Справа № 128/3464/15-к
ВИРОК
Іменем України
16 грудня 2015 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
та учасників судового провадження:
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березівка, Любарського району Житомирської області, українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , працюючого не офіційно, неодруженого, освіта повна середня, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
ОСОБА_4 , перебуваючи з 26.04.2014 року в зоні проведення антитерористичної операції, а саме у Лутугинському районі Луганської області, під час несення служби, шляхом знахідки придбав патрони до автомата Калашникова, які зберігав при собі. 28.05.2015 року, отримавши короткострокову відпустку, ОСОБА_4 перевіз вищевказані патрони в АДРЕСА_3 та зберігав у власному будинку.
06.06.2015 року працівниками Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області, отримавши добровільну згоду на огляд будинку від ОСОБА_6 , при огляді будинку, який розташований за вищевказаною адресою, у веранді на підвіконнику було виявлено та вилучено 42 патрони, які належать ОСОБА_4 . Згідно висновку експерта № 261-Б від 16.06.2015 року вилучені у ОСОБА_4 27 патронів, є бойовими патронами калібру 5,45 мм, зразка 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова (АК-74, РПК-74), 29 предметів є частинами бойових припасів, 15 - гільзами та 14 - кулями патронів, 5,45 мм, зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова (АКМ, РПК-74).
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, зберігання та носіння бойових припасів.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника обвинуваченого, які підтримали вимогу про затвердження даної угоди про визнання винуватості обвинуваченим, суд дійшов до такого висновку.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.ч.4, 5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, в будь-який момент до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Так, кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження даної угоди судом, розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України. Прокурор цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості обвинуваченим, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, не порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.
Згідно угоди про визнання винуватості сторони судового провадження визначили покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, та покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 373, 374, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 серпня 2015 року між прокурором прокуратури Вінницького району юристом третього класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1