Крим. справа №1/1408/99/2012
ВИРОК

іменем України

05.12.12 року смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сорочан А. В.

при секретарі судового засідання Євтушок Є. В.

з участю прокурора Кучеренко М. О.

потерпілого ОСОБА_1

підсудного ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Врадіївського районного суду

кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин

України, освіта 8 кл., не працює, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого,

місце реєстрації та проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, Врадіївського

району Миколаївської області,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4, з червня 2012 року, тимчасово проживаючи на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_1, що розташоване в смт Врадіївка вул. Червоноармійська; 51, та маючи відкритий доступ, умисно та таємно, переслідуючи корисну мету, направлену на викрадення чужого майна, а саме металевих частин арки, без дозволу господаря, у чотири прийоми, починаючи з початку до кінця вересня 2012 року, викрав шляхом спилювання металеві частини арки - металеву трубу діаметром 1 дюйм довжиною 25 м, вартістю 17 грн. за 1м, металевий прут діаметром 12 мм довжиною 60 м, вартістю 7 грн. за 1 м. Продовжуючи свій злочинний намір направлений на викрадення металевих предметів, у цей же період, викрав один алюмінієвий лист розміром 1x2 м, вартістю 150 грн , яким було забито вікно житлового будинку. Діями ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_1 були спричинені матеріальні збитки на загальну суму 995 грн., які не відшкодовано.

У судовому засіданні підсудний повністю визнав свою вину у скоєному злочині та надав правдиві показання, які повністю узгоджуються з обставинами справи.

Так, підсудний суду показав, що він за усною домовленістю з ОСОБА_1, безоплатно, з червня 2012 року тимчасово проживав зі своєю співмешканкою у житловому будинку батьків потерпілого по вул. Червоноармійська, 51 смт Врадіївка. Так як він на той час ніде не працював, то вирішив викрадати з території домоволодіння частини металевої арки та інші металеві вироби з метою здачі їх на металобрухт по мірі необхідності коштів на проживання. Так, протягом вересня 2012 року, приблизно у чотири прийоми, він спилював металеві труби та прути, з яких була зварена металева арка на подвір»ї. Частини металевої арки він здавав ОСОБА_5 по 1 грн. 20 коп. за 1 кг, якому ті речі необхідні були у господарстві. Таким способом за вказаний період він спиляв приблизно половину арки та розраховував, що потерпілий не помітить, так як живе в іншій місцевості та рідко приїздив до батьківського будинку. За кожен раз реалізованого металу він отримував біля 90 грн. Також, він викрав один алюмінієвий лист розміром 1x2 метри, яким було забито вікно житлового будинку. За вказаний лист він отримав від ОСОБА_5 32 грн., які витратив на продукти харчування. Збитки не відшкодував через скрутне матеріальне становище. У скоєному щиро розкаюється та просить вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_1 суду підтвердив факти, що він у спадок після смерті батька отримав житловий будинок по вул.. Червоноармійська, 51 смт Врадіївка. Так як він проживав у іншій місцевості, то безоплатно, починаючи з червня цього року, з умовою догляду за будинком та територією домоволодіння, дозволив там проживати підсудному з його співмешканкою. 21 вересня 2012 року, по приїзду до будинку, він виявив пошкодження шляхом спилювання половини металевої арки, яка складалась з металевих труб та прутів, та використовувалась для винограду. ОСОБА_2 біля будинку не було. Тільки коли він звернувся до міліції з приводу крадіжки, ОСОБА_3 особисто йому зізнався у крадіжці металевих частин арки та алюмінієвого листа. Матеріальні збитки він оцінював не як за металобрухт, а як металеві вироби які для нього мали цінність, так як використовувались у господарстві. Позов заявляти не буде, підсудному пробачає та вірить, що той матеріальний збиток відшкодує у добровільному порядку.

Так як показання підсудного повністю відповідають фактичним обставинам справи, які ніким не оспорюються, то інші докази на підставі ч. З ст. 299 КПК України в судовому засіданні не досліджувались.

Вивчивши, дослідивши та оцінивши вказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючи його дії за ч.І ст. 185 КК України.

При призначенні підсудному покарання суд враховує скоєння ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, особу підсудного, який позитивно характеризуються по місцю проживання, на підставі ст. 89 КК України є раніше не судимою особою, немає офіційного місця роботи, обставини, що помякшують покарання - щире каяття, публічне вибачення перед потерпілим, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і приходить до висновку про призначення покарання у виді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 321, 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч,1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

До набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу, обрану щодо підсудного на досудовому слідстві у виді підписки про невиїзд, залишити без змін.

Речові докази по справі - металева труба діаметром 1 дюйм, довжиною 2, 5 м , що знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів Врадіївського РВУМВС, повернути потерпілому ОСОБА_1, як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення через Врадіївський районний суд.

Копію вироку у порядку ст. 344 КПК України направити прокурору Врадіївського району і потерпілому для відома та вручити засудженому під розписку

Суддя А.В.Сорочан