Справа № 738/208/16-к
№ провадження 1-кп/738/19/2016
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року Менський районний суд
Чернігівської області
в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мена кримінальне провадження №0000030 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Чернігівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 11.06.2004 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном строком 1 рік; 31.05.2011 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки; 07.07.2015 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 150 годин громадських робіт,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 будучи засудженим 07.07.2015 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 150 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став і в період відбуття громадських робіт скоїв новий умисний злочин.

Так, засуджений ОСОБА_3 , будучи поставлений на облік кримінально виконавчою інспекцією, 17.08.2015 року ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, про що від останнього прийнято підписку, пояснення, встановлено день явки на реєстрацію до КВІ 2-й та 4-й вівторок кожного місяця, та будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, умисно та систематично ухилявся від відбування призначеного йому покарання.

Відповідно до направлення Менської кримінально виконавчої інспекції від 17.08.2015 року засуджений ОСОБА_3 повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт з 18.08.2015 року в КП «Менакомунпослуга».

28.08.2015 року до КВІ Менського району з КП «Менакомунпослуга» надійшла інформація, що ОСОБА_3 не прибув для відпрацювання громадських робіт 27 та 28 серпня 2015 року. 31.08.2015 року працівниками інспекції у засудженого було прийнято пояснення, встановлено причини не виходу на громадські роботи без поважних причин 27 та 28 серпня 2015 року, та з останнім проведено профілактичну бесіду в ході якої йому було додатково роз`яснено порядок та умови відбування громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність передбачену ч. 2 ст. 389 КК України, застосовано застереження у виді письмового попередження.

В серпні 2015 року ОСОБА_3 не відпрацював 8 годин громадських робіт з 36 годин, які передбачались графіком.

02.09.2015 року до КВІ Менського району з КП «Менакомунпослуга» надійшла інформація, що ОСОБА_3 не прибув для відпрацювання громадських робіт 02 вересня 2015 року. Того ж дня працівниками інспекції направлено виклик на адресу засудженого для явки в КВІ 09.09.2015 року. 03.09.2015 року до КВІ Менського району з КП «Менакомунпослуга» надійшла інформація, що ОСОБА_3 не прибув для відпрацювання громадських робіт 03 вересня 2015 року. 04.09.2015 року працівником КВІ Менського району здійснено перевірку виконання вироку суду, ОСОБА_3 не було виявлено на відпрацювання громадських робіт, про що складено акт. Крім цього, ОСОБА_3 не з`явився для відпрацювання громадських робіт 7, 8, 9, 10, 11, 14 вересня 2015 року. 09.09.2015 року засуджений ОСОБА_3 не з`явився за викликом до КВІ, працівники інспекції надіслали повторний виклик. 11.09.2015 року у ОСОБА_3 прийнято пояснення, встановлено причини не виходу на громадські роботи - без поважних причин 02, 03, 04, 07, 08, 09, 10 та 11 вересня 2015 року , а також неявка на реєстрацію до інспекції 08.09.2015 року, проведено профілактичну бесіду та винесено письмове попередження за невихід на громадські роботи без поважних причин, додатково роз`яснено порядок та умови відбування громадських робіт. В вересні 2015 року ОСОБА_3 не відпрацював 84 години громадських робіт з 88 годин, які передбачались графіком.

В жовтні 2015 року ОСОБА_3 не відпрацював жодної години громадських робіт з 84 годин, які передбачалися графіком.

Засуджений ОСОБА_3 систематично ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, на зауваження, попередження, профілактичні бесіди з боку КВІ Менського району та зі сторони відповідальної особи КП «Менакомунпослуга» не реагує.

Станом на 10 листопада 2015 року засуджений ОСОБА_3 відпрацював 32 години громадських робіт, не відбутих залишилось 118 годин.

Своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

21 січня 2016 року до суду разом з обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості від 30 листопада 2015 року .

Відповідно до даної угоди прокурор прокуратури Менського району Чернігівської області ОСОБА_6 уклав угоду з підозрюваним ОСОБА_3 щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а також покарання у вигляді 2 місяців 10 днів арешту.

Угодою передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 ч. 2 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглянувши питання про затвердження угоди, суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 468 ч. 1 п. 2 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 469 ч. 4 КПК України угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 389 КК України, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Під час розгляду справи з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд перед прийняттям рішення про затвердження угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості з`ясував, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_3 цілком та в повній мірі розуміє права, передбачені ст. 474 ч. 4 КПК України, зокрема, що кримінальне провадження відносно нього може бути розглянуто у судовому засіданні, де обвинувачений буде мати весь обсяг прав, серед яких заява клопотань про виклик свідків, надання доказів, що свідчать на його користь.

Беззаперечне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 є добровільним і не залежить від волі правоохоронних органів чи інших сторонніх осіб.

Таким чином, суд вважає, що укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам загальних засад призначення покарання.

Підстав для застосування запобіжного заходу для обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 314, 371, 374, 473 475, КПК України суд,

У Х В А Л И В:
Угоду від 30 листопада 2015 року по кримінальному провадженню №1-кп/738/19/2016 укладену між прокурором прокуратури Менського району Чернігівської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 про визнання винуватості затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 місяців арешту.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 07.07.2015 року, та керуючись положеннями ст. 72 КК України, остаточно визначити ОСОБА_3 термін для відбуття покарання 2 місяці 10 днів арешту.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дати затримання.

Вирок може бути оскаржено до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Менський районний суд Чернігівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні копія вироку направляється не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1