Справа № 158/1180/15-к Провадження № 11-кп/773/379/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 213 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 липня 2015 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, із середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше не судимий,

засуджений за:
ч. 1 ст. 213 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Переглядаючи кримінальне провадження в апеляційному порядку, апеляційний суд,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що в період часу з початку січня до 21 квітня 2015 року у складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , будучи фізичною особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємницької діяльності, діючи з порушенням ст. 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб підприємців» від 15.05.2003 року, здійснював операції з брухтом кольорових та чорних металів без державної реєстрації та спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту за вищевказаною адресою.

Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого і тяжкості кримінального правопорушення. Вказує на те, що суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт, застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню, оскільки на час закінчення злочину діяла інша редакція інкримінованої обвинуваченому статті, санкція якої передбачає покарання у виді штрафу, виправних робіт або обмеження волі. Просить призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Під час апеляційного розгляду провадження захисник обвинуваченого заявив клопотання про закриття вищезазначеного кримінального провадження щодо ОСОБА_7 на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. У своєму клопотанні сторона захисту вказує на те, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та завдана шкода відсутня.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляцію змінив, просив вирок суду скасувати та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подане клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а клопотання слід задовольнити з таких підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину стверджуються зібраними у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку і перевіреними у судовому засіданні доказами, які ґрунтуються на об`єктивному, повному та всебічному дослідженні, і яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 213 КК України як здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензій), одержання якої передбачено законодавством, організація незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, ніким з учасників судового провадження не оспорюється.
У відповідності до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

На думку апеляційного суду, наявні обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_7 інституту звільнення від кримінальної відповідальності з урахуванням ст. 45 КК України, а саме вчинення злочину вперше, його ступінь тяжкості, який є злочином невеликої тяжкості, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність завданої шкоди.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника обвинуваченого про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України, кримінальне провадження у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити, а вирок суду першої інстанції скасувати в силу ст. 417 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407, 409, 417 КПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області задовольнити частково, а клопотання захисника обвинуваченого про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України задовольнити повністю.

Вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 213 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 213 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий
Судді