Справа № 362/1192/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1217/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 41 04.11.2015

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

при секретарі: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 03.01.2014 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Києва, українку, громадянку України, з середньою освітою, має на утриманні доньку , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу в АДРЕСА_2 , працюючу на комбінаті полуфабрикатів «Снабпостач», раніше не судиму,
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 6 (шести) місяців арешту з конфіскацією належного їй майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, понесені НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області за залучення експертів і проведення судово-хімічної експертизи № 87СВЕ від 25.01.2014 в сумі 305,90 грн.; судово-хімічної експертизи № 156СВЕ від 21.02.2014 в сумі 735,50 грн. та судово-хімічної експертизи № 158СВЕ від 25.02.2014 в сумі 367,08 грн., всього 1408,48 грн.,
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винною у незаконному придбанні, перевезенні і зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, вчиненими повторно, предметом яких були особливо небезпечні наркотичні засоби, за наступних обставин.

ОСОБА_6 , маючи на меті придбання, перевезення, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах (час, місце та спосіб), незаконно придбала невстановлену кількість наркотичного засобу опію ацетильованого, яку на громадському транспорті перевезла та незаконно зберігала з метою збуту за місцем проживання, а саме в будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

21 січня 2014 року, близько 20 год. 00 хв. при проведенні оперативної закупівлі наркотичного засобу працівниками УБНОН ГУ МВС України, за вказаною адресою місця проживання, ОСОБА_6 незаконно збула ОСОБА_9 за 350 гривень 5 мл. наркотичного засобу, який згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, опієм ацетильованим, в перерахунку на суху речовину становить 0,3180 г .

05 лютого 2014 року близько 14 год. 20 хв., при проведенні оперативної закупівлі наркотичного засобу працівниками УБНОН ГУМВС України за вказаною адресою місця проживання, ОСОБА_6 повторно, незаконно збула ОСОБА_9 за 210 гривень 3 мл наркотичного засобу, який згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, опієм ацетильованим, в перерахунку на суху речовину становить 0,1908 г.

Цього ж дня, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 3 501 грн., серед яких гроші в сумі 210 гривень, які надавалися ОСОБА_9 для проведення оперативних закупівель наркотичної речовини та медичний шприц з речовиною ємністю 10 мл., що згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, опієм ацетильованим, в перерахунку на суху речовину становить 0,6360 г.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_6 та правильності кваліфікації її дій, просив скасувати вирок у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості правопорушення особі обвинуваченої, внаслідок його м`якості, та ухвалити новий вирок, яким призначити їй покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом неправомірно застосовано положення ст.69 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання, оскільки на час розгляду справи в суді була наявна лише одна обставина, що пом`якшувала покарання щире каяття у вчиненому злочині.

До початку апеляційного розгляду прокурор подав зміни до апеляційної скарги, в яких просив вирок змінити у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема ч.2 ст.416 КПК України, та визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України призначити їй покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав зміни до апеляційної скарги, обвинувачену ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Із змісту вимог ст. 404 КПК України випливає, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Винність обвинуваченої ОСОБА_6 у інкримінованих їй злочинах, за обставин, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації її дій за ч.2 ст.307 КК України, у апеляційному порядку не оскаржуються.

Відповідно до ч.2 ст.416 КПК України, при новому розгляді в суді першої інстанції допускається посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю посилення покарання.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 не дотримався.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2014 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18 червня 2014 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, вирок суду без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 лютого 2015 року касаційну скаргу прокурора задоволено частково, вказану ухвалу апеляційного скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08 квітня 2015 року, вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2014 року скасовано, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначено новий розгляд в суді першої інстанції, зокрема з підстав невідповідності обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

Оскільки апеляційним судом вирок було скасовано не з підстав необхідності посилення покарання, під час нового розгляду справи, Васильківський міськрайонний суд Київської області, під час постановлення вироку порушив вимоги ч.2 ст.416 КПК України.

Визнавши, ОСОБА_6 винною за ч.2 ст.307 КК України, місцевий суд із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України призначив їй 6 місяців арешту з конфіскацією майна, що є більш суворим покаранням у порівнянні із вироком від 25 квітня 2014 року, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, під час апеляційного розгляду доводи прокурора, викладені у доповненнях до апеляційної скарги знайшли своє підтвердження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до тяжких, обставини його вчинення.

Суд враховує також особу обвинуваченої, яка раніше не судима (т.1, а.с.40), за місцем проживання і роботи характеризується позитивно (т.2, а.с. 113, 114), має на утриманні неповнолітню дитину (т.1, а.с.44)

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 апеляційний суд відносить її щире каяття, сприяння розкриттю злочину, а також збіг тяжких матеріальних і сімейних обставин.

Активним сприянням розкриттю злочину є надання допомоги органам правосуддя в з`ясуванні обставин вчинення злочину, яке може мати місце як під час досудового так і судового слідства

З матеріалів справи вбачається, що обвинувачена під час розгляду провадження в суді свою вину визнала в повному обсязі, надавала правдиві та послідовні покази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів враховує також значні матеріальні труднощі та тяжкі житлові умови, які значною мірою зумовили ОСОБА_6 до вчинення злочину, перебування на її утриманні неповнолітньої доньки, неотримання від батька дитини ОСОБА_6 аліментів та відсутність допомоги від близьких та рідних, а тому визнає обставиною, що пом`якшує покарання збіг тяжких матеріальних та сімейних обставин.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої відсутні.

З урахуванням викладеного та наявності пом`якшуючих обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і вливають на пом`якшення покарання, ставлення обвинуваченої до вчиненого злочину, подальшу поведінку, зокрема влаштування на роботу і усвідомлення вини перед дитиною, апеляційний суд вважає за можливе призначити основне покарання у виді позбавлення волі, але нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 307 КК України на підставі ч.1 ст. 69 КК України.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винної, її сімейний і матеріальний стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, яка на даний час навчається в школі, щире каяття та критичну оцінку своєї злочинної поведінки і готовність нести кримінальну відповідальність, відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість виправлення винної без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Враховуючи викладене та, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора, разом із доповненнями до неї, задовольнити.
Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженою за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3(три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи, та періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції в строки, визначені цим органом.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4