участю прокурорів - Бабуніной О.В., Довгошея О.А., Шимко Є.М.,

представника потерпілого - ОСОБА_1,

захисника підсудного - ОСОБА_2,

підсудного - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2010 року, приблизно о 20-00 год., ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ГАЗ-3110», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Чернігів-Мена-Сосниця-Гремяч в напрямку свого руху зі сторони м.Чернігів в напрямку руху м.Мена, а саме в с.Новоселівка Чернігівського району та області, в районі будинку № 9-б, по вул. Шевченка, проявив неуважність, своєчасно не вибрав безпечної швидкості руху, не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки керованого ним автомобіля, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4, яка внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці, закритої травми живота без ушкодження внутрішніх органів, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1912 від 02.12.2010 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров»я.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 10.1, 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.

Порушення ОСОБА_3 вимог п.п.10.1, 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України стало причиною та умовою настання даної дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе не визнав та пояснив, що 12.07.2010 року о 20 год. в с.Новоселівка їхав на своєму автомобілі зі швидкістю не більше 60 км/год. та побачив за 50 м як через дорогу переходять троє пішоходів, бабуся майже дійшла до роздільної смуги, потім зупинилась і почала швидко йти назад. Він прийняв всі заходи з метою уникнення зіткнення, пригальмував та почав повертати вправо. Вважає, що потерпіла створила аварійну ситуацію, бо переходила дорогу не по пішохідному переходу. Після зіткнення зразу вийшов з машини та викликав швидку допомогу. Заявлений потерпілою цивільний позов на суму 1683 грн. 32 коп. матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди не визнав.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вони разом з потерпілою та сином переходили дорогу. ОСОБА_4 разом з онуком ОСОБА_6 йшли позаду. Бабуся не дійшла до роздільної смуги два кроки і повернулась назад. Вважає, що як би машина їхала з нормальною швидкість, то встигли б перейти дорогу.

В судовому засіданні були досліджені зібрані під час досудового слідства докази, які суд вважає підтверджують вину ОСОБА_3 у скоєному ним злочині, а саме :

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.07.2010 року, план-схема до протоколу огляду місця події, де відображено стан та розміри проїзної частини, тип покриття, розташування транспортного засобу на проїзній частині та виявлені технічні пошкодження, сліди гальмування; (том 1 а.с. 6-12)

- протокол огляду та перевірки технічного стану транспорту від 12.07.2010 року, в якому відображаються зовнішні пошкодження та технічний стан автомобіля «ГАЗ-3110», державний реєстраційний номер НОМЕР_1; (том 1 а.с. 13-14)

- акт обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги/ вулиці, відповідно до якого проводилось обстеження ділянки автомобільної дороги в с.Новоселівка, вул.. Шевченка, 9б, на якій сталося дорожньо - транспортна пригода; ( том 1 а.с. 15)

- протокол додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.07.2010 року, а також план-схема до вказаного протоколу, де враховуючи покази водія ОСОБА_3 уточнено траєкторію руху його автомобіля та пішохода до місця контакту та встановлено відстань, яку подолав пішохід від місця початку свого руху до точки контакту з автомобілем; (том 1 а.с.19-20)

- за висновком експерта судово-медичної експертизи № 1912 від 02.12.2010 року у ОСОБА_4 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці, закритої травми живота без ушкодження внутрішніх органів, котрі виникли від дії тупих твердих предметів, могли утворитись 12.07.2010 року, в тому числі і при ДТП, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров»я; ( том 1 а.с.36-37)

- протокол відтворення обстановки та обставин події від 18.11.2010 року за участю ОСОБА_3, під час якого була виміряна відстань від точки, яку вказує ОСОБА_3 до місця контакту автомобіля з пішоходом, а саме до лівого переднього крила автомобіля, а також відстань від місця контакту з пішоходом до пішохідного переходу; (том 1 а.с.57)

