справа № 208/4958/13-к
№ провадження 1-кп/208/2/15
ВИРОК
Іменем України
11 листопада 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 26.06.2012 року Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки.
2) 28.05.2014 року Баглійський районним судом міста Дніпродзержинська за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Згідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання, призначене за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.06.2012 року у вигляді 3 місяців позбавлення волі та призначено покарання за сукупністю вироків у вигляд 4 років 3 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
суд
в с т а н о в и в:
25 травня 2013 року приблизно о 19:30 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном та бажаючи його реалізувати, вступив у попередню злочинну змову з невстановленою особою та проходячи біля будівлі «Промінвестбанку» по пр. Леніна, 4 в м. Дніпродзержинськ, настигли раніше незнайому їм ОСОБА_6 , на шиї якої висіли золотий ланцюжок з золотим хрестиком. Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи спільно, об`єднані єдиним злочинним наміром, проходячи повз потерпілу ОСОБА_6 на крик невстановленої особи: «Давай», ОСОБА_4 умисно, відкрито, шляхом ривка зірвав з шиї ОСОБА_6 зазначені золотий ланцюжок з золотим хрестиком, загальною вартістю 4 000 (чотири тисячі) гривень, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену суму. Після чого ОСОБА_4 та не встановлена особа побігли в сторону «Приватбанк» по проспекту Леніна, 43 в місті Дніпродзержинськ, таким чином з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у відкритому викраденні майна потерпілої ОСОБА_6 не визнав та пояснив суду, що він не був в той час та в тому місці де було вчинено злочин що до потерпілої по справі. Цю обставину могла б підтвердити свідок, але за станом здоров`я вона не може явитися до суду для надання показів.
Однак, незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , вина ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується:
- поясненнями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила суду наступне:
25.05.2013 року приблизно о 19:30 год., проходячи біля будівлі «Промінвестбанку», розташованого по пр. Леніна, в м. Дніпродзержинськ, вона побачила раніше їй незнайомих двох хлопців. Коли ж ті хлопці підійшли до неї, один із них крикнув «Давай», а другий хлопець, а це був саме обвинувачений по справі, зірвав з її шиї золотий ланцюжок з золотим хрестиком, загальною вартістю 4 000 (чотири тисячі) гривень. Викравши, належний їй золотий ланцюжок з золотим хрестиком хлопці втекли. В результаті викрадення її майна, їй було завдано матеріальну шкоду на зазначену суму.
Потерпіла ОСОБА_6 також зазначила, що під час досудового розслідування, викрадений у неї хрестик, який висів на ланцюжку, яку зірвав обвинувачений з її шиї та викрав, був повернутий їй працівниками міліції
- показами свідка ОСОБА_7 , який пояснив суду наступне: 25.05.2013 року, коли він перебував біля кафе «Вогник», розташованого по проспекту Леніна, до нього звернувся раніше йому незнайомий хлопець, і це був обвинувачений по справі, та запропонував йому купити у нього золотий ланцюжок та золотий хрестик. Так як ланцюжок був порваний, він відмовся у нього його купувати, а хрестик купив.
В подальшому працівники міліції вилучили у нього, придбаний ним у обвинуваченого по справі, хрестик.
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.05.2013 року та фототаблицею до нього, які є в матеріалах кримінального провадження в т. 2 на а.а 28 -31, з якого вбачається, що при пред`явленні потерпілій ОСОБА_6 осіб для впізнання, потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_4 , як особу яка 25.05.2013 року вчинила викрадення належного їй майна.
З вище зазначеного протоколу також вбачається, що вище зазначена слідча дія, під час якої потерпіла ОСОБА_6 впізнала обвинуваченого ОСОБА_4 , проводилася за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , а також понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , наполягаючи на своїх показах відносно того, що саме обвинувачений ОСОБА_4 вчинив викрадення, належного її ланцюжка та хрестика, зірвавши їх з її шиї, зазначила що при пред`явленні їй осіб для впізнання, вона впізнала ОСОБА_4 , як особу, яка вчинила викрадення її майна по обличчю та зросту, бо вона бачила та запам`ятала обличчя обвинуваченого коли він вчиняв злочин.
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.05.2013 року та фототаблицею до нього, які є в матеріалах кримінального провадження в т. 2 на а.а 97 -100, з якого вбачається, що під час пред`явлення свідку ОСОБА_10 осіб для впізнання, свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка 25.05.2013 року пропонувала йому придбати у нього ОСОБА_4 золотий ланцюжок із золотим хрестиком.
З вище зазначеного протоколу також вбачається, що вище зазначена слідча дія, під час якої свідок ОСОБА_10 впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 , проводилася за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 а також понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12
- протоколом огляду предмета від 30.05.2013 року, який є в матеріалах кримінального провадження в т. 2 на а. а. 103 -104, з якого вбачається, що слідчим СВ Заводського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України, в присутності понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 за участю ОСОБА_7 , був оглянутий золотий хрестик, який добровільно надав для огляду ОСОБА_7 .
З даного протоколу вбачається, що хрестик, який був оглянутий слідчим, мав розмір близько 20-30 мм., метал - жовтого кольору, та мав рифлене зображення розп`яття ОСОБА_15 .
