Справа № 360/979/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/887/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 22.10.2015

ВИРОК
Іменем України

22 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду а м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого на вирок Бородянського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04 червня 2007 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст.187, ст.69, ч.2 ст.186, ч.3 ст.15 ч.2 ст.186, ст.70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі; 06 вересня 2011 року Печерським районним судом м. Києва за ч.2 ст.296 КК України до покарання у вигляді 1 року 8 місяців позбавлення волі;
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бородянського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 роки та покладено обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

цим же вироком вирішено питання цивільного позову та судових витрат.

Не погоджуючись з вироком суду, потерпілий подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Бородянського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року змінити та призначити ОСОБА_8 більш суворе покарання. Вимоги обґрунтовує тим, що вирок не справедливий через м`якість, оскільки призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості та особі обвинуваченого. зокрема, апелянт зазначає, що ОСОБА_8 повернув викрадене частково, був раніше судимий, погрожував йому та його дружині, не виплатив встановлену суму цивільного позову в повному обсязі.

За вироком суду, 16 квітня 2915 року, близько о 13 годині 00 хвилин, в смт. Клавдієве Бородянського району Київської області, ОСОБА_8 , даючи умисно, с корисливих мотивів, х метою таємного викрадення чужого майна, проник до будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав телевізор «Philips» 42PFL1208T/12 вартістю 8840 гривень, ігрову приставку «Sony Playstation3» вартістю 4000 гривень, ноутбук «Sony Vaio» PCG-3J1L вартістю 7700 гривень, чоловічу шкіряну сумку вартістю 500 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 21050 гривень.

Заслухавши суддю доповідача, доводи потерпілого на підтримання вимог апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти вимог апеляційної скарги, думку прокурорів, які так само заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого КПК України.

Обґрунтоване є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказати, дослідженими під час судового розгляд та оціненими судом відповідно до вимог КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається із матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна, поєднаному із проникненням у житло, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України є обгрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які всебічно, повно та об`єктивно перевірені в судовому засіданні і яким суд дав належну юридичну оцінку.

Оскільки фактичні дані кримінального провадження ніким не оспорюються, колегія суддів вважає за можливе не проводити її детальний аналіз та відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги потерпілого.

В апеляційній скарзі потерпілий приводить доводи про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

У відповідності до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, суд призначає покарання з урахуванням тяжкості злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, таким чином, щоб призначене покарання було необхідним та достатнім для виправлення такої особи та попередження скоєння нових злочинів.

Як вбачається з вироку, при призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції оцінював характер і ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також встановлені в ході розгляду обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. В своєму вироку суд першої інстанції вірно та обґрунтовано визначив ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги потерпілого про необґрунтоване звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України слушним.

З вироку вбачається, що суд першої інстанції, дійшовши висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, належним чином не обґрунтував його в частині можливості виправлення засудженого без відбування покарання. Такий висновок суду слід визнати формальним і таким, що не відповідає особі винного та обставинам справ.

При вирішенні даного питання суд першої інстанції не врахував ту обставину, що обвинувачений раніше вчиняв злочини, в тому числі корисливі, за які йому призначалися покарання у виді позбавленні волі і маючи не зняті і не погащені судимості, через незначний час, після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

У ст. 414 КПК України визначено, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Згідно ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разу необхідності застосування більш суворого покарання.

Оцінюючи всі обставини справи у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, а тому вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення покарання з постановленням в цій частині нового вироку.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, призначене судом першої інстанції покарання у виді 5 років позбавленні волі за вказаний злочин є занадто суворим, оскільки, як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду кримінального провадження було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 , щиро розкаявся у вчиненому та частково відшкодував завдану шкоду потерпілому. Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення та наслідки, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання відповідає вимогам кримінального закону, і є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

У зв`язку із зазначеним, апеляційна скарга потерпілої підлягає задоволенню, а вирок суду у частині призначеного ОСОБА_8 покарання скасуванню з ухваленням нового вироку.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів ,-

ЗАСУДИЛА
Апеляційну скаргу потерпілого на вирок Бородянського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року задовольнити.

Вирок Бородянського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання скасувати.

Постановити в цій частині новий вирок.

Визнати ОСОБА_8 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення даного вироку до виконання, зарахувавши у цей строк час перебування ОСОБА_8 під вартою з 18 квітня 2015 року по 21 квітня 2015 року

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий (підпис)

Судді (підпис)
(підпис)