Тульчинський районний суд Вінницької області
Справа № 1-151/2010р. ПОСТАНОВА
12 серпня 2010 року Тульчинський районний суд
в складі: головуючого судді Берегового О.Ю
при секретарі Мрочко Т.О.
за участю прокурора Барановського О.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині справу про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4,-
Кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 187 КК України, надійшла до Тульчинського районного суду з постановою про направлення кримінальної справи до суду для вирішення питання про застосування до нього примусових заходів медичного характеру.
Згідно пред'явленого обвинувачення, ОСОБА_2, 26.05.2002 року, біля 12 год. в м. Тульчині, з метою вчинення нападу поєднаного із насильством, небезпечним для життя і здоров'я та заволодіння чужим майном, проходячи по парку ім. Леонтовича підібрав скляну пляшку, тобто заздалегідь підготував предмет для нанесення тілесних ушкоджень та зайшов в середину будинку № 3/1, розташованого в провулку Брацлавському, де на порозі між верандою та коридором, скляною пляшкою наніс гоподарці будинку ОСОБА_3, удар в лобну область голови та нагинаючи двома руками її голову до низу почав вимагати гроші. Після того, як ОСОБА_3, обороняючись вкусила його за палець, він кинув її на підлогу та почав наносити удари ногами в область голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваних ран голови, які згідно акту судово-медичного дослідження медичних документів № 204 від 27.06.2002 року та висновку судово-медичної експертизи № 18 від 03.02.2010 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з розладом здоров'я.
Усвідомивши, що ОСОБА_3 втратила свідомість, ОСОБА_2 зайшов в кімнату будинку та почав шукати гроші, однак не знайшовши їх, підійшов до лежачої без свідомості ОСОБА_3 та забрав її золоті сережки, які лежали на підлозі біля голови останньої, вагою 5 грамів, по ціні 85 грн. за 1 грам, заподіявши матеріальну шкоду на суму 850 грн.
Разом з тим, згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 74 від 23.03.2010 року , в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння (травень 2002 року), ОСОБА_2 стажддав на хронічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
На теперішній час ОСОБА_2Б, страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, не може усвідомлювати свої дії і не може керувати ними та потребує застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні з посиленим режимом нагляду.
ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, просив застосувати стосовно нього заходи медичного характеру в психіатричній лікарні із звичайним наглядом.
Прокурор в судовому засіданні просив застосувати до ОСОБА_2 примусові заходи медичного характеру у вигляді утримання в психіатричному закладі з посиленим наглядом.
Адвокат вважав вину підзахисного у вчиненні доведеною, просив застосувати до ОСОБА_2 заходи медичного характеру із звичайним наглядом.
Факт вчинення ОСОБА_2Б, суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ст. 187 ч. З КК України, повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме оголошеними в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_3 /а.с. 19-20, 63/, свідка ОСОБА_4 /а.с. 28/, протоколом відтворення обстановки та обставин події /а.с. 64-71/, висновком дактилоскопічної експертизи /а.с. 77-83/, висновком судово-медичної експертизи /а.с. 75-76/ та іншими матеріалами справи.
Таким чином, наведені вище у справі докази в їх сукупності достатньо повно вказують на те, що зазначене діяння вчинене саме ОСОБА_2, який на час його вчинення знаходився у стані неосудності, тобто не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.
З урахуванням викладеного, на підставі положень ст. 96 КК України, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_2 примусових заходів медичного характеру.
У відповідності до положень ст. ст. 19, 94 КК України, ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня суспільної небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру із звичайним, посиленим чи суворим наглядом.
За таких обставин, з врахуванням висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 74 від 23.03.2010 року суд приходить до висновку, що поміщення ОСОБА_2 до психіатричного закладу з посиленим наглядом зможе забезпечити належну безпеку як йому так і іншим особам.
Судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 419, 420, 421 КПК України, ст.19,94 КК України,-
Застосувати до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.
Міру запобіжного заходу - утримання під вартою, обрану стосовно ОСОБА_2 - скасувати з моменту поміщення його в медичний заклад.
Судові витрати за проведені у справі експертизи - віднести на рахунок держави.
На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти діб із дня її проголошення.
Суддя: