н/п 1-кп/640/516/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування примусових заходів виховного харауктеру до особи, яка не досягла віку, з якого може настати кримінальна відповідальнвсть
"10" серпня 2015 р.

Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітньої особи щодо якої вирішується
питання про застосування примусових заходів
виховного характеру - ОСОБА_4
законного представника неповнолітнього ОСОБА_5
захисника неповнолітнього адвоката - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова клопотання про застосування до особи, що не досягла віку, з якого може настати кримінальна відповідальність,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
05.08.2015 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло з прокуратури Київського району м. Харкова клопотання про застосування до ОСОБА_4 , який не досяг віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд бабусі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 2 роки.
Судом встановлено, що 15 вересня 2014 року близько до 01 год. 55 хв., неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 102, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, наніс йому разом з ОСОБА_8 не менше 5 ударів ногами по тулубу та голові ОСОБА_7 , чим спричинив останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи №3150-ая/14 від 17.09.2014, наступні тілесні ушкодження: синці на голові, тулубі, правій та лівій руках, синець на шиї, садна на голові, правій та лівій руках, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, підтверджуючи факт завдання легких тілесних ушкоджень, як зазначено вище, у вчиненому щиро розкаявся. Проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.
Враховуючи, що учасники судового розгляду, визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, встановлено, що неповнолітній обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглядає справу за правилами, встановленими вказаною нормою закону. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини в апеляційному порядку.
Показання неповнолітнього ОСОБА_4 є достовірними, узгодженими з іншими матеріалами справи. Підстав засумніватися в правдивості його свідчень у суду немає.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що до наявні достатні підстави вважати, що вина ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, - доказана повністю.
Прокурор клопотання підтримав, просив застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.
Адвокат неповнолітнього ОСОБА_4 , законний представник неповнолітнього просили клопотання прокурора задовольнити та передати бровко під нагляд бабусі ОСОБА_5 .
Неповнолітній проти передачі його під нагляд бабусі не заперечував.
За змістом ст. 22 КК України до кримінальній відповідальності за вчинення злочину передбаченого ст. 125 КК України підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося 16 років.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 15 років.
Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Отже, відповідно до вимог ч.2 ст.97 КК України, є підстави для застосування до неповнолітнього примусовий захід виховного характеру.
Вирішуючи питання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусовий захід виховного характеру, суд враховує його дії після вчинення суспільно-небезпечного діяння, задовільну характеристику за місцем навчання, те що він раніше не вчиняв суспільно-небезпечні діянні, у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до п. 7 Постанови ВСУ «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» від 15.05.2006 N 2, строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
ОСОБА_4 досягне повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Враховуючи, що у клопотання прокурор просить встановити строк нагляду 2 роки, то строк нагляду закінчиться 10.08.2017 року, тобто нагляд здійснюватиметься довше ніж ОСОБА_4 досягне повноліття, що є недопустимим.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусового заходу виховного характеру у виді передачі під нагляд бабусі ОСОБА_5 .
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 500, 501 КПК України, ст.ст. 97, 105 КК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд бабусі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 1 (один) рік.
На Ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти діб до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова.