В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.12.2015 Справа №607/17758/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002731 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, студента 3-ого курсу ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , законного представника потерпілої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_3 , представника служби у справах неповнолітніх та дітей ТМР ОСОБА_9 , інспектора ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:
Так, 28 вересня 2015 року близько 04 год. в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував у дворі будинку, що в АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, реалізовуючи який, обвинувачений тоді ж і там же, підійшов до ОСОБА_11 та із корисливих мотивів шляхом ривка зірвав з плеча останнього належну потерпілій ОСОБА_5 жіночу сумку, прямокутної форми, чорного кольору, із шкірзамінника, вартістю 350 грн., в якій знаходились: гаманець яскраво-оранжевого кольору, із шкірзамінника, на одне відділення, вартістю 270 грн., з грошовими коштами в сумі 120 грн. всередині нього, мобільний телефон торгової марки «Флай», модель «АйКю 4416», вартістю 1312, 5 грн. із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 15 грн., після чого із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2 067, 5 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України визнав повністю за обставин, що наведені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно він, перебуваючи 28 вересня 2015 року близько 04 год. у дворі будинку, що в АДРЕСА_2 , вирішив відкрито викрасти чуже майно, унаслідок чого він, обвинувачений, тоді ж і там же, підійшов до незнайомого йому хлопця, у якого на плечі була жіноча сумка чорного кольору та шляхом ривка зірвав з плеча останнього дану сумку, в якій знаходились: гаманець яскраво-оранжевого кольору з грошовими коштами в сумі 120 грн. всередині нього, мобільний телефон торгової марки «Флай», після чого із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік. Про вчинене він, обвинувачений, на даний час сильно шкодує та добровільно повністю усунув заподіяну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу винного, позитивну характеристику за місцем проживання, того, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, негативно ставиться до вчиненого ним діяння, умови життя та виховання неповнолітнього, який проживає разом із батьками, що мають позитивний вплив на ОСОБА_3 , який навчається, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, добровільне повне усунення заподіяної шкоди, а також вчинення злочину неповнолітнім.

Враховуючи наведене, а також пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих його, думку потерпілої та її законного представника, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді мінімального розміру штрафу, оскільки з урахуванням позитивних даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення, перевиховання, а також попередження нових злочинів можливі без ізоляції від суспільства.

Захисником обвинуваченого було заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_3 від покарання на підставі ст.105 КК України з передачею останнього під нагляд матері ОСОБА_8 , що було підтримане обвинуваченим, його захисником та законним представником під час судового розгляду.

Суд, розглянувши подане клопотання, заслухавши також думки потерпілої, її законного представника та прокурора, які не заперечили у задоволенні наведеного клопотання, представника служби у справах неповнолітніх та дітей ТМР ОСОБА_9 та інспектора ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , які вважають за доцільне застосувати до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_8 до досягнення ним повноліття, пояснивши, що на обліках у службах, які представляють, вказаний обвинувачений не перебуває, вважає, що клопотання слід задовольнити, а неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Встановлено, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості, у вчиненні якого щиро розкаявся та у подальшому бездоганно поводився, а тому з урахуванням позитивного впливу на нього з боку матері, з якою останній спільно проживає, суд приходить до висновку про необхідність застосувати до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України захід виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_8 до досягнення ним повноліття.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведену судову товарознавчу експертизу №6-528/15 від 16 жовтня 2015 року в сумі 245, 52 грн., які слід стягнути із ОСОБА_3 в користь держави, з відповідним призначенням платежу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374, 497 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 850 (вісімсот п`ятдесяти) грн. штрафу в доход держави.

На підставі ст.105 КК України неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_8 до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведену судову товарознавчу експертизу №6-528/15 від 16 жовтня 2015 року в сумі 245, 52 грн., в користь держави, з відповідним призначенням платежу.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий ОСОБА_1