В И Р О К
іменем України
Справа №377/826/15-к
Провадження №1-кп/377/7/16
19 лютого 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутича Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса місця тимчасового перебування: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -
ОСОБА_7 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) за наступних обставин.
15 липня 2015 року у період часу з 13 до 15 години ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , маючи умисел на заволодіння мобільним телефоном «NOKIA XL/DS», який належав неповнолітньому ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою останнього, з його дозволу взяв зі столу зазначений мобільний телефон вартістю 1504 грн, в якому була встановлена карта пам`яті об`эмом 4 Гб, вартістю 78 грн. і почав грати у відеоігри. Надалі, реалізуючи умисел на заволодіння мобільним телефоном шляхом зловживання довірою, під приводом вийти в магазин за цигарками, залишив квартиру і не повернувся до неї, а мобільним телефоном потерпілого розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 1582 гривні.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав у тому, що не повернув ОСОБА_5 мобільний телефон, який він сам йому дав, заперечував наявність злочину в його діях та показав суду, що дійсно взяв мобільний телефон ОСОБА_5 з його дозволу з метою зателефонувати дівчині, а потім повернути, для чого вийшов з квартири, довго ходив і розмовляв по телефону, а коли повернувся, то в квартирі вже нікого не було. Тоді він поїхав в Чернігів з наміром при нагоді повернути мобільний телефон, але через кілька днів у нього його вкрали. Вартість телефону ОСОБА_5 відшкодована і він не розуміє, чому його обвинувачують у тому, що він не робив.
Вислухавши показання потерпілого, його законного представника, свідків, дослідивши письмові та речові докази, суд дійшов висновку про доведеність прокурором пред`явленого обвинувачення в повному обсязі наступними доказами, отриманими в судовому засіданні.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що разом з своїми знайомими на запрошення ОСОБА_7 прийшли до нього в квартиру, де через якийсь час ОСОБА_7 попросив у нього дозволу взяти його мобільний телефон, який лежав на столі. З його дозволу ОСОБА_7 хвилин п`ятнадцять сидів і грав у відеоігри, а потім сказав, що вийде за цигарками і не повертаючи йому мобільний телефон, вийшов з квартири. Не дочекавшись його повернення, вони пішли з квартири, деякий час шукали його по місту, однак не знайшли.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 суду показала, що дізнавшись від сина, що ОСОБА_9 взяв і не повернув його мобільний телефон, через соціальні мережі знайшла його сестру і дізналася номер мобільного телефону ОСОБА_9 та зв`язалася з ним. В телефонній розмові він спочатку говорив, що мобільний телефон її сина він залишив у квартирі, потім пообіцяв його повернути, однак не повернув, а потім взагалі з ним було неможливо зв`язатися. У зв`язку з чим вона через кілька днів звернулася до міліції із заявою про заволодіння телефоном її неповнолітнього сина. На даний час вартість мобільного телефона відшкодована і матеріальних претензій до ОСОБА_9 у них немає.
Неповнолітній свідок ОСОБА_10 суду показав, що на запрошення ОСОБА_7 , якого зустріли на вулиці, разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прийшли до нього в квартиру, де ОСОБА_9 з дозволу ОСОБА_11 взяв його мобільний телефон і якийсь час грав у відеоігри. Потім він сказав, що вийде за цигарками і не повертаючи телефон ОСОБА_11 вийшов з квартири. Близько години чи менше вони чекали його повернення, а потім пішли його шукати по місту, однак не знайшли.
Неповнолітній свідок ОСОБА_13 суду показав, що разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_14 зайшли у квартиру до ОСОБА_9 , де на його прохання ОСОБА_11 дав йому свій мобільний телефон. Якийсь час він сидів на грав у відеоігри, а потім сказав, що йому треба вийти за цигарками і не повертаючи ОСОБА_11 мобільний телефон пішов з квартири. Не дочекавшись повернення ОСОБА_9 , вони пішли з квартири, походили по місту, але ОСОБА_9 не зустріли.
Зі змісту отриманої у ПрАТ «МТС Україна» на підставі ухвали слідчого судді інформації про зв`язок з використанням мобільного телефона потерпілого ОСОБА_5 та його SIM-карти встановлено, що він користувався своїм телефоном до 12 год. 40 хв. 15 липня 2015 року.
Зі змісту отриманої інформації у ТОВ «Астеліт» на підставі ухвали слідчого судді інформації про з`єднання з використанням мобільного телефона ОСОБА_5 та SIM-карти ОСОБА_7 , мобільний телефон потерпілого використовувався обвинуваченим ОСОБА_9 в м. Чернігові з 15 липня 2015 року по 14 серпня 2015 року.
Судом досліджено як речовий доказ роздруківку переписки в соціальній мережі «Вконтакте» сестри обвинуваченого ОСОБА_7 . ОСОБА_15 з приводу мобільного телефона потерпілого, зі змісту якої видно, що обвинувачений повідомляв інформацію про місцеперебування мобільного телефону потерпілого та можливе його повернення, яка не відповідала дійсності.
З дослідженого речового доказу - наданого законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 фіскального чека магазину «АЛЛО» м. Чернігів видно, що за мобільний термінал «NOKIA XL» було сплачено в магазині 2148,06 грн..
Звітом про оцінку майна визначено вартість мобільного телефону потерпілого ОСОБА_5 на суму 1504 грн., карти пам`яті на суму 78 грн., всього 1582 грн., що становить розмір завданого потерпілому матеріального збитку.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні вказані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 в момент отримання мобільного телефону потерпілого ОСОБА_5 мав умисел на безповоротне заволодіння ним шляхом зловживання довірою потерпілого, про що свідчить характер його поведінки, використання ним надуманих приводів для заволодіння телефоном, тривале користування мобільним телефоном потерпілого та повідомлення ним завідомо неправдивої інформації про місцезнаходження мобільного телефону, інсценування наміру його повернути та подальше уникнення спілкування з законним представником потерпілого.
Показання обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні щодо мотиву його дій суд вважає неправдивими, даними з метою уникнення відповідальності, оскільки вони спростовані дослідженими у судовому засіданні вищенаведеними доказами, які суд вважає достовірними і належними.
Виходячи з цього, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та вважає правильною правову кваліфікацію його дій за ст. 190 ч. 1 КК України як шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману або зловживання довірою.
При призначенні покарання відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який не має судимості, характеризується посередньо, на обліку у лікарі-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має зареєстроване в установленому порядку місце проживання, ніде не працює, до адміністративної відповідальності протягом останнього року не притягався.
Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує вчинення злочину неповнолітнім та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Речові докази за правилами ст. 100 КПК України необхідно залишити на зберігання в матеріалах справи.
Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.
Документально підтверджених судових витрат по справі немає.
Керуючись ст. 369-371, 373-375 КПК України, -
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин, початок відбування якого обчислювати з дня звернення вироку до фактичного виконання.
Речові докази: фіскальний чек від 21.07.2014 р. про купівлю мобільного телефону NOKIA XL (Dual sim) в магазині ТОВ «АЛЛО» в м. Чернігові та роздруківку листування з профільної сторінки ОСОБА_16 в соціальній мережі «Вконтакте» на 7 аркушах зберігати в матеріалах справи.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_17