Справа №443/1040/15-к Провадження №1-кп/443/93/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2015 року м.Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Жидачівського районного суду у відкритому судовому засіданні справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000473 від 18.05.2015 року, щодо обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Журавно Жидачівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, такого, що не має судимості відповідно до ст.89 КК України, стосовно якого запобіжний захід не обирався,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, ,
з участю сторін:

обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої сторони ОСОБА_5

захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

встановив:
ОСОБА_3 18 травня 2015 в нічний час у м.Жидачеві знаходячись на "Алеї Героїв Небесної сотні" в районі адмінбудинку по вул.Шашкевича та виявши саджанці ялівцю, що ростуть з обох сторін даної алеї, з метою їх викрадення, таємно вийняв із грунту та викрав 11 саджанців ялівцію породи "Blu Arrow", вартістю 150 грн. за один саджанець, загальною вартістю 1650 грн., заподіявши на вказану суму матеріальну шкоду Жидачівському МВУКГ.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та показав, що дійсно 18 травня 2015 року в м. Жидачеві знаходячись на "Алеї Героїв Небесної сотні", виявив там саджанці ялівцю, які вирішив викрасти. На реалізацію свого умислу вирвав 11 саджанців, які у подальшому продав своїй сестрі ОСОБА_6 за 100 грн.. У вчиненому розкаявся, часткового відшкодував завдану шкоду у розмірі 1000 грн..

Представник потерпілої сторони ОСОБА_5 підтвердила обставини при яких було виявлено викрадення саджанців ялівцю та зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, однак із врахуванням того, що обвинуваченим ОСОБА_3 на момент розгляду справи відшкодовано 1000 грн. завданої шкоди, просила стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь Жидачівського МВУКГ матеріальну шкоду завдану крадіжкою у розмірі 500 грн..

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просив розглянути кримінальну справу та не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений вину у вчиненому злочині визнав повністю.

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_3 положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, поскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), а тому кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України є вірною.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України віднесений до нетяжких злочинів, обставини, які пом"якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих злочинів, однак судимість погашена відповідно до ст.89 КК України, має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, на утриманні малолітня дитина, посередньо характеризується за місцем проживання.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом"якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, суспільну значимість вчиненого.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності. Суд прийшов до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді арешту. Підстав для застосування більш м"яких видів покарання суд не знаходить.

По справі представником потерпілої сторони Жидачівського МВУКГ за довіреністю ОСОБА_5 , був заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь Жидачівського МВУКГ матеріальної шкоди в розмірі 1500(тисячі п"ятсот) грн. 00 коп...

В судовому засіданні представник цивільного позивача ОСОБА_5 уточнила свої позовні вимоги, зменшивши розмір позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди до 500 грн..

Згідно із ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд в залежності від доведеності підстав та розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню у сумі 500 грн., оскільки вони підтверджені відповідними матеріалами кримінального провадження.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

В ході досудового розслідування відносно обвинуваченого не було обрано запобіжного заходу. Разом із тим, беручи до уваги те, що ОСОБА_3 офіційно ніде не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів судимість за які у встновленому законом порядку погашена, є ризик, що він буде переховуватися від суду, а тому з метою усунення вказаного ризику суд приходить до висновку, що йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, предбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання у виді арешту на строк 2(два) місяці.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк покарання відраховувати з 20.08.2015 року з урахуванням того, що одному дню тримання під вартою відповідає один день арешту.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь Жидачівського МВУКГ заподіяну скоєним злочином матеріальну шкоду у розмірі 500 (п"ятсот) гривень 00 копійок.

Речові докази - 8 саджанців ялівця, які передані на зберігання Жидачівському МВУКГ, залишити йому, як власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя _________________________
20.08.2015