Справа № 467/1058/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.10.2015 року Арбузинський районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 06.03.2015 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробувальним строком на 1 рік

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
Відповідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 18 березня 2015 року о 08-00 год. у нього, разом із іншою особою, відносно якої виділено матеріали кримінального провадження в окреме, виник умисел на таємне викрадення металевої ємності з території домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, особа, відносно якої виділено матеріали кримінального провадження в окреме, о 09 год. 30 хв. зустрівся із ОСОБА_4 , з яким за попередньою змовою вирішив вчинити крадіжку металевої ємності з території домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 , куди вони мали вільний доступ, оскільки працювали по будівництву в ОСОБА_6 .

Так, о 09 год. 50 хв.18 березня 2015 року особа, відносно якої виділено матеріали кримінального провадження в окреме, та ОСОБА_4 прийшли до зазначеної території домоволодіння та розуміючи протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, з приміщення гаражу, двері якого не були зачинені на замок, таємно викрали металеву ємність вагою 107 кг загальною вартістю 385 грн. 20 коп., яка належала потерпілому

ОСОБА_6 подальшому викраденим майном особа, відносно якої виділено матеріали кримінального провадження в окреме, та ОСОБА_4 розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 385 грн. 20 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні, до початку розгляду справи потерпілий ОСОБА_6 надав суду клопотання, про закриття кримінального провадження в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Претензій до останнього не має.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за обставин, встановлених органами досудового розслідування визнав повністю та надав пояснення про те, що 18 березня 2015, у нього та у особи, відносно якої виділено матеріали кримінального провадження в окреме, з`явився намір викрасти металеву ємність з гаражу домоволодіння, де виконував роботу за вказівкою роботодавця ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_4 не тривалий час працював в його домогосподарстві та виконував будівельно-ремонтні роботи, тому мав вільний доступ до гаражу, який не був зачинений на замок.

Прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого не заперечували проти задоволення вказаного клопотання

Заслухавши думку учасників розгляд справи, дослідивши обвинувальний акт, клопотання потерпілого, договір про надання послуг, Акт приймання-передачі наданих послуг, суд вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Стаття 3 КПК України не містить визначення поняття «найманий працівник», натомість ч.2 цієї статті передбачає, що інші терміни, що вживаються в цьому Кодексі, визначаються спеціальними нормами у цьому Кодексі та інших законах України. Так, п.11 ст. 1 Закону України від 02.03.2000 № 1533-III «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачає, що найманий працівник - це фізична особа, яка працює за трудовим договором (контрактом) на підприємстві, в установі та організації або у фізичної особи.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 є найманим працівником потерпілого ОСОБА_6 на підставі договору про надання послуг, укладеного між працівником і фізичною особою від 01.03.2015 року.

Крім цього, суд враховує положення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» відповідно якого фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу. Фактичний допуск ОСОБА_4 до роботи було підтверджено під час судового розгляду кримінального провадження показаннями потерпілого ОСОБА_6 .

При дослідженні клопотання про закриття кримінального провадження, під час судового засідання встановлено, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України порушено за заявою потерпілого, з яким у обвинуваченого був укладений договір про надання послуг, та даним злочином завдано шкоду виключно майну потерпілого.

Таким чином, клопотання потерпілого про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з врахуванням вимог ст. 26 КПК України.

У відповідності до ст. 477 КПК України кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до розряду приватного обвинувачення.

При цьому згідно ч. 6 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені п. 7 ч. 1 цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене і той факт, що потерпілий відмовився від підтримання обвинувачення щодо ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю.

Вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 06.03.2015 року, яким ОСОБА_4 визнано винним і засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України зі звільнення від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст. 284, 337, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання потерпілого ОСОБА_6 , задовольнити.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України закрити у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1

згідно з оригіналом

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1