справа №176/143/16-к
провадження №1-кс/176/17/16
УХВАЛА
26 січня 2016 р. м. Жовті Води

Слідча суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної особи, що до якої розглядається клопотання ОСОБА_4 , судового розпорядника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001095, відомості про яке 25.06.2013 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Луцьк Волинської області, громадянину України, з середньою неповною освітою, перебуваючому у фактичних шлюбних стосунках, працюючому електромонтером ПП «Технопарк КР», фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, якому повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

25 січня 2016 року прокурор Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Клопотання прокурором мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, діючи з корисних мотивів, з метою наживи, ОСОБА_4 24.06.2013р. о 16 год. 51 хв., знаходячись на технічному поверсі третього під`їзду буд. АДРЕСА_3 , переконавшись у тому, що його злочинних дій ніхто не бачить та не може контролювати, відчинив антивандальну шафу та таємно, викрав два комутатори Huawei Quidway S 2326 серійний номер 6ТВ2003099 (мак-адреса 78-ld-ba-c8-d8-83), вартістю 7 870,90 грн. та Huawei Quidway S2326 серійний номер 6ТВ6003177 (мак-адреса 08-19-a6-de-c0-ac), вартістю 1 554,95 грн., які належать ВАТ «Київстар».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисних мотивів , з метою наживи, ОСОБА_4 24.06.2013р. о 23 год. 21 хв., знаходячись на технічному поверсі першого під`їзду буд. АДРЕСА_4 , скориставшись темним часом доби та переконавшись у тому, що його злочинних дій ніхто не бачить та не може контролювати, відчинив антивандальну шафу та таємно, повторно викрав комутатор Huawei Quidway S 2326 серійний номер 6ТВ1029031 (мак-адреса 78-ld-ba-b5-07-10), вартістю 7 869,67 грн., який належить ВАТ «Київстар».

Заволодівши чужим майном ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заподіявши ВАТ «Київстар», матеріальну шкоду на загальну суму 17 295,52грн., а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне, повторне викрадення чужого майна, діючи з корисних мотивів, з метою наживи, ОСОБА_4 09.07.2013р. о 20 год. 26 хв., знаходячись на технічному поверсі другого під`їзду буд. АДРЕСА_5 , скориставшись темним часом доби та переконавшись у тому, що його злочинних дій ніхто не бачить та не може контролювати, відчинив антивандальну шафу та таємно, повторно викрав два комутатори Huawei Quidway S 2326 серійний номер 6ТВ1026064 (мак-адреса 78-ld-ba-ad-al-34), вартістю 7 816,39 грн. та Huawei Quidway S2326 серійний номер 6ТС4005710 (мак-адреса e0-24-7f-la-96-5c), вартістю 1 567,70 грн., які належать ВАТ «Київстар».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне, повторне викрадення чужого майна, діючи з корисних мотивів, з метою наживи, ОСОБА_4 10.07.2013р. о 03 год. 24 хв., знаходячись на технічному поверсі другого під`їзду буд. АДРЕСА_6 , скориставшись темним часом доби та переконавшись у тому, що його злочинних дій ніхто не бачить та не може контролювати, відчинив антивандальну шафу та таємно, повторно викрав комутатор Huawei Quidway S 2326 серійний номер 6ТС3001986 (мак-адреса 4c-bl-6c-7f-67-29), вартістю 1 563,56 грн., який належить ВАТ «Київстар».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне, повторне викрадення чужого майна, діючи з корисних мотивів , з метою наживи, ОСОБА_4 10.07.2013р. о 05 год. 06 хв., знаходячись на технічному поверсі першого під`їзду буд. АДРЕСА_5 , скориставшись темним часом доби та переконавшись у тому, що його злочинних дій ніхто не бачить та не може контролювати, відчинив антивандальну шафу та таємно, повторно викрав два комутатори Huawei Quidway S 2326 серійний номер 6ТВ2003073 (мак-адреса 78-ld-ba-c8-d8-69), вартістю 7 817,62 грн. та Huawei Quidway S 2326 серійний номер 6ТС3000326 (мак-адреса 4c-bl-6c-7d-8d-a4), вартістю 1 530,53 грн., які належать ВАТ «Київстар».

Заволодівши чужим майном ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заподіявши ВАТ «Київстар», матеріальну шкоду на загальну суму 20 295,80грн., а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

За вказаними фактами ОСОБА_4 вручено обвинувальний акт в рамках даного кримінального провадження.

05.07.2015 року прокурором м. Жовті Води продовжено строки досудового слідства у кримінальному провадженні № 0001095 до трьох місяців, а також 10.07.2015р. прокурором прокуратури м. Жовті Води винесено постанову про оголошення ОСОБА_4 в розшук, у зв`язку з тим, що останній переховується від слідства та зупинено досудове розслідування.

Знаходячись на волі, ОСОБА_4 на виклики до суду та органу досудового розслідування не з`являвся, на письмові повідомлення не реагував. Також встановлено, що за місцем реєстрації АДРЕСА_2 та за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_7 , не проживає.

ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування та суду. Неодноразово зривав судові засідання. Після повернення судом кримінального провадження прокурору, у зв`язку з не встановленням місця знаходження підозрюваного, постановою прокурора від 10.07.2015 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук, а кримінальне провадження зупинено.

На думку прокурора, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, а також здійснювати дії, спрямовані на перешкоджання проведенню повного і об`єктивного розслідування кримінального провадження.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання за обставин викладених в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив не застосовувати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що за кожним викликом буде з`являтися до органу досудового розслідування та суду. Пояснив, що не переховувався від суду та органу досудового розслідування. Проживав зі своєю сім`єю в АДРЕСА_1 . Має постійне місце роботи. Про місце свого находження він повідомляв слідчого.

Слідча суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є обґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає, а до підозрюваного ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України з наступних підстав.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

У свою чергу частина перша ст.177 КПК України, визначила, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як винятковий запобіжний захід, може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Розглядаючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд враховує, що тримання під вартою є найсуворішим заходом забезпечення кримінального провадження.

Саме лише існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення не може бути підставою для позбавлення свободи, а тому в судовому рішенні суд зобов`язаний, розглянувши можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, навести інші підстави для подальшого тримання особи під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини від 20 січня 2011 року у справі "Прокопенко проти України").

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Проте, попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини випливає, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може бути застосовано попереднє ув`язнення. Але воно не повинно бути очікуванням обвинувального вироку, а при його обранні суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справі і тільки, за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в Законі.

Слідча суддя вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини про обґрунтовану підозру у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Такі обставини підтверджуються наданими прокурором документами: показанням представника потерпілого гр. ОСОБА_6 , показаннями свідка ОСОБА_7 , протоколом проведення слідчого експерименту, висновком судово-товарознавчої експертизи.

Слідчим суддею також встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався. Злочин, у вчиненні якого останній підозрюється, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Посилаючись на необхідність застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор зазначає, що останній переховувався від органів досудового розслідування та суду. Разом з тим, слідчий суддя не погоджується з доводами прокурора в цій частині, оскільки жодних доказів в обґрунтування своїх доводів прокурором не надано. Наявність лише постанови про оголошення підозрюваного ОСОБА_4 у розшук та зупинення кримінального провадження не є достатньою підставою для застосування стосовно нього найсуворішого запобіжного заходу, з огляду і на те, що останній підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, раніше не судимий.

Прокурором надано в судовому засіданні в обґрунтування переховування підозрюваного від органів досудового розслідування рапорт співробітника поліції Жовтоводського ВП ДВП ГУНП про те, що відносно ОСОБА_4 була заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук». Проте, зазначений рапорт не підтверджує які саме заходи здійснювалися по розшуку підозрюваного та встановлення місця його знаходження.

Адже, останнім надано суду акт за місцем проживання, з адресою: АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_8 разом зі своєю сім`єю: дружиною та малолітніми дітьми постійно проживають за вказаною адресою з 28.01.2014 року.

Підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце роботи, працює електромонтером в ПП «Технопарк КР», розташованому в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, за місцем роботи зарекомендував себе з позитивної сторони, що підтверджується наданою слідчому судді характеристикою від 16.12.2015 року.

Підозрюваний ОСОБА_4 перебуває у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_9 , має на утриманні малолітніх дітей, хоч і не записаний батьком дітей. На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

На переконання суду, прокурор не надав в судовому засіданні жодного доказу, що більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчим суддею встановлені наявність обґрунтованої підозри та наявність одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не встановлено фактів, які б свідчили, що більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_4 не може досягнути мети задля якої застосовується запобіжний захід.

У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладанням на останнього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 131, 132, 176-178, 179, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001095, відомості про яке 25.06.2013 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Покласти на підозрюваного обовязки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

2) не відлучатися за межі міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, в якому фактично проживає підозрюваний, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Зобов`язання застосовуються до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 2 місяці, тобто до 26 березня 2016 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання ним покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розмірів мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покладається на слідчого, а під час перебування справи в провадженні суду на прокурора.

Строк оскарження ухвали 5 днів з дня її оголошення шляхом подачі безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційної скарги.

Слідча суддя

Жовтоводського міського суду ОСОБА_1