АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-11.11.2004 року по ст. 186 ч. 2, ст.187 ч.1 КК України на 4 роки позбавлення волі;
-26.06.2008 року по ст. 296 ч.2, ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,
по ст. 186 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 2500 гривень.
Цим же вироком визнаний винним та засуджений ОСОБА_8 , за ст.186 ч.2 КК України, вирок відносно якого не оскаржується.
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за скоєння наступного злочину.

03 листопада 2013 року, близько 03 години, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку № 6 по пр. Миру в м. Дніпропетровську, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, з корисливих мотивів, вступили в попередню змову з метою реалізації свого наміру, розподіливши ролі у вчиненні злочину.
Реалізуючи свій умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, в зазначений час та у вказаному місці, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 підійшов до раніше знайомого ОСОБА_9 і схопив його за одежу ззаду, з метою утримання. ОСОБА_8 в свою чергу, діючи з корисливих мотивів, умисно, діючи за попередньо змовою групою осіб, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, наніс два удари в обличчя ОСОБА_9 , заподіявши останньому фізичний біль. Після того, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, відкрито викрав чуже майно, забравши з рук ОСОБА_9 гаманець, вартістю 300 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 2 500 гривень та мобільний телефон «Nokia», вартістю 200 гривень, в комплекті з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Life», вартістю 55 гривень.
Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, відкрито викрали чуже майно, належне потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 3 055 гривень та спричинили матеріальну шкоду на зазначену суму, після чого з місця скоєння злочину зникли.
В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити вирок суду, при цьому, вказує на те, що судом при винесенні вироку призначено занадто суворе покарання, не враховано наявність пом`якшуючих обставин, а саме наявність двох малолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні, щиросердне каяття й співпраця з органами слідства, просить призначити йому покарання з застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 який просив задовольнити його апеляцію, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляцію ОСОБА_7 в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції обвинуваченого та просив вирок суду залишити без змін, обговоривши доводи, викладені в апеляції, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним, обґрунтованим, а апеляція обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Справа у суді першої інстанції була розглянута відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, згідно аудіо запису судового засідання, обвинуваченому у суді першої інстанції було роз`яснено положення вказаної статті та наслідки її застосування.

Висновки суду щодо фактичних обставин скоєного злочину, кваліфікації дій і вини обвинуваченого у його вчиненні є правильними і не оспорюються учасниками кримінального провадження в апеляції.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ст. 186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньої змовою групою осіб.

Із матеріалів кримінального провадження, журналу судового засідання та його звукозапису вбачається, що суд повно, всестороннє та об`єктивно дослідив всі обставини справи, допитав обвинуваченого, потерпілого, дослідив всі докази - як ті, що підтверджують вину обвинуваченого так і ті, на які він посилається на свій захист, вирішив відповідно до закону всі клопотання сторін.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З вироку вбачається, що при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд врахував, що він себе визнав винним, сприяв у розкритті злочину, є інвалідом 3 групи з дитинства, має на утриманні хвору дитину, яка потребує піклування, оскільки він є єдиним годувальником у родині.

В той же час, з вироку вбачається, що ОСОБА_10 раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, жодних заходів щодо відшкодування завданої шкоди потерпілому не вжив, що свідчить про те, що належних висновків він не зробив і має підвищену суспільну небезпеку, тому виправлення обвинуваченого без реального виконання покарання не можливе.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, правильно прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, яке за своїм видом та розміром є обґрунтованим, справедливим та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Порушень в ході досудового слідства або в судовому засіданні вимог кримінально - процесуального законодавства, які б були підставою для зміни або скасування вироку, перевіркою матеріалів справи, колегією суддів не виявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 408 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року відносно ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: