Провадження № 11-кп/792/522/15
Справа № 675/2730/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: на ухвалу Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.08.2015 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

представника Личаківської ВК № 30 ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ізяславського районного суду від 03 грудня 2014 року,

у с т а н о в и л а :
Ухвалою Ізяславського районного суду від 03 грудня 2014 року ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні його заяви про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити його заяву про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Зазначав, що судом залишено поза увагою його позитивну характеристику та акт спостережної комісії від 14 листопада 2014 року, які свідчать про те, що він став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги про скасування ухвали суду; пояснення представника Личаківської ВК № 30; який не заперечував проти заміни невідбутої частини покарання більш м`яким; думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, після фактичного відбуття не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення для зазначеного виду заміни покарання характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Цей висновок повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за увесь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_8 засуджений вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2005 року за ст.ст.296 ч.2, 186 ч.2, 115 ч.1, 70, 71 КК України на 13 років позбавлення волі, з яких він відбув на час розгляду його заяви в суді більше 9 років.

Станом на 19 листопада 2014 року засуджений характеризувався позитивно, дотримувався норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, мав шість заохочень, працевлаштований на підприємстві установи в цеху № 1, до роботи відносився добре, брав участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених „Правова просвіта, „Творчість, „Професія, „Фізкультура і спорт, виконавчих листів не мав.

Разом з тим, згідно висновку з характеристики, оскільки ОСОБА_8 не став на шлях виправлення, передчасно застосовувати до нього пільгу, передбачену ст.82 КК України.

Так, засуджений ОСОБА_8 , відбуваючи покарання, допустив 13 порушень порядку відбування покарання, які полягали в порушенні розпорядку дня, палінні в невстановленому місці, створенні конфліктної ситуації, грі в азартні ігри, нетактовній поведінці до представників адміністрації, зберіганні рідини бродильного походження, за що, зокрема, тричі поміщався до дисциплінарного ізолятора.

Указані стягнення хоч і є погашеними, проте висновок про можливість застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за увесь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, які характеризують ступінь тяжкості вчинених злочинів і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а те, що засуджений став на шлях виправлення.

Тому місцевим судом обґрунтовано встановлено, що поведінка засудженого ОСОБА_8 протягом половини відбутого строку покарання не була сумлінною.

Крім того, 19 грудня 2013 року комісією ЗВК № 58 з питань розгляду матеріалів щодо застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, переведення засудженого на підставі ст.101 КВК України та встановлення адміністративного нагляду відмовлено в направленні матеріалів до суду щодо заміни ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.

Ураховуючи викладене, також те, що ОСОБА_8 втретє судимий, раніше після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини, зокрема, умисне вбивство, місцевий суд дійшов переконливого висновку про те, що він на шлях виправлення не став, а тому невідбута частина покарання у вигляді позбавлення волі не може бути замінена більш м`яким покаранням.

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 є безпідставними та на увагу не заслуговують.

Відтак, підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.418, 419, 424, 426 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Ізяславського районного суду від 03 грудня 2014 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2