Справа № 11-1467/12 Головуючий у І інстанції Лисенко Вл.
Провадження № 11/1090/7535/12 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 25.10.2012
УХВАЛА

Іменем України

25 жовтня 2012 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: Орла А.І.

суддів: Капічон О.М., Костенко І.В.

за участю прокурора: Слизькоухої О.В.

захисника: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальну справу за апеляціями захисника засудженого ОСОБА_2, засудженого ОСОБА_3 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 серпня 2012 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.08.2010 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді 6 місяців позбавлення волі і призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. Постановлено відшкодувати ОСОБА_4 2300 гривень матеріальної шкоди, ОСОБА_5 2700 гривень матеріальної шкоди, ОСОБА_6 990 гривень матеріальної шкоди, ОСОБА_7 900 гривень матеріальної шкоди. Постановлено, речові докази: автомобіль марки «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО конфіскувати на користь держави як знаряддя злочину; довіреність, видану від імені ОСОБА_3 на імя ОСОБА_8, бланк витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 21009624 на бланку серії ТД № 068793 залишити в справі; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії АІС 188455 на автомобіль марки «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО та ключ до вказаного автомобіля конфіскувати на користь держави як знаряддя злочину, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду, в кінці серпня 2011 року, точної дати та часу в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_3 повторно та за попередньою змовою з невстановленою особою на імя ОСОБА_1, щодо якого за фактом крадіжки порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на автомобілі марки «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО, з метою викрадення чужого майна, приїхали на неогороджену ділянку ринку, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Леніна, на якій був припаркований вантажний автомобіль марки «Камаз 5320», реєстраційний номер НОМЕР_1, де скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, із акумуляторного відсіку вказаного автомобіля таємно викрали акумуляторну батарею 140 А вартістю 920 гривень та акумуляторну батарею 190 А вартістю 1135 гривень. Після чого, викрадені акумуляторні батареї поклали в багажний відсік автомобіля «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО, який належить ОСОБА_3 та з місця скоєння злочину зникли, викраденим в подальшому розпорядились за власним розсудом, чим завдали ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2055 гривень.

Крім цього, в період часу з 01 листопада 2011 року по 06 листопада 2011 року в темний час доби, точної дати та часу в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_3 повторно та за попередньою змовою з невстановленою особою на імя ОСОБА_9, щодо якого за фактом крадіжки порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на автомобілі марки «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО, з метою викрадення чужого майна, приїхали на вул. Лисенка, в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, де з неогородженого подвіря будинку 2 а, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу викрали металічний бак з металу вагою 300 кг. вартістю 675 гривень, дві металічні бочки вагою по 20 кг. кожна вартістю по 45 гривень кожна, та металічну трубу вагою 60 кг. вартістю 135 гривень. Після чого, викрадені речі поклали в багажний відсік автомобіля «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО, який належить ОСОБА_3 та з місця скоєння злочину зникли, викраденим в подальшому розпорядились за власним розсудом, чим завдали ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 900 гривень.

Крім цього, 10 грудня 2011 року, в світлу пору доби, точного часу в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_3 повторно та за попередньою змовою з невстановленою особою на імя ОСОБА_9, щодо якого за фактом крадіжки порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на автомобілі марки «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО, з метою викрадення чужого майна, приїхали на вул. Молодіжну, в с. Бобриця Києво-Святошинського району Київської області, де з неогородженого подвіря будинку 28 а, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу таємно викрали вироби з металу загальною вагою 300 кг. на суму 630 гривень. Після чого, викрадені речі поклали в багажний відсік автомобіля «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО, який належить ОСОБА_3 та з місця скоєння злочину зникли, викраденим в подальшому розпорядились за власним розсудом, чим завдали ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 630 гривень.

Крім цього, в середині грудня 2011 року, точної дати в ході досудового слідства встановлено не було, приблизно о 13 годині ОСОБА_3 повторно та за попередньою змовою з невстановленою особою на імя ОСОБА_9, щодо якого за фактом крадіжки порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на автомобілі марки «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО, з метою викрадення чужого майна, приїхали на вул. Південну, що в с. Бобриця Києво-Святошинського району Київської області, де з неогородженого подвіря будинку 36, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу таємно викрали металеву плиту вагою 400 кг. вартістю 840 гривень, будівельну тачку вартістю 150 гривень. Після чого, викрадені речі поклали в багажний відсік автомобіля «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО, який належить ОСОБА_3 та з місця скоєння злочину зникли, викраденим в подальшому розпорядились за власним розсудом, чим завдали ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 990 гривень.

Крім цього, в період часу з 02 січня 2012 року по 03 січня 2012 року у вечірній час, точної дати та часу в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_3 повторно та за попередньою змовою з невстановленою особою на імя ОСОБА_9, щодо якого за фактом крадіжки порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на автомобілі марки «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО, з метою викрадення чужого майна, приїхали на вул. Південну, що в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, де з неогородженого подвіря будинку 73, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрали заточний станок вартістю 1300 гривень, дві ємності для змішування бетону вартістю 350 гривень кожна, металеві кутники та арматуру загальною вагою 150 кг. на суму 300 гривень. Після чого, викрадені речі поклали в багажний відсік автомобіля «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО, який належить ОСОБА_3 та з місця скоєння злочину зникли, викраденим в подальшому розпорядились за власним розсудом, чим завдали ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 2300 гривень.

