АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/225/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
21 січня 2016 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 грудня 2015 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го слідчого відділу управління з розслідування ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором 2-го відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою до 27 лютого 2016 року включно, без визначення розміру застави, щодо
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Слов`янськ Донецької області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, студента 3-го курсу Природничо-гуманітарного коледжу ДВНЗ «УжНУ», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України.
Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України, необхідність проведення значного обсягу слідчих дій, направлених на завершення досудового розслідування, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання старшого слідчого не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодоОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого. На думку апелянта, відсутні жодні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші злочини, а також знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні. Крім того, захисник звертає увагу, що підозрюваний здався працівникам правоохоронних органів самостійно, не вчиняючи ніякого опору. Також апелянт вважає, що в матеріалах провадження відсутні будь-які належні та допустимі докази в обґрунтування пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України.
Далі в апеляційній скарзі захисник вказує, що, в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, в повідомленні про підозру при викладенні стислого змісту фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , не зазначені такі суттєві обставини, як роль останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, вчинення ним інкримінованих йому дій та їх зв`язок з наслідками, що настали. При цьому апелянт зазначає, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів стосовно наявності в діях ОСОБА_8 та інших осіб попередньої змови і мети, спрямованої на вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.
Крім того, захисник вважає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не було взято до уваги, що ОСОБА_8 характеризується виключно позитивно, а це, в свою чергу, свідчить про міцність його соціальних зв`язків.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
12 липня 2015 року близько 17 год. 00 хв. під час проведення заходів, спрямованих на затримання членів злочинної організації, у лісовому масиві біля села Лавки Мукачівського району Закарпатської області правоохоронними органами було виявлено бійців ДУК ВПР «Правий сектор» ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з вогнепальними пораненнями та їх було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
13 липня 2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України.
15 липня 2015 року щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
07 вересня 2015 року постановою Генерального прокурора України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено до шести місяців.
07 листопада 2015 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою.
28 грудня 2015 року старший слідчий в ОВС 1-го слідчого відділу управління з розслідування ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором 2-го відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою.Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим через необхідність проведення ряду слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України, заявлені під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 ризики не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.
30 грудня 2015 року постановою заступника Генерального прокурора України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено до дев`яти місяців.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 грудня 2015 року клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го слідчого відділу управління з розслідування ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 було задоволено та продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 27 лютого 2016 року включно,без визначення розміру застави.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні старшого слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України.
Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчинених кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні ризики з часу застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам, а у провадженні необхідно виконати ще значний об`єм слідчих та процесуальних дій, які приведені у клопотанні старшого слідчого.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя, всупереч стверджень апелянта, врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, про що прямо вказано в оскаржуваній ухвалі.
Таким чином, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.
На підставі ч. 5 ст. 176 КПК України слідчий суддя вмотивовано не визначив ОСОБА_8 розмір застави, як альтернативу застосованого щодо останнього запобіжного заходу.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 27 лютого 2016 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.
При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання старшого слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 грудня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го слідчого відділу управління з розслідування ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором 2-го відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою до 27 лютого 2016 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4