справа №619/2063/15-к
провадження №1-кп/619/51/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2016 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів: - ОСОБА_2 ,
- ОСОБА_3 ,
при секретарях судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
представника потерпілих - ОСОБА_10 ,
захисників - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Дергачі кримінальне провадження щодо

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогань Харківського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.149, ч.2 ст.149 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_15 з початку січня 2015 року, перебуваючи в м. Харкові, діючи умисно із корисливих спонукань, посягаючи на фізичну свободу та особисту недоторканість особи та об`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи умисел, спрямований на торгівлю людьми, здійснення незаконних угод, об`єктом яких є людина, а також вербування, переміщення, одержання та подальшу передачу людини, вчинених з метою експлуатації з використанням уразливого стану, у телефонному режимі домовився з невстановленою особою, яка перебувала в м. Харкoві, про здійснення підбору осіб жіночої статі, які знаходились у скрутному матеріальному стані, для подальшого їх вербування та переміщення до міста Москви Російської Федерації, з метою їх подальшої сексуальної експлуатації.

На виконання свого протиправного умислу ОСОБА_15 30.01.2015 року о 20 годині, заздалегідь домовившись про місце зустрічі на Московському проспекті в м. Харкові зустрівся там з ОСОБА_16 .

Пiд час зустрічі ОСОБА_15 візуально визначив зовнішні дані ОСОБА_16 , як ті, що підходять для надання платних сексуальних послуг, а також із розмови з`ясував, що ОСОБА_16 перебуває у тяжкому матеріальному стані, та, використовуючи її уразливий стан, запропонував ОСОБА_16 займатись проституцією в м. Москва Росiйської Федерації. При цьому, ОСОБА_15 , використовуючи її уразливий стан, який виражався у тяжкому матеріальному положенні, з метою вербування ОСОБА_16 для подальшої сексуальної експлуатації на території м. Москва Російської Федерації, пообіцяв останній, яка на той час не мала постійної роботи та джерел існування, що у разі її згоди на цю пропозицію їй будуть сплачувати суму не менш ніж 30000-40000 гривень в місяць за надання послуг сексуального характеру, що було для ОСОБА_16 значною сумою.

ОСОБА_16 , не маючи роботи та джерел для існування, перебуваючи у тяжкому матеріальному становищі, погодилась на вказану пропозицію ОСОБА_15 .

На підставі викладеного вище ОСОБА_15 , використовуючи уразливий стан, який виразився у тяжкому матеріальному становищі, завербував ОСОБА_16 з метою подальшої експлуатації на території м. Москва Російської Федерації.

Крім цього, в кінці січня 2015 року ОСОБА_15 зателефонувала невстановлена особа з м. Харкова та повідомила, що підшукала для нього ще одну особу жіночої статі.

На виконання свого протиправного умислу ОСОБА_15 , діючи повторно, в лютому 2015 року о 19 годині, заздалегідь домовившись про місце зустрічі, біля станції метро «Унівеситет» в м. Харкові зустрівся з невстановленою слідством особою та ОСОБА_17 .

Під час зустрічі ОСОБА_15 візуально визначив зовнішні дані ОСОБА_17 , як такі, що підходять для надання платних сексуальних послуг, а також із розмови з`ясував, що остання перебуває у тяжкому матеріальному положенні та, використовуючи цей уразливий стан, запропонував їй займатись проституцією в м. Москва Російської Федерації. При цьому ОСОБА_15 , використовуючи її уразливий стан, який виражався у тяжкому матеріальному положенні, з метою вербування ОСОБА_17 для подальшої сексуальної експлуатації на території м. Москва Російської Федерації, пообіцяв останній, що у разі її згоди, їй будуть сплачувати суму не менш ніж 45000 гривень в місяць за надання послуг сексуального характеру, що являлось для ОСОБА_17 значною сумою.

Остання, не маючи роботи та джерел для існування, перебуваючи у тяжкому матеріальному становищі, погодилась на вказану пропозицію ОСОБА_15 . На підставі викладеного вище ОСОБА_15 , використовуючи уразливий стан, який виразився у тяжкому матеріальному становищі, завербував ОСОБА_17 з метою подальшої експлуатації на території м. Москва Російської Федерації.

