Справа № 450/1786/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/965/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2015 року колегія cуддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши кримінальне провадження №0000888, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 червня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Донецьк, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки та тимчасово зареєстрованої в АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не працюючої, студентки 2-го курсу Донецького національного університету м.Вінниця, не одруженої, раніше не судимої

з участю прокурора ОСОБА_7

та захисника ОСОБА_8

представника потерпілої особи ОСОБА_9
за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.10.2015 року,-
встановила:
вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2015 року, ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно вироку ОСОБА_6 14.06.2015 р. близько 19 год. 40 хв., в приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", який розташований по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, намагалася таємно викрасти чуже майно, зокрема блузку артикул 2390/434/800 вартістю 899,00 грн., блузку артикул 1198/045/250 вартістю 699,00 грн., плаття артикул 2799/333/087 вартістю 1199,00 грн. та брюки артикул 8174/445/800 вартістю 1199,00 грн., а всього чужого майна загальною вартістю 3996,00 грн., яке належить потерпілому ТОВ "Зара Україна", однак не довела свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівником охорони.
На даний вирок, захисник засудженої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу.
В своїй апеляційній скарзі просить частково скасувати вирок Пустомитівського районного суду Львівської області відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання у виді 80(вісімдесяти) годин громадських робіт та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 грн.

2

В обґрунтування покликається на незаконність, необгрутнованість вироку, та на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Крім того зазначає, що судом надано емоційну характеристику діям ОСОБА_6 у зв`язку з чим судом не вбачалося в діях обвинуваченої щирого каяття. Також судом не було досліджено факт наявності у ОСОБА_6 власних заощаджень і до такого висновку суд прийшов на думку захисту в зв`язку із власними емоційними висновками. Також судом першої інстанції не надано оцінку тому, що прокурор в судових дебатах просив застосувати до ОСОБА_6 покарання у виді штрафу. Крім того судом першої інстанції не враховано той факт, що ОСОБА_6 офіційно зареєстрована на тимчасово окупованій території і фактично не має можливості відбути призначене покарання.

Заслухавши доповідача, захисника обвинуваченої ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену ОСОБА_6 з аналогічною позицією і думкою,представника потерпілої особи ОСОБА_9 , котрий не заперечує проти задоволення апеляційної скарги, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення та правильність його кваліфікації в апеляційній скарзі не оспорюється, та на думку колегії суддів, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України є вірною.

Що стосується призначення покарання, то відповідно до ст.65 КК України суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Дотримання цих вимог з приводу загальних засад призначення покарання необхідне, оскільки саме за допомогою них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів .

Вірно встановивши наявність пом`якшуючих покарання обвинуваченій обставин, а саме повного визнання нею своєї вини, активного сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданого збитку, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд все ж прийшов до висновку про обрання покарання в межах санкції статті у виді громадських робіт.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_6 судом першої інстанції безпідставно не було враховано щире каяття як пом`якшуючу обставину також те, що обвинувачена переселенкою з Донецька, тимчасово проживає в м. Львові, навчається в м. Вінниці, тобто не має постійного місця проживання в даний час, що в майбутньому може створити труднощі при виконанні вироку.

Також судом першої інстанції не було враховано той факт, що в судових дебатах прокурор просив обрати обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у виді штрафу та сама обвинувачена просила обрати їй покарання у виді штрафу вказувала на наявність власних заощаджень та на можливість сплатити штраф.

З огляду на обставини справи, враховуючи особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілої сторони, обставини, що пом`якшують покарання, а саме визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також позитивну характеристику за місцем навчання,

3

колегія суддів приходить до висновку, що до обвинуваченої ОСОБА_6 слід застосувати покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

У решті вирок слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 задоволити частково.
Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2015 рокувідносно ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.
Вважати ОСОБА_6 засудженою за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4