Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/269/16-к
Провадження №: 1-кп/332/67/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2016 р.м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Заводського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження №0000099 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, освіта професійна технічна, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

09.10.2014 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст. 213 КК України до громадських робіт строком на 150 годин. 13.01.2015 року знятий з обліку Заводського МВ КВІ, у зв`язку з відбуттям громадських робіт;

20.01.2015 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до громадських робіт строком на 150 годин. Знятий з обліку Заводського МВ КВІ 07.05.2015 року, у зв`язку з відбуттям громадських робіт,-

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
09 січня 2016 року, приблизно о 18-00 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу із застосуванням власної фізичної сили зняв чавунну кришку люку телефонної каналізації, розташованої на узбіччі проїжджої частини поблизу будинку №31 по вул.Сеченова в м.Запоріжжя та почав котити її, тим самим виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, намагався викрасти майно, яке належить МКП «Основаніє», чим міг спричинити зазначеному підприємству матеріальну шкоду на суму 983 гривні 33 копійки, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, через те, що був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказане кримінальне правопорушення. Дійсно, 09.01.2016 року ввечері намагався викрасти металеву кришку люку щоб здати її на пункт прийому металобрухту та отримати гроші, у зв`язка з чим, із застосуванням власної фізичної сили, зняв кришку люку та почав котити її, однак був затриманий працівниками поліції.

Представник потерпілого КП «Основаніє» ОСОБА_5 , який належним чином був повідомлений судом про час та місце судового розгляду зазначеного кримінального провадження, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати кримінальне провадження без його участі та зазначив, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

У судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_4 .

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у даному кримінальному провадженні щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані, що характеризують особу винного, - раніше судимий, на диспансерному обліку у нарколога та психіатра не перебуває, стійкі соціальні зв`язки відсутні неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дані про його особу, наявність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд, з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, враховуючи відсутність відповідних клопотань у учасників процесу, вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
У ході досудового розслідування та в суді потерпілим цивільний позов заявлено не було, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що матеріальна шкода не спричинена.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.ст.366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Матеріали кримінального провадження №0000099 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою № 332/269/16-к.
Речові докази чавунну кришку люку, передану на відповідальне зберігання майстру ділянки №4 МКП «Основаніє» ОСОБА_6 , повернути власнику потерпілому МКП «Основаніє».
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1