Справа № 747/418/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/862/2015
Категорія - ч.1 ст.122 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на вирок Талалаївського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2015 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2015 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 залишено без розгляду, роз`яснено право пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства.

Як встановлено судом першої інстанції, 23 червня 2015 року близько 20-ї год. ОСОБА_7 , перебуваючи у власному господарстві в АДРЕСА_2 , умисно, на ґрунті раптово виниклої сварки, наніс ОСОБА_6 два удари кулаком правої руки в обличчя та один удар в область ліктьової кістки правої руки, в результаті чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому шилоподібного відростку правої ліктьової кістки, підслизового крововиливу на нижній губі та садна на правому передпліччі, що згідно висновку судово - медичної експертизи № 255 від 09.07.2015 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Не погоджуючись з рішенням суду потерпілий ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що покази ОСОБА_7 значно різняться на досудовому розслідуванні та під час підготовчого судового засідання. Зазначив, що прокурор не доповнив обвинувачення за ст.186 КК України, не зважив на неодноразові усні клопотання потерпілого в прокуратурі району та підтримане в судових засіданнях про відкрите викрадення його майна. Наголошує на неправильному застосуванні кримінального закону, з приводу додаткової кваліфікації злочину. Зазначає, що суд посилається на те, що ним не отримано доказів того, що дії підсудного направлені на крадіжку, також відмовляє в дослідженні наданих доказів які мають пряме значення для винесення законного рішення. Суд у вироку не зазначив і не зважив на те, що дії ОСОБА_7 мали виважений, обдуманий, послідовний, холоднокровний характер. Вважає, що відмова в додатковій кваліфікації дій ОСОБА_7 , ненадання права мати представника, відсутність правової допомоги, відмова в розгляді позову в судовому засіданні, незастосування кримінального закону в частині врахування наслідків що настали, як кваліфікуючої ознаки злочину, передбаченого ст.186 КК України істотно порушили його права, що призвело до прийняття необґрунтованого та несправедливого рішення. Відхилення клопотань про допит очевидців скоєних злочинів, не прийняття судом поданих потерпілим доказів призвели до порушення його прав як потерпілого у справі також як і цивільного позивача.

Прокурор подав письмові заперечення проти апеляційної скарги, в яких просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, прокурора, який також заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Потерпілий ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав частково і суду показав, що в 23 червня 2015 року він повертався додому, був напідпитку, і біля городу ОСОБА_9 побачив колеса, він їх взяв і кинув їх у кущі та пішов додому. Вдома ліг спати і прокинувся, коли до нього прийшов ОСОБА_9 і почав вимагати колеса. Тоді обвинувачений завдав йому два удари в обличчя, на обличчі була кров, розбив окуляри, після цього потерпілий пішов додому. Аналогічні пояснення були надані обвинуваченим і в суді апеляційної інстанції.

Такі показання обвинуваченого в повній мірі узгоджуються із показаннями потерпілого ОСОБА_6 ,який зазначив, що 23 червня 2015 року він був на своїй земельній ділянці працював там мотоблоком. Колеса з мотоблока зняв і поклав біля городу. Через деякий час він побачив, як пройшов ОСОБА_10 і забрав його колеса. Після цього потерпілий пішов до ОСОБА_10 додому, той був у літній кухні, і почав йому говорити про те, щоб повернув йому колеса, інакше він буде звертатись в міліцію. Тоді ОСОБА_10 схватив його за комір і два рази вдарив у потилицю, потерпілий повернувся до нього, тоді він два рази вдарив його по обличчю, він закривався рукою, той наніс ще один удар по руці. Після цього потерпілий пішов додому, викликав працівників міліції. Наступного дня звернувся за медичною допомогою та довгий час лікувався.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується і іншими доказами, зокрема: протоколом слідчого експерименту від 09.07.2015 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 та фототаблицями до нього; протоколом слідчого експерименту від 16.07.2015 року та фототаблицями до нього, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_7 ; висновком експерта № 255 від 09 липня 2015 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 було виявлено закритий перелом шилоподібного відростку правої ліктьової кістки, підслизовий крововилив на нижній губі та садно на правому передпліччі.

Таким чином, вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повній мірі підтверджується показанням потерпілого, які в повній мірі узгоджуються з висновком експерта, а тому обґрунтовано визнані судом першої інстанції за достовірні.

Тому, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисне нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та обґрунтовано дійшов висновку про призначення йому покарання у виді обмеження волі, в межах санкції статті, що йому інкримінують, із застосуванням ст.75 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги потерпілого з приводу того, що суд не доповнив обвинувачення за ст.186 КК України та не прийняв до уваги докази, які підтверджують вину обвинуваченого у скоєнні грабежу, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, а не навпаки.

Таким чином, суд першої інстанції відповідно до вимог законодавства провів судовий розгляд в межах обвинувачення і обґрунтовано відмовив у задоволення клопотань потерпілого про допит свідків про обставини, які не стосуються пред`явленого обвинувачення.

Також, не можуть бути взяті до уваги доводи апеляційної скарги потерпілого з приводу вирішення цивільного позову, адже відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, цивільний позов ОСОБА_6 під час судового розгляду, що підтверджується журналом та звукозаписом судового засідання, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку та залишив його без розгляду, роз`яснивши потерпілому право пред`явлення такого позову в порядку цивільного судочинства.

Крім того, в апеляційній скарзі потерпілий ставить питання про скасування вироку місцевого суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Статтею 415 КПК України визначені підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, однак на жодну з них потерпілий не посилається в своїй апеляції. Не встановлено таких підстав і під час розгляду кримінального провадження в апеляційній інстанції.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Талалаївського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4