- за висновком експерта ( дослідження обставин та механізму ДТП) від 26.11.2010 року в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди, що випливає з матеріалів справи та постанови про призначення даної експертизи, водій автомобіля «ГАЗ-3110», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4, за умови траєкторії руху автомобіля до наїзду зазначеної при відтворення обстановки та обставин події та своєчасного застосування екстреного гальмування при виникненні небезпеки для свого руху. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є дії водія автомобіля «ГАЗ-3110», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 Необхідною умовою виникнення пригоди є обставини, що створили небезпечну обстановку, в якій водій ще мав можливість запобігти пригоду, тобто дії пішохода ОСОБА_4; (том 1 а.с.62-64)

- протокол відтворення обстановки та обставин події від 17.02.2011 року з участю потерпілої ОСОБА_4, під час якого була встановлена швидкість руху пішохода ОСОБА_4 на ділянці дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода; (том 1 а.с.138)

- за висновком додаткової судово- автотехнічної експертизи від 25.02.2011 року № 53 Е(11)АТ та схеми до висновку в умовах події, вказаної в постанові про призначення даної експертизи, за обставин, що випливають з свідчень ОСОБА_3, водій автомобіля «ГАЗ-3110», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 шляхом екстреного гальмування з того ж моменту що і в умовах місця події, тобто шляхом виконання вимог п.10.1,12.3 Правил дорожнього руху України. Даний висновок не залежить від величини швидкості руху, вказаної учасниками ( свідками) події. В умовах події, вказаних у постанові про призначення даної експертизи, за обставин, що випливають з свідчень ОСОБА_3 невідповідність його дій вимогам п.10.1,12.3 ПДР є причиною даної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідь на питання щодо того чи перебувають дії пішохода ОСОБА_4 в причинному зв»язку з даною дорожньо-транспортною пригодою не потребує спеціальних знань в галузі судової автотехніки і, відповідно, може бути дана слідством, судом на основі всебічного, повного та об»єктивного дослідження обставин справи; ( том 1 а.с. 144-148)

Враховуючи стан здоров»я потерпілої та неможливість її прийняти участь в судовому засіданні, були оголошені покази потерпілої ОСОБА_4 на а.с.49 том 1, яка пояснювала, що пам»ятає тільки як підійшла до проїзної частини разом з донькою та онуком, щоб перейти дорогу.

В судовому засіданні були оголошені покази свідка ОСОБА_7 а.с.66-68 том 1, з яких вбачається, що остання їхала в автомобілі під керування ОСОБА_3 12 липня 2010 року в якості пасажира на передньому сидінні, за проїзною частиною не спостерігала та подивилась на проїзну частини, коли водій автомобіля почав гальмувати і помітила як зліва направо перебігає проїзну частину пішохід.

Під час судового слідства були призначені та проведені повторна судово-медична експертиза та комісійна судово-автотехнічна експертиза обставин та механізму ДТП.

За висновком судово-медичної експертизи № 241 від 04.11.2011 року у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці, закритої травми живота без ушкодження внутрішніх органів, котрі виникли від дії тупих твердих предметів, могли утворитися 12.07.2010 року, в тому числі і при ДТП, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров»я. В наданих медичних документах аналізу на алкоголь не маються. ( том 2 а.с.12-16)

За висновком комісійної судової автотехнічної експертизи № 26Е(12)АТ від 30.01.2012 року, в умовах події, вказаних у постанові про призначення даної експертизи, водій автомобіля ГАЗ-3110», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3, рухаючись з швидкістю 74,6 км/год, за обставин, що випливають з його свідчень, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 з моменту виникнення небезпеки для руху, вказаного у постанові про призначення даної експертизи, шляхом екстреного гальмування із зупинкою до місця наїзду. Тим більше він мав таку можливість рухаючись з допустимою для даних умов швидкістю руху згідно з вимогами п.12.4 Правил дорожнього руху України 60 км/ год запобігання дорожньо-транспортної пригоди, за умов вказаних у постанові про призначення експертизи, пов»язане лише із збереженням напрямку руху, а не із зміною швидкісного режиму транспортного засобу. В умовах та обставинах події, що випливають з постанови про призначення експертизи, за обставин, що випливають з свідчень ОСОБА_3, дії водія автомобіля «ГАЗ-3110»ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п.10.1 і 12.3 ПДР, невідповідність його дій вказаним вимогам ПДР, з технічної точки зору, є умовою і причиною даної ДТП. Відповідь на питання чи мала потерпіла ОСОБА_4 можливість уникнути наїзду на неї автомобіля під керування водія ОСОБА_3 не потребує спеціальних знань в галузі судової автотехніки та може бути дана слідством, судом на основі всебічного, повного і об»єктивного дослідження обставин справи з врахуванням вимог розділу 4 ПДР «Обов»язки і права пішоходів». ( том 2 а.с. 36-40)

У суду відсутні підстави не приймати висновки проведених експертиз, протоколи огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, відтворення обстановки та обставин події, оскільки останні є належними та допустимими доказами по справі.

Невизнання ОСОБА_3 своєї вини суд розцінює як захисну версію та спробу уникнути відповідальності.

Вищевказані докази об'єктивно узгоджуються між собою і дають суду підстави вважати доведеною винність підсудного ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Обставин, що помякшують та обтяжують покарання ОСОБА_3, судом не встановлено.

Підсудний є раніше не судимим, притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 192 КУпАП, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4.( а.с.82, 83,84,87,88)

Згідно наданих Чернігівською обласною психоневрологічною лікарнею та Чернігівським обласним наркологічним диспансером довідок, ОСОБА_3 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. (а.с. 85,86)

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, відсутність обставини, що помякшують та обтяжують покарання, те, що підсудний не має постійного заробітку, та вважає, що підсудному має бути призначено покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі без позбавленням права керування транспортними засобами.

Враховуючи позитивну характеристику ОСОБА_3, те, що він раніше не судимий, обставини вчиненого ним злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, суд вважає, що підсудного на підставі ст. 75 КК України слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, з покладенням певних обов'язків, оскільки він як особа не становить небезпеки, а отже його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства протягом іспитового строку.

У справі прокурором Чернігівського району в інтересах держави заявлений цивільний позов про відшкодування коштів, витрачених на лікування потерпілої ОСОБА_4 на суму 2591 грн. 80 коп..

В судовому засіданні прокурор вимоги підтримав і просив стягнути вказану суму на користь держави. Підсудний проти задоволення позову заперечував.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі відповідно до положень ст. 1206 ЦК України.

Цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 1683 грн. 32 коп. суд вважає слід задовольнити частково на суму, що підтверджується наданими довідками лікарні та аптекою про вартість ліків ( том 1 а.с.237, 238, 253 ) на суму

1 468 грн. 43 коп.. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілій, що слід стягнути з підсудного на її користь, суд, у відповідності до вимог ст. 23 ЦК України, враховує глибину фізичних і душевних страждань потерпілої, доводи позову, ступінь вини підсудного, що спричинив зазначену шкоду, поведінку потерпілої як пішохода на проїзній частині, вимоги розумності і справедливості, і вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн. слід задовольнити частково в розмірі 3000 грн.

В справі маються судові витрати за проведення експертиз, що були предметом судового дослідження, в сумі 3281 грн. 28 коп., які підлягають стягненню з підсудного на користь держави.

Речові докази у справі автомобіль марки «ГАЗ-3110», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що зберігається на штрафмайданчику Чернігівського РВ повернути ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому за даний злочин покарання у виді двох років обмеження волі без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину, поклавши обов"язок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з'являтись до цих органів для реєстрації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави за лікування потерпілої ОСОБА_4 2591 грн. 80 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1 468 грн. 43 коп. матеріальної шкоди та 3 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 3281 грн. 28 коп..

Речові докази у справі : автомобіль марки «ГАЗ-3110», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що зберігається на штрафмайданчику Чернігівського РВ повернути ОСОБА_3.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий Майборода С. М.