1-кп/357/878/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.09.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Головурів Бориспільського району, Київської області, одруженого, раніше не судимого, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, призваного 24 березня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив військову службу за мобілізацією у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 (п/п НОМЕР_2 ), солдат запасу, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно якого запобіжний захід не обирався

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Згідно з наказом командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади (польова пошта НОМЕР_2 ) від 24 березня 2014 року № 61 (по стройовій частині) його, призваного відповідно до мобілізаційного плану ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення, а згідно з наказом командира тієї ж військової частини від 25 березня 2014 року №62 призначено на посаду старшого стрільця 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону. Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 29 серпня 2014 року №137 солдата ОСОБА_5 зараховано у розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 , що дислокується по АДРЕСА_2 . 4 серпня 2015 року згідно з наказом №219 командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 солдата ОСОБА_5 звільненого 7 березня 2015 року відповідно до наказу №45-рс командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 у запас з лав ЗС України за пунктом 4 Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15/2015 «Про часткову мобілізацію», виключено зі списків особового складу частини і всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України під час проходження військової служби солдат ОСОБА_5 , як військовослужбовець ЗС України був повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків. Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, близько 8 години 1 вересня 2014 року самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , вибув до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де безпідставно до 4 серпня 2015 року проводив час на власний розсуд та ухилявся від обов`язків військової служби. 4 серпня 2015 року солдат ОСОБА_5 самостійно з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

Своїми умисними діями, вираженими у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад один місяць, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 407 КК України.

Під час судового розгляду справи між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 28 вересня 2015 року укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим за участі захисника, ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України. Крім того, сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.

Угода підписана сторонами та захисником була надана до суду під час судового розгляду справи.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 як таку, що відповідає вимогам закону.

Захисник ОСОБА_4 вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 як таку, що відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 від 28 вересня 2015 року, відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 3 ст. 407 КК України (на підставі ст. 69 КК України), також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.09.2015 року між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджене покарання на підставі ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень.

Міра запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_5 не обиралася.

Вирок може бути оскаржено з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_1 ,