Крім того, з зазначеного протоколу вбачається, що під час огляду вище зазначеного хрестика, ОСОБА_7 пояснив, що даний хрестик він придбав 25.05.2013 року близько 20 години 50 хвилин біля кафе «Вогник», розташованого по проспекту Леніна в м. Дніпродзержинську, у раніше йому незнайомого хлопця.
- протоколом тимчасового доступу до речей від 01.06.2013 року, який є в матеріалах кримінального провадження в т. 2 на а. а. 108-109, з якого вбачається, що у ОСОБА_7 вилучено золотий хрестик який має рифлене зображення розп`яття ОСОБА_16
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 02.06.2013 року та фототаблицею до нього, які є в матеріалах кримінального провадження в т. 2 на а.а 111 -116, з якого вбачається, що при пред`явленні потерпілій ОСОБА_6 предметів для впізнання, а саме хрестиків, потерпіла ОСОБА_6 впізнала належний їй хрестик, який був викрадений у неї 25.05.2013 року
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 31.05.2013 року та фототаблицею до нього, які є в матеріалах кримінального провадження в т. 2 на а.а 123 -125, з якого вбачається, що під час пред`явлення свідку ОСОБА_7 осіб для впізнання, свідок ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка 25.05.2013 року продала йому ОСОБА_7 золотий хрестик.
З протоколу також вбачається, що вище зазначена слідча дія, під час якої свідок ОСОБА_7 впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 , проводилася за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 а також понятих: ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .
Як було зазначено вище, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не визнаючи свою вину у вчиненні відкритого викрадення золотого ланцюжка та золотого хрестика належного потерпілій ОСОБА_6 зазначив, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, він не вчиняв, та пояснив суду, що він не був в той час та в тому місці де було вчинено злочин що до потерпілої по справі.
При цьому обвинувачений зазначив, що цю обставину могла б підтвердити свідок, але за станом здоров`я вона не може явитися до суду для надання показів.
Не визнаючи свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 також зазначив про те, що в день та час, як зазначено у обвинувальному акті, вчинення викрадення майна потерпілої, він знаходився у Баглійському РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області.
Між тим, дані покази обвинуваченого спростовуються, як послідовними показами потерпілої ОСОБА_6 , у правдивості яких у суду не має підстав сумніватися, згідно з якими саме обвинувачений ОСОБА_4 відкрито викрав належні їй золотий ланцюжок та золотий хрестик, зірвавши їх з її шиї; протоколом впізнання особи від 26.05.2013 року та фото таблицею, згідно якому при пред`явленні потерпілій ОСОБА_6 осіб для впізнання, потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_4 , як особу яка 25.05.2013 року вчинила викрадення, належного їй майна; показами свідка ОСОБА_7 , який пояснив суду, що саме раніше йому незнайомий обвинувачений по справі продав йому золотий хрестик; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 02.06.2013 року та фототаблицею до нього, згідно яким при пред`явленні потерпілій ОСОБА_6 предметів для впізнання, а саме хрестиків, потерпіла ОСОБА_6 впізнала належний їй хрестик, який був викрадений у неї 25.05.2013 року, а також довідкою Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, наданою суду, відповідно якої згідно Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Баглійського РВ № 2938, ОСОБА_4 25.05.2013 року в Баглійському РВ не перебував.
Суд, з`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, а його дії слід правильно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
В ході досудового слідства потерпілою ОСОБА_6 був заявлений позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданий в результаті викрадення її майна та який був підтриманий потерпілою під час судового розгляду.
В обґрунтування свого позову потерпіла зазначила наступне: в результаті викрадення обвинуваченим ОСОБА_4 , належного їй майна, а саме золотого ланцюжка, вартістю 3000 грн., та золотого хрестика, вартістю 1000 грн. їй було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 4000 грн. Під час досудового розслідування їй був повернутий, викрадений у неї золотий хрестик. Між тим, викрадений у неї золотий ланцюжок до теперішнього часу не повернутий і матеріальна шкода не відшкодована, а тому вона просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь у відшкодування завданої їй матеріальної шкоди 3000 грн.
Суд, розглядаючи дані позовні вимоги, вважає, що вони є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосується ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , в силу ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд враховує вчинення злочину неповнолітнім.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, пов`язане з позбавленням волі.
Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння нових злочинів.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про застосовування до нього Закону України « Про амністію у 2014 році».
Розглядаючи дану заяву ОСОБА_4 суд вважає, що до ОСОБА_4 не може бути застосовано Закон України « Про амністію у 2014 році» з наступних підстав:
Згідно до статті 1 Закону України « Про амністію у 2014 році», підлягають звільненню від відбуття покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засудженні за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.
Між тим обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено злочин, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Крім того, ОСОБА_4 не підлягає також звільненню від відбуття, призначеного йому покарання відповідно до статей 2 - 4 вище зазначеного Закону, у зв`язку з тим, що на день набрання чинності Закону України « Про амністію у 2014 році», ОСОБА_4 відбув менше однієї чверті призначеного строку покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
У відповідності з ч.4 ст. 70 КК України покарання призначене ОСОБА_4 даним вироком суду поглинути покаранням, призначеним ОСОБА_4 вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.05.2014 року за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у вигляді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 18.09.2013 року, тобто з часу затримання ОСОБА_4 та взяття його під варту.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 3000 грн.
Речовий доказ: хрестик, переданий потерпілій ОСОБА_6 на зберігання під час досудового розслідування залишити потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1