Крім цього, на початку лютого 2015 року ОСОБА_15 зателефонувала вищевказана невстановлена особа з м. Харкова та повідомила, що підшукала для нього ще одну особу жіночої статі.

На виконання свого протиправного умислу ОСОБА_15 , діючи повторно, 04 лютого 2015 року о 15 годині, заздалегідь домовившись про місце зустрічі біля метро «Університет» в м. Харкові зустрівся з невстановленою слідством особою та ОСОБА_18 .

Під час зустрічі ОСОБА_15 візуально визначив зовнішні дані ОСОБА_18 , як ті, що підходять для надання платних сексуальних послуг, а також із розмови з`ясував, що остання перебуває у тяжкому матеріальному положенні, та, використовуючи цей її уразливий стан, запропонував їй займатись проституцією в м. Москва Російської Федерації. При цьому ОСОБА_15 , використовуючи її уразливий стан, який виражався у тяжкому матеріальному положенні, з метою вербування ОСОБА_18 для її подальшої сексуальної експлуатації на території м. Москва Російської Федерації, пообіцяв ОСОБА_18 , що у разі її згоди, їй будуть сплачувати суму не менш ніж 45000 гривень в місяць за надання послуг сексуального характеру, що являлось для ОСОБА_18 значною сумою. Остання, не маючи роботи та джерел для існування, перебуваючи у тяжкому матеріальному становищі, погодилась на вказану пропозицію ОСОБА_15 . На підставі викладеного вище ОСОБА_15 , використовуючи уразливий стан, який виразився у тяжкому матеріальному становищі, завербував ОСОБА_18 з метою подальшої експлуатації на території м. Москва Російської Федерації.

27.03.2015 року, о 19 годині 45 хвилин, біля митного посту «Гоптівка» Харківської митниці ДФС, за адресою: 38-й км траси «Харків-Бєлгород», Дергачівський район, Харківська область ОСОБА_15 був затриманий співробітниками міліції, коли намагався вивезти до міста Москва Російської Федерації для подальшої сексуальної експлуатації ОСОБА_18 та ОСОБА_16 .

Крім цього, на виконання свого протиправного умислу, ОСОБА_15 , діючи повторно, 05 лютого 2015 року о 15 годині, заздалегідь домовившись про місце зустрічі біля метро «Університет» в м. Харкові зустрівся з невстановленою слідством особою та ОСОБА_19 .

Під час зустрічі ОСОБА_15 візуально визначив зовнішні дані ОСОБА_19 як ті, що підходять для надання платних сексуальних послуг, а також із розмови з`ясував, що остання перебуває у тяжкому матеріальному положенні, та, використовуючи цей її уразливий стан, запропонував їй займатись проституцією в м. Москва Російської Федерації. При цьому, ОСОБА_15 , використовуючи її уразливий стан, який виражався у тяжкому матеріальному положенні, з метою вербування ОСОБА_19 для її подальшої сексуальної експлуатації на території м. Москва Російської Федерації, пообіцяв ОСОБА_19 , що у разі її згоди, їй будуть сплачувати суму не менш ніж 45000 гривень в місяць за надання послуг сексуального характеру, що являлось для неї значною сумою. Остання, не маючи роботи та джерел для існування, перебуваючи у тяжкому матеріальному становищі, погодилась на вказану пропозицію ОСОБА_15 . На підставі викладеного вище ОСОБА_15 , використовуючи уразливий стан, який виразився у тяжкому матеріальному становищі, завербував ОСОБА_19 з метою подальшої експлуатації на території м. Москва Російської Федерації.

Крім цього, на початку лютого 2015 року ОСОБА_15 зателефонувала невстановлена особа з м. Харкова та повідомила, що підшукала для нього ще одну особу жіночої статі.

На виконання свого протиправного умислу, ОСОБА_15 , діючи повторно, 06 лютого 2015 року о 16 годині, заздалегідь домовившись про місце зустрічі, біля ТЦ «AVE PLAZA», розташованого по вул. Сумській, 10 в м. Харкові, зустрівся з невстановленою слідством особою та ОСОБА_20 .

