Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0604/4-727/2012 Головуючий у 1-й інст. Лєдньов
Категорія ст. 165-2, 154-1 КПК Доповідач Михайловський В. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Михайловського В.І.

суддів: Фоміна Ю.В.,

ОСОБА_1

з участю: прокурора Даракчі О.Г.

адвоката ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за апеляціями прокурора Даракчі О.Г., адвоката ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 29 травня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою щодо обвинуваченого

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, фізичної особи-підприємця, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого, -

обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 70 000 (сімдесяти тисяч) грн. з покладенням певних обовязків, передбачених ст. 1491 КПК України.

Згідно змісту постанови суду та матеріалів справи, проведеним досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3 в період 2008 року умисно ухилився від сплати до державного бюджету податку на додану вартість в сумі 3 638 250, 00 грн. та податку на прибуток підприємства в сумі 4 547 813, 00 грн., а всього податків в сумі 8 186 063, 00 грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах на вказану суму.

Слідчий звернувся з поданням про обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_3

Як зазначено у поданні, 21 травня 2012 року винесено постанову про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 27 ч. 5, 212 ч. 3 КК України.

ДПІ у м. Житомирі заявлено цивільний позов.

В апеляції прокурор просить постанову суду скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд. Посилається на те, що судом першої інстанції не враховано положень ст. 1541 КПК України, що призвело до істотного порушення вимог кримінально-процесуального закону та невірного його застосування.

В апеляції адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить постанову суду першої інстанції з підстав однобічності судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неправильного застосування кримінального закону скасувати, в задоволенні подання слідчого відмовити. Зазначає, що взагалі відсутні підстави для обрання будь-якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_3

На думку адвоката, суд не взяв до уваги позицію захисту з приводу незаконного порушення даної кримінальної справи і обрання запобіжного заходу, а також судом не враховано, що ОСОБА_3 постійного доходу не має, на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей і дружина, яка не має постійного місця роботи.

Заслухавши доповідача по справі, міркування прокурора, який підтримав подану ним апеляцію з наведених мотивів та заперечував проти апеляції адвоката ОСОБА_2, обвинуваченого ОСОБА_3 та в його інтересах захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляцію адвоката та заперечували проти апеляції прокурора, вивчивши матеріали подання та кримінальної справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора та адвоката ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Як передбачено ст. 165 ч. 6 КПК України, у справах про злочини, за які передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або взяття під варту у випадках та в порядку, передбачених законом.

Основне покарання за ст. 212 ч. 3 КК України передбачено у вигляді штрафу від пятнадцяти до двадцяти пяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд першої інстанції, при визначенні розміру застави щодо ОСОБА_3, виходив із положень ст. 1541 ч. 4 п. 2 КПК України.

У ст. 1541 ч.5 КПК України зазначено, що у всіх випадках розмір застави не може бути меншим від розміру цивільного позову, розміру майнової шкоди, завданої злочином, або розміру отриманого внаслідок вчинення злочину доходу, обґрунтованих достатніми доказами.

Розмір майнової шкоди, завданої злочином у кримінальній справі, встановлено в сумі 8 186 063, 00 грн. та на вказану суму заявлено цивільний позов. Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінальної справи, це є розмір коштів, які мали б, на думку органів досудового слідства, надійти до державного бюджету, але у даний час не надійшли, у звязку з ухиленням певних осіб від сплати податків.

За результатами вивчення матеріалів справи, колегія суддів вважає, що заявлений цивільний позов не може вважатися таким, що є обґрунтований достатніми доказами, оскільки існуючі у ньому доводи про заподіяння обвинуваченим ОСОБА_3 державі майнової шкоди шляхом умисного ухилення від сплати податків не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, ст. 28 КПК України передбачено, що цивільний позов по справі може бути предявленим лише за наявності заподіяної матеріальної шкоди.

Зміст диспозицій ст.212 КК України не передбачає наявність кваліфікуючої ознаки заподіяння майнової шкоди. При цьому, з огляду на даний закон, суми податків, від сплати яких має місце умисне ухилення, законодавець не вважає, як заподіяння шкоди. Така шкода може бути встановленою лише після набрання обвинувальним вироком законної сили, та складається з суми штрафних фінансових санкцій і пені.

Відповідно до розяснень, що містяться у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 із змінами, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992 р., № 12 від 3.12.1997 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК України, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК України.

Колегія суддів вважає безпідставними викладені в апеляції посилання адвоката на незаконне порушення даної кримінальної справи щодо обвинуваченого ОСОБА_3 за відсутністю доказів і складу злочину, оскільки вказане питання законності порушення кримінальної справи може вирішуватися судом виключно в порядку ст.ст. 2367, 2368 КПК України.

За вказаних обставин, при вирішенні питання про суму застави щодо обвинуваченого ОСОБА_3, суд першої інстанції обгрунтовано керувався ч.4 ст.154 1 КПК України та встановив її у межах, наближених до максимального розміру, передбаченого кримінально-процесуальним законом щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, з чим також погоджується колегія суддів, не вбачаючи будь-яких підстав для скасування постанови Богунського районного суду м. Житомира від 29 травня 2012 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366, 1541 , 1652 , 382, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, та адвоката ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3, залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 29 травня 2012 року про задоволення подання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 70 000 грн. щодо обвинуваченого ОСОБА_3 без зміни.

Судді: