Справа № 361/4885/15-к
Провадження № 1-кп/361/319/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальне провадження за № 0001192 внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця міста Києва, громадянина України , із базовою загальною

середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, на утриманні

має дитину 7-ми років від народження, зареєстрованого та проживаючого

в

АДРЕСА_1 : -

- раніше судимого 21.04.2015 року Святошинським районним судом

м. Києва за ст.289 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі.

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ст. 185 ч.2 КК України (ред. 2001р.)

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 незаконно, вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, при таких обставинах.

Так, 02 квітня 2015 року, близько 23 години, в с. Красилівка Броварського району Київської області, обвинувачений ОСОБА_4 перебував поблизу території ПП « ОСОБА_5 », що знаходиться по вул. Київська буд. № 3-А, разом з невстановленою досудовим слідством особою. В подальшому, у обвинуваченого виник злочинний намір, на заволодіння чужим майном, яке належить ПП «Путята В.А.». Реалізуючи свій намір, обвинувачений ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, розуміючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися, через відсутність секцій паркану, зайшли на територію та підійшли до автомобіля «МАН». Знаходячись безпосередньо біля автомобіля «МАН», обвинувачений та невстановлена досудовим слідством особа, намагались таємно викрасти дві акумуляторні батареї «Форсе-192», що належали ПП « ОСОБА_5 » на загальну суму 3000 гривні, знявши їх з автомобіля та віднесли на деяку віддаль, щоб в подальшому перенести за територію, де стояв вказаний автомобіль, обвинувачений ОСОБА_4 тим самим виконав всі дії, які вважав необхідними, для доведення злочину до кінця. Однак, обвинувачений ОСОБА_4 не зміг довести свій злочинний умисел, направлений на таємне, заволодіння чужим майном, до кінця, з причин, які не залежали від його волі, так як він був затриманий, співробітниками охорони ПП «Путята В.А.». Своїми незаконними діями, обвинувачений ОСОБА_4 намагався спричинити ПП «Путята В.А.» матеріальну шкоду на загальну суму 3000 гривні.

Органом досудового розслідування, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано, як вчинення кримінального злочину передбаченого ч.2 ст.15., ст. 185 ч. 2 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинувачені визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, факт та обставити злочину підтвердив та пояснив, що він дійсно 02.04. 2015 року, в м.Києві перебував на роботі на ринку «Троєщина», де підробляв в овощному ряду, розвозив продукцію. Біля ринку стояв автомобіль, у нього вийшли з ладу акумулятори, його наглядно знайомий по імені ОСОБА_6 , інших даних він не знає,запропонував йому поїхати в с.Красилівку Броварського району та викрасти там акумуляторні батареї з автомобіля, той знає де та продати водію з поламаного автомобіля. В цей же день вони приїхала на автомобілі «ФОРД», водій якого не знав, для чого вони їдуть, ОСОБА_6 його найняв та сказав, що треба перевезти його речі і все. В подальшому, він та ОСОБА_6 пішли на територію та підійшли до автомобіля «МАН». Знаходячись безпосередньо біля автомобіля «МАН», він так ОСОБА_6 зняли дві акумуляторні батареї, клему скручував за допомогою ключа який у нього був, він працював водієм то мав навики як це робиться та віднесли акумулятори на деяку віддаль, щоб в подальшому перенести за територію, де стояв автомобіль, щоб відвезти в м. Київ. Він повернувся, хотів переконатися, що нікого немає на території, однак побачив охоронця, намагався від нього піти, сказавши, що наче когось шукає. Однак трохи пізніше його затримали охоронці, побили та викликали міліції, за те що його побили, він нікому не жалівся, розуміє, що за вчинене треба відповідати. Куди в той час подівся ОСОБА_6 та той автомобіль, йому невідомо. На даний час жалкує, що так вчинив, просить не наказувати його суворо та врахувати, що він визнав свою вину, розкаюється в скоєному та надати шанс для виправлення, більше не допустить подібного.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам провадження, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають сумніву, щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення, яке виразилось в незаконному, закінченому замаху на таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненої за попередньою змовою групою осіб добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини провадження, учасниками судового розгляду не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором, зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням таких матеріалів провадження, що характеризують його особу.

Таким чином, суд аналізуючи зібрані та надані матеріали кримінального провадження, приходить висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в вчиненні ним, незаконного, закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої за попередньою змовою групою осіб що могло спричинити ПП « ОСОБА_5 » матеріальну шкоду на суму - 3000 гривні - доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує: - за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України /в ред.2001 р./, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст.15, ст.185 ч.2 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, дані про його особу, виходить з принципів законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає такі: як визнання вини та каяття в скоєному, відсутність матеріальної шкоди, знаходження на утриманні неповнолітньої дитини, що передбачено ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 передбаченої ст.67 КК України, в обвинувальному акті затвердженого прокурором не вказано.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вище наведене, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, що він задовільно характеризується по місцю проживання, на утриманні має неповнолітню дитину, працює неофіційно, хворіє, визнав повністю вину та щиро в цьому розкаявся, від скоєного значної шкоди не наступило, матеріальна шкода за викрадене повністю повернуто, цивільного позову по матеріалах не заявлено. Однак, обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин під час відбування покарання, не ставши на шлях виправлення. А тому, враховуючи відношення обвинуваченого до наслідків скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, за ч.2 ст.15, ст.185 ч.2 КК України, у межах санкції статті, у виді позбавлення волі, і не вбачає підстав та можливості, для призначення іншої міри покарання.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд, вважає за необхідне, відповідно до ст.71 ч.1 КК України, до призначуваного покарання, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно приєднати, частково не відбуте покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 21.04.2015 року, відповідно до якого він засуджений за ч.1 ст.289 КК України, до 3-х років позбавлення волі.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувались, в обранні вказаній особі до набрання вироком законної чинності запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, суд на даний час вбачає за необхідне вибрати особисте зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків.

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Судові витрати по матеріалах провадження не вказані.

Речові докази по матеріалах провадження : - дві акумуляторні батареї «Форекс-192», що передані під збережну розписку представнику підприємства, після набрання вироком законної чинності, залишити у власності ПП «Путята В.А.» та дозволити ними розпоряджатися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України (ред. 2001 р.), та призначити йому покарання за цією статтею, в виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до даного вироку, засудженому приєднати частково не відбуте покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 21.04.2015 року і визначити засудженому ОСОБА_4 остаточне покарання 3 (три) роки шість місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу, засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної чинності, - вибрати особисте зобов`язання та покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до суду по викликах на судові засідання; 2) не відлучатися з місця проживання, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи, а також роз`яснити засудженому, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Речові докази по матеріалах провадження : - дві акумуляторні батареї «Форекс-192», залишити у власності ПП « ОСОБА_5 » та дозволити ними розпоряджатися.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1