Крім цього, в період з 02 січня 2012 року по 03 січня 2012 року у вечірній час, точної дати та часу в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_3 повторно та за попередньою змовою з невстановленою особою на імя ОСОБА_9, щодо якого за фактом крадіжки порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на автомобілі марки «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО, з метою викрадення чужого майна, приїхали на вул. Південну, що в с. Бобриця Києво-Святошинського району Київської області, де поряд з подвірям будинку 71, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу таємно викрали шліфувальний станок вартістю 1500 гривень, металеву бочку вартістю 400 гривень, піногенаратор вартістю 800 гривень. Після чого, викрадені речі поклали в багажний відсік автомобіля «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО, який належить ОСОБА_3 та з місця скоєння злочину зникли, викраденим в подальшому розпорядились за власним розсудом, чим завдали ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2700 гривень.

В апеляціях:

- захисник просить вирок змінити у частині рішення про речові докази і повернути автомобіль марки «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО з документами ОСОБА_8 В обґрунтування апеляції посилається на те, що суд, при вирішенні питання про речові докази не врахував наступні обставини: 22 січня 2012 року ОСОБА_3 продав свій автомобіль марки «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО, ОСОБА_8, про що надав розписку написану власноруч, 23 січня 2012 року довіреністю, засвідченою нотаріально, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_8 розпоряджатися вказаним автомобілем, окрім цього, вартість автомобіля складає 72000 гривень, що в десятки разів перевищує загальну суму завданої потерпілим матеріальної шкоди. Також, суд не врахував того, що засуджений позитивно характеризується за місцем проживання, після вчинення злочину повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має малолітню дитину і дружину, яка не працює. Також вказує, що автомобіль куплений подружжям, а тому його частина належить на праві власності дружині ОСОБА_3

- засуджений просить вирок скасувати в частинах призначеного покарання та рішення про речові докази, призначити більш мяке покарання на підставі ст. 69 КК України і звільнити від відбування покарання з випробуванням, повернути автомобіль марки «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО з документами ОСОБА_8 В обґрунтування апеляції посилається на те, що органом досудового слідства та судом не встановлено чіткий час скоєння злочину, не встановлено жодного свідка, який би вказував на вчинення ним злочину, не підтверджено вчинення злочину з використання автомобіля «Ford Transit». Вказує, що згідно доручення автомобіль, на час вчинення інкримінованого злочину, йому вже не належав, і був незаконно вилучений у ОСОБА_8, покази визнання вини надавав під фізичним та психологічним тиском працівників Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області. Окрім цього, при постановленні вироку суд не врахував дані про його особу.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка заперечувала проти апеляцій захисника та засудженого і просила вирок залишити без зміни, думку захисника, який підтримав свою апеляцію та апеляцію засудженого, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції захисника та засудженого не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину за обставин, наведених у вироку, доведена обєктивними доказами, які зібрані у передбаченому законом порядку і належним чином оцінені судом.

Доводи ОСОБА_3 щодо відсутності доказів, які доводять використання засудженим автомобіля марки «Ford Transit» та його вину у вчиненні злочину, а також застосування працівниками Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області відносно нього фізичного та психологічного тиску з метою надання визнавальних показів є необґрунтованими та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, під час досудового та судового слідства ОСОБА_3 визнавав вину у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, наведених у вироку, що підтверджується протоколами явки з повинною / т. 1 а.с. 28, 66, 95, 135, 153, 167 /, протоколами допиту підозрюваного / т. 1 а.с. 36-39, 108-110 /, протоколами допиту обвинуваченого / т. 1 а.с. 125-127, 214-217, т. 2 а.с. 7-11 /, а також протоколом судового засідання / т. 2 а.с. 76-80 /, де останній детально розповідав про обставини вчинених крадіжок та долю викраденого майна.

Окрім цього, дії працівників Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області щодо вчинення фізичного та психологічного тиску на засудженого не оскаржувалися, про вчинений на нього тиск засуджений не вказував до моменту постановлення вироку, слідчі дії проводилися за участю захисника.

Крім того, під час розгляду справи в суді ОСОБА_3 також вину у вчиненні злочинів визнав повністю; в своїй апеляції просив помякшити йому покарання з застосуванням ст..ст.69, 75 КК України.

Що стосується посилання в апеляції засудженого на невідповідність призначеного йому покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, то згідно ст.65 КК Країни суд призначає покарання: 1/ у межах, установлених у санкції Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК; 3/ враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд, призначаючи покарання засудженому у вироку зазначив, що враховує обставини, які помякшують покарання зявлення із зізнанням та щире каяття у вчиненому, ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу ОСОБА_3, який вчинив злочин середньої тяжкості, раніше судимий та вчинив новий злочин в період іспитового строку, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до абзацу 4 пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7 у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

На думку колегії суддів, призначене покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, підстав для призначення покарання відповідно до статей 69, 75 КК України колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 81 КПК України питання про речові докази вирішується, зокрема, вироком, при цьому, знаряддя злочину, що належить обвинуваченому, конфіскується.

Як убачається з матеріалів справи автомобіль марки «Ford Transit» належить ОСОБА_3 на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, і використовувався ним під час вчинення крадіжок, а отже є знаряддям злочину.

Згідно постанови про приєднання речових доказів до справи /т. 1 а.с. 191/ автомобіль марки «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО був приєднаний до кримінальної справи № 13-9061 як речовий доказ.

Враховуючи вищевикладене, суд постановив законне рішення про конфіскацію автомобіля марки «Ford Transit», свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АІС 188455 на автомобіль марки «Ford Transit», д/н АІ 1162 АО та ключа до вказаного автомобіля.

Довіреність, якою засуджений уповноважив ОСОБА_12 розпоряджатися належним йому транспортним засобом не свідчить про наявність договору купівлі продажу автомобіля.

Оскільки судове рішення постановлене з дотриманням норм кримінально процесуального закону, то підстав для його скасування як і задоволення апеляцій захисника та засудженого колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції захисника ОСОБА_2 та засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 серпня 2012 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни.

Судді : підписи

З оригіналом згідно: Суддя : О.М.Капічон