Під час зустрічі ОСОБА_15 візуально визначив зовнішні дані ОСОБА_20 як ті, що підходять для надання платних сексуальних послуг, а також із розмови з`ясував, що остання перебуває у тяжкому матеріальному положенні та, використовуючи цей уразливий стан, запропонував їй займатись проституцією в м. Москва Російської Федерації. При цьому ОСОБА_15 , використовуючи її уразливий стан, який виражався у тяжкому матеріальному положенні, з метою вербування ОСОБА_20 для подальшої сексуальної експлуатації на території м. Москва Російської Федерації, пообіцяв останній, що у разі її згоди, їй будуть сплачувати суму не менш ніж 45000 гривень в місяць за надання послуг сексуального характеру, що являлось для ОСОБА_20 значною сумою.

Остання, не маючи роботи та джерел для існування, перебуваючи у тяжкому матеріальному становищі, погодилась на вказану пропозицію ОСОБА_15 . На підставі викладеного вище, ОСОБА_15 , використовуючи уразливий стан, який виразився у тяжкому матеріальному становищі, завербував ОСОБА_20 з метою подальшої експлуатації на території м. Москва Російської Федерації.

Своїми протиправними діями ОСОБА_15 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.149 КК України, а саме вербування людини, вчинене з метою сексуальної експлуатації, з використанням уразливого стану особи.
Крім того, ОСОБА_15 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.149 КК України, а саме вербування людини, вчинені з метою сексуальної експлуатації, з використанням уразливого стану особи, вчинені повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.149, ч.2 ст.149 КК України визнав частково. Пояснив, що його знайомий власник готелю ОСОБА_21 запропонував йому угоду, згідно якої ОСОБА_21 віддасть йому право здійснювати будівництво його готелю в м. Москва, а він знайде йому дівчат, які займаються професійно проституцією. Вони обговорили умови, за якими дівчата будуть проживати, харчуватися та працювати в готелі, їх охороною буде займатись охоронець готелю, заробітна плата складатиме 100000 150000 рублів на місяць. Після чого 30.12.2014 року він написав в соціальній мережі «Вконтакте» своїй знайомій ОСОБА_22 та повідомив, що йому потрібні дівчини, які займаються наданням інтимних послуг для роботи в готелі в м. Москва. Через деякий час ОСОБА_23 повідомила, що знайшла йому таких дівчат двох, які працювали в борделях в м. Харкові та двох, які на даний час надають ескорт послуги в м. Києві, але за кожну дівчину вона вимагала по 100 доларів. З кожною із дівчат - ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 він зустрічався особисто, повідомляв їм про умови роботи та цікавився про те чим вони займаються. Останні повідомляли, що роботи такого характеру в м. Харкові немає. Дівчата мали золоті прикраси та дорогий одяг. З дівчатами він зустрічався в м. Харкові біля станції метро «Університет» та на вул. Сумській. Впевнившись, що вони надають послуги інтимного характеру він повідомив ОСОБА_24 , що у нього є такі дівчати, але за кожну у якості передплати необхідно віддати по 100 доларів США, на що останній не погодився доки дівчат не побачить особисто. За таких умов він спочатку відмовився, але ОСОБА_23 вмовила його перевезти дівчат до м. Москва та супроводжувати їх до знайомого ОСОБА_24 , оскільки дівчата вже приготувались. За таких обставин він перевів на картковий рахунок ОСОБА_25 2300 гривень у якості авансу та домовився зустрітись з останньою та чотирма дівчатами на митному посту Гоптівка для супроводу до м. Москва Російської Федерації. ОСОБА_26 привезла тільки двох дівчат ОСОБА_18 та ОСОБА_16 . Через деякий час його затримали працівники міліції. Цивільні позови обвинувачений не визнав в повному обсязі, оскільки вважає, що його діями не було завдано ніякої моральної шкоди потерпілим; вони погодились їхати до м. Москва добровільно.

