Справа №639/8740/15-к
Провадження №1-кп/639/484/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0001724 від 18.09.2015 року, за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
03 січня 2015 року приблизно о 15 год. 20 хв. ОСОБА_5 перебував у будинку своєї знайомої ОСОБА_4 за адресою: м. Харків, вул. Жовтневої Революції №180-Б. Саме в той час у ОСОБА_5 винник злочинний умисел, направлений на неодноразове заволодіння майном ОСОБА_4 шляхом шахрайства. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , діючи з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою, шляхом обману попросив у ОСОБА_4 ніби-то на декілька днів її мобільний телефон. У відповідь на це прохання ОСОБА_4 , повіривши у правдивість наміру ОСОБА_5 , нічого не підозрюючи про його злочинні цілі, добровільно та довірливо передала йому свій мобільний телефон моделі «Samsung Wave 525», вартістю 400 гривень. Далі ОСОБА_5 , отримавши від введеної ним в оману ОСОБА_4 мобільний телефон, бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, з корисливих мотивів, з метою наживи, заволодівши мобільним телефоном моделі «Samsung Wave 525», звернув викрадене майно на свою користь та з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд.

Продовжуючи свої протиправні дії з метою незаконної наживи, ОСОБА_5 , діючи з єдиним корисливим умислом, 12.01.2015 року приблизно о 14 год. 50 хв. знову прийшов до ОСОБА_4 , де діючи з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою, шляхом обману попросив у неї ніби-то на декілька днів належний їй DVD-програвач «LG DVX-470».

У відповідь на це прохання ОСОБА_4 , повіривши у правдивість наміру ОСОБА_5 , нічого не підозрюючи про його злочинні цілі, добровільно та довірливо передала йому свій DVD-програвач «LG DVX-470», вартістю 200 гривень. Далі ОСОБА_5 , отримавши DVD-програвач від введеної ним в оману ОСОБА_4 , бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, з корисливих мотивів, з метою наживи, заволодівши DVD-програвачем «LG DVX-470», звернув викрадене майно на свою користь та з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 600 гривень, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №9453 від 30.09.2015 року (к/п а.с.47-49).

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому злочині за ч.1 ст.190 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Під час допиту у судовому засідання підсудний ОСОБА_5 пояснив, що дійсно на початку січня 2015 року він у своєї знайомої ОСОБА_4 взяв мобільний телефон моделі «Samsung» на декілька днів. Через деякий час взяв у потерпілої DVD-програвач, однак вказані речі потерпілій не повернув та без її згоди продав їх: DVD-програвач за 200 чи 300 гривень, телефон приблизно за 250 грн. Про те, що належні потерпілій ОСОБА_4 речі ним були продані, він їй нічого не розповідав, отримані від продажу грошові кошти використав на власний розсуд.

Підсудний ОСОБА_5 пояснив, що вину у вчиненому злочині визнає у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, показання на стадії досудового розслідування та розгляду справи у суді надає добровільно, без примусу зі сторони працівників правоохоронних органів.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила, що матеріальна шкода їй не відшкодована, питання призначення покарання підсудному ОСОБА_5 віднесла на розсуду суду.

Враховуючи повне визнання підсудним ОСОБА_5 своєї вини у скоєному злочині та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом підсудного та дослідженням матеріалів кримінального провадження. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин за ч.1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неофіційно працює підсобним робітником на фірмах по встановленню метало-пластикових вікон, тяжких (хронічних) захворювань не має, має постійне місце проживання, за яким характеризується добре, раніше не судимий (к/п а.с.21-24).

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття у вчиненому злочині.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу підсудного, його відношенні до скоєного злочину, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання в межах санкції частини 1 статті 190 КК України у вигляді обмеження волі, зі звільненням ОСОБА_5 від реального відбування покарання на підставі ст.ст.75, 76 КК України, оскільки виправлення та перевиховання підсудного можливо без ізоляції від суспільства.

При цьому, суд вважає за неможливе призначення ОСОБА_5 покарання, що передбачено санкцією ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу, оскільки до суду не надано документально підтверджених відомостей про майновий стан підсудного, а саме: щодо можливості реального виконання ним покарання у виді штрафу, а також враховуючи той факт, що ним на даний час не відшкодовано спричинені матеріальні збитки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілою ОСОБА_4 не заявлено.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з підсудного по справі в порядку ст.124 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст.370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведену експертизу на суму 123,00 грн. (сто двадцять три гривні), шляхом перерахування їх на користь держави (в особі ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, код ЄДРПОУ 2883133, юридична адреса: м. Харків, вул. Золочівська, 8-а), призначення виду платежу «за експертні послуги» (к/п а.с.46).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м.Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1