Справа № 297/498/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , його представника за угодою ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , перекладача ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000303 від 25.12.2014 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, громадянина України,

за ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25 грудня 2014 року близько 17 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 2101" реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись в м. Берегово по вул. Пушкіна зі сторони с. Кідьош Берегівського району в напрямку центра міста, навпроти будинку №9 вказаної вище вулиці на лівосторонньому заокругленні дороги, не забезпечив безпеку дорожнього руху, грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 1.10., 2.9(а), 10.1. та 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин; перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. ОСОБА_4 не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив виїзд за межі проїзної частини дороги, де наїхав на сиро ростуче дерево.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №11 від 30.01.2015 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: мозкової коми, що розвинулася в результаті відкритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалася ушкодженням кісток основи черепа, головного мозку і його оболонок, крововиливами під оболонки, в шлуночки та речовину головного мозку.

У сукупності дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх отримання (пункт 2.2.1 «а» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року) та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_6

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи №153 від 19.02.2015 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: політравми, поєднаної краніо-скелетної травми, ЗЧМТ, струсу головного мозку, закритого багатоуламкового черезнадвиросткового перелому лівої стегнової кістки із зміщенням уламків.

Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини салону легкового автомобіля під час ДТП, які діяли по ударному механізму і характерні для пасажира салону легкового автомобіля і по своєму характеру потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості і вкладаються в час і місце ДТП.

Невиконання водієм ОСОБА_4 вищевказаних вимог ПДР України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що наступили, - отриманням ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до її смерті та отриманням ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та заподіяли тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав повністю з підстав, викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому та обіцяв більше не скоювати правопорушень. Просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у обвинувальному акті.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники судового процесу не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що вони судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись дослідженням показів обвинуваченого та потерпілих, та дослідженням обставин, які характеризують обвинуваченого; а також розв`язанням цивільного позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та заподіяли тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Суд, обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо малолітньої особи.

Виходячи з вищевикладеного, зокрема, вчинення кримінального правопорушення за наявності обтяжуючих обставин, а також з того, що внаслідок вчинення злочину загинула малолітня особа, суд приходить до висновку, що виправлення підсудного ОСОБА_4 неможливе без ізоляції його від суспільства, і йому слід призначити основне покарання у вигляді позбавлення волі. Як додаткове покарання слід призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення за обвинуваченого моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, у сумі 300000 грн.

Позов мотивований тим, що у зв`язку з загибеллю доньки внаслідок злочинних дій обвинуваченого йому нанесена моральна шкода, яка виразилась у його душевних стражданнях.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 позов підтримали з підстав, викладених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 проти позову заперечили з підстав його недоведеності, адже більше 5 років обвинувачений проживав окремо від своєї дружини з доньками, належним чином ними не опікувався, не надавав матеріальної допомоги.

Вивчивши матеріали цивільного позову, заслухавши учасників судового розгляду, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди.

За таких обставин, так як вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена, в тому числі доведено, що смерть доньки потерпілого трапилася внаслідок злочинних дій обвинуваченого, тому слід стягнути кошти з обвинуваченого на користь потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди, однак дану вимогу слід задовольнити частково, так як її розмір належним чином не обгрунтований.

Розмір витрат на залучення експерта становить 1600 грн., з яких: експертиза технічного стану транспортного засобу №17 від 29.01.2015 року вартістю 800 грн.; судова автотехнічна експертизи №35 від 13.02.2015 року вартістю 800 грн.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну (немайнову) шкоду, в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведені експертизу технічного стану транспортного засобу та автотехнічну експертизу в сумі 1600 (тисяча шістсот) гривень.

Речовий доказ: автомобіль марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на спецмайданчику Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області, - передати власнику.

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1