Вина обвинуваченого ОСОБА_15 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.149, ч.2 ст.149 КК України доведена у повному обсязі та підтверджується показаннями потерпілих в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що вона навчалася в Харківському університеті, після закінчення з серпня 2014 по вересень 2014 року працювала в магазині «Сільпо», але у зв`язку з маленькою заробітною платою звільнилась. Почала орендувати квартиру в м. Харкові, оскільки повернутись додому в м. Донецьк не могла через воєнні дії. Взяла в ПАТ «ПриватБанк» кредит у розмірі 5000 гривень для сплати оренди за квартиру. Через інтернет шукала роботу. Через деякий час їй зателефонувала маловідома їй ОСОБА_27 та повідомила, що має пропозицію роботи, але для цього необхідно зустрітись з ОСОБА_28 , який конкретніше розкаже про її умови. В кафе на станції метро «Університет» вона, ОСОБА_27 та ОСОБА_29 зустрілись. Останній повідомив, що є роботи з надання інтимних послуг в готелі в м. Москва Російської Федерації, заробітна плата складає 45000 гривень на місяць, проживання та харчування безкоштовне в цьому ж готелі, безпека гарантована. Вона повідомила, що їй необхідно подумати. Через деякий час ОСОБА_30 зателефонував їй дізнатись про її рішення. Вона з умовами погодилась, оскільки їй потрібна була робота. ОСОБА_27 привезла її та ОСОБА_16 на митний пост «Гоптівка», де їх зустрів ОСОБА_15 для подальшого супроводу до м. Москва Російської Федерації. Після чого їх затримали робітники міліції.

Потерпіла ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає зі своєю бабусею та семирічною дитиною. Працювала в ТЦ «Барабашова». Шукала роботу, оскільки грошей не вистачало. В парку Горького навесні 2014 року познайомилась з ОСОБА_27 та її компанією. Через деякий час їй зателефонувала ОСОБА_27 та повідомила, що ОСОБА_29 пропонує роботу, але для цього їй необхідно з ним зустрітись і він конкретніше розкаже про її умови. В кафе на Московському проспекті в м. Харкові вона зустрілась з ОСОБА_28 . Останній повідомив, що є роботи з надання інтимних послуг в готелі в м. Москва Російської Федерації, заробітна плата складає 45000 гривень на місяць, проживання та харчування безкоштовне в цьому ж готелі, безпека гарантована. Вона спочатку відмовилась. Через деякий час ОСОБА_30 зателефонував їй дізнатись про її рішення. Вона погодилась, оскільки їй потрібна була робота.

Потерпіла ОСОБА_17 пояснила в судовому засіданні, що вона навчалася в Харківській національній академії міського господарства, працювала в ресторані потім штат скоротили. З вересня 2014 року почала знімати квартиру з подругою. Через інтернет шукала роботу. Мала невиплачений кредит в розмірі 48 тисяч гривень. Через деякий час їй зателефонувала маловідома їй ОСОБА_27 та повідомила, що у неї є робота. В кафе біля станції метро «Університет» зустрілась з ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , який розказав про її умови. Останній повідомив, що є роботи з надання інтимних послуг в готелі в м. Москва Російської Федерації, заробітна плата складає 45000 гривень за місяць, проживання та харчування безкоштовне в цьому ж готелі, безпека гарантована. Вона сказала, що проституцією не займалась, але за таку заробітну плату погодилась. Але в зазначений час виїхати до м. Москва Російської Федерації не змогла.

Потерпіла ОСОБА_19 пояснила, що вона підробляла фотомоделлю для каталогів одягу, офіційно не працювала. Влітку працювала в кафе. Закінчила НТУ ХПІ. Проживає з батьками. В грудні 2014 року познайомилась з ОСОБА_27 . Через деякий час їй зателефонувала ОСОБА_27 та повідомила, що у неї є пропозиція щодо роботи в м. Москва Російської Федерації. В кафе біля станції метро Університет вона з ОСОБА_27 та ОСОБА_28 зустрілись. Останній повідомив, що це робота з надання інтимних послуг в готелі в м. Москва Російської Федерації, заробітна плата складає 45000 гривень на місяць, проживання та харчування безкоштовне в цьому ж готелі, безпека гарантована. Вона погодилась, оскільки її квартиру нещодавно пограбували, та очікувала телефонного дзвінка від ОСОБА_27 , яка повинна була повідомити час виїзду.

Вина ОСОБА_15 також підтверджується сукупністю наступних доказів:
-протоколом огляду місця події від 27.03.2015 року;
-протоколом за результатами контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 28.03.2015 року;
-протоколом огляду предметів, документів від 04.05.2015 року;
-довідкою про рух коштів, квитанцією про зняття коштів;
-протоколами про результати проведення НСРД від 10.03.2015 року, 17.04.2015 року, 14.05.2015 року, (аудіо, відео контролю);
- протоколом зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з додатками до них від 14.05.2015 року.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_15 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, його дії щодо ОСОБА_16 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.149 КК України вербування людини, вчинене з метою сексуальної експлуатації, з використанням уразливого стану особи, дії щодо ОСОБА_18 , ОСОБА_31 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.149 КК України - вербування людини, вчинене з метою сексуальної експлуатації, з використанням уразливого стану особи, вчинене повторно.
Суд також враховує, що склади злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 149 КК України, є закінченими з моменту вербування людини.
Щодо пояснень обвинуваченого про те, що потерпілі не перебували в уразливому стані, суд виходить з наступного.
Згідно ч.1 приміток до ст.149 КК України під експлуатацією людини в цій статті слід розуміти всі форми сексуальної експлуатації.
Відповідно до ч.2 приміток до ст.149 КК України у статтях 149 та 303 цього Кодексу під уразливим станом особи слід розуміти зумовлений фізичними чи психічними властивостями або зовнішніми обставинами стан особи, який позбавляє або обмежує її здатність усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, приймати за своєю волею самостійні рішення, чинити опір насильницьким чи іншим незаконним діям, збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин.
Посилання обвинуваченого на те, що у потерпілих був дорогий одяг та прикраси, а тому він не вважає їх стан уразливим, спростовується поясненнями потерпілих, допитаних у судовому засіданні, а також протоколами НСРД, з яких вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_15 потерпілі повідомляли йому певні обставини, з яких чітко вбачається уразливий стан, такі як заборгованість перед банками, відсутність роботи, велика потреба в грошових коштах.
Що стосується пояснень обвинуваченого, що дівчат було 4, і він заперечує факт вербування ОСОБА_20 , такі пояснення спростовуються протоколами НСРД, в тому числі протоколом від 10.03.2015 року, аркуші 17-21 протоколу.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_15 злочину, передбаченого ч.1 ст.149 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, злочинів, передбачених ч.2 ст.149 КК України, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, дані про ОСОБА_15 , який не працює, за місцем проживання характеризується добре, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_15 покарання у виді позбавлення волі.
Суд не приймає визнання вини та щире каяття у виді пом`якшуючих вину обставин, оскільки обвинувачений лише формально пояснив, що визнає вину, але його пояснення в судовому засіданні свідчать, що це є його способом захисту, а його пояснення щодо обставин справи не відповідають встановленим судом.
При цьому суд вважає можливим призначити покарання в мінімальних розмірах санкцій статей, без конфіскації майна, та застосувати принцип повного поглинення більш суворим покаранням менш суворого, виходячи з характеру скоєних кримінальних правопорушень, відсутності обтяжуючих обставин, позитивної характеристики обвинуваченого, наявності у нього на утриманні хворої матері та з урахуванням позиції потерпілих.
Посилання на хворий стан самого обвинуваченого суд оцінює з урахуванням довідки медичної частини Харківської УВП № 27 на а.с. 107, з якої вбачається, що стан його здоров`я задовільний.
Щодо заявлених цивільних позовів, суд виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Заявлені потерпілими ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_32 , ОСОБА_17 цивільні позови про стягнення з ОСОБА_15 моральної шкоди у розмірі по 5000 гривень кожній, суд, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості та враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань, вважає можливим задовольнити повністю.
Приймаючи таке рішення, суд виходить з того, що потерпілі перебували в уразливому стані, внаслідок чого були змушені прийняти пропозицію ОСОБА_15 .
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до положень КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 128, 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_15 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.149, ч.2 ст.149 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.149 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.149 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_15 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_15 на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27.03.2015 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання з 27.03.2015 року.

Цивільний позов ОСОБА_16 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_16 моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_18 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_18 моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_33 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_33 моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_17 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_17 моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Речові докази картку «Сбербанк Росії»; телефон «Нокіа RM 969» з сім картками Лайф та МТС, телефон «Самсунг GT» з сім-карткою Лайф, які знаходяться на зберіганні в камері схову СУГУМВС України в Харківській області повернути власнику.
Речові докази грошові кошти у сумі 164 гривні, грошові кошти в сумі 2305 гривень, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000061 залишити в матеріалах провадження.
Речові докази виписку по рахунку, чек про зняття грошових коштів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження н.п. 1-кп/619/51/16 залишити в матеріалах провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - з моменту вручення йому копії вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3