Справа № 129/2761/15-к
Провадження по справі № 1-кп/129/42/2016
У Х В А Л А
09.02.2016 року Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження №20000765 про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:

19.09.2015 р. до Гайсинського районного суду надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні.

23.09.2015 року призначено підготовче судове засідання.

Прокурор, обвинувачений та його захисник просили призначити судовий розгляд на підставі цього обвинувального акта, прокурор заявив клопотання про виклик для допиту в судовому засіданні свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Представник потерпілої заявив підтримане потерпілою клопотання про повернення обвинувального акта прокурору через його невідповідність вимогам кримінально - процесуального кодексу, посилався на те, що потерпіла є інвалідом у зв`язку із психічним захворюванням і була обмежена у здійсненні своїх прав особою під час досудового розслідування, ці відомості про її особу не вказані в обвинувальному акті.

Прокурор, обвинувачений та його захисник заперечували у задоволенні клопотання представника потерпілого, вказували на формальну відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.

З урахуванням позицій сторін, вимог закону та змісту обвинувального акта суд визнає за необхідне його повернути прокурору з таких міркувань.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 ставиться за вину те, що він 17.07.2013 р. приблизно о 00.50 год. знаходячись разом з неповнолітньою ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на узбіччі дороги між с. Басаличівка та с. Ярмолинці Гайсинського району, будучи обуреним її висловлюваннями в його адресу щодо особистого життя та відносин з майбутньою дружиною, діючи умисно спробував нанести їй удар долонею по обличчю, проте внаслідок ухилення останньої, наніс удар ребром долоні в область передньої частини шиї, від чого ОСОБА_17 впала на землю та знепритомніла.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що своїми необережними діями міг спричинити їй смерть почав надавати їй медичну допомогу, незважаючи на це ОСОБА_17 померла на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи через відсутність частин тіла ОСОБА_17 та дію високої температури не можливо встановити причину смерті, не виключається настання смерті внаслідок удару ребром долоні в ділянку шиї.

З метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 переніс труп ОСОБА_17 в поле неподалік с. Басаличівка, де таємно викрав раніше помічений ним у ОСОБА_17 мобільний телефон.

За п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті повинні бути зазначені виклад фактичних обставин злочину, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація злочину з посиланням на положення закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п.1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України час, місце, спосіб, форма вини, мотив злочину є обставинами, які підлягає доказуванню в кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування цих обставин згідно з ст. 92 КПК України покладається на слідчого , прокурора.

З диспозицій ч. 1 ст. 191 КК України у поєднанні з ст.23 КК України, яка визначає поняття вини та з п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України про виклад фактичних обставин злочину витікає, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні за підозрою особи вбивстві через необережність та у заволодінні чужим майном є обставини, які вказують на психічне ставлення до вчиненої дії та її наслідків, момент виникнення умислу на вчинення дії та момент вчинення такої дії, - і це теж повинно бути наведено в обвинувальному акті.

В поданому до суду обвинувальному акті виклад встановлених фактичних обставин відсутній, за його змістом ці обставини частково зазначені в формулюванні обвинувачення, при цьому викладений в обвинувальному акті зміст формулювання обвинувачення і правова оцінка дій обвинуваченого є суперечливими, містять припущення щодо обсягу і механізму заподіяних тілесних ушкоджень та причини смерті потерпілої, і не відповідають змісту диспозиції ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд приймає рішення про повернення обвинувального акта у разі його невідповідності вимогам КПК України.

Оскільки в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_5 , всупереч п. 5 ч. 1 ст. 291, п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України не викладено обставин, які вказують на подію злочину за ч. 1 ст. 191 КК України і підлягають доказуванню, а саме: на спосіб заподіяння тілесних ушкоджень від яких настала смерть потерпілої; які саме заподіяні потерпілій тілесні ушкодження є причиною настання смерті та чи є вони у причинному зв`язку із діями обвинуваченого; не зазначено мотиви та мету злочину, і не викладено обставини, які можуть вказувати на відношення обвинуваченого до злочинів, які ставляться йому за вину, зокрема, обставини які характеризують особи потерпілої і обвинуваченого, їх стосунки, обставини за яких вони перебували на місці скоєння злочину; не зазначено момент і обставини виникнення умислу у обвинуваченого на заподіяння тілесних ушкоджень і заволодіння майном потерпілої, а також фактично відсутнє формулювання обвинувачення згідно визначеної правової кваліфікації, диспозицій ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 185 КК України, то такий акт не відповідає вимогам КПК України і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись п.3 ч.2 ст. 314 КПК України, -

ухвалив:

Повернути прокурору прокуратури Вінницької області обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 1 ст. 185 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення подачею апеляції через Гайсинський районний суд.

Суддя: