Пр-ня № 1-в/521/725/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника-адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеси клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаїв, українки, громадянки України, із середньою освітою, раніше судимої: 03.03.2008 року, Апеляційним судом Хмельницької області за ст. ст. 187 ч. 2, 289 ч. 3, 69, 70, до 5 р. п/в, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з випробувальним строком на 3 р.; засудженої: 05.11.2012 року Ленінським районним судом м. Миколаїв за ст. ст. 307 ч. 2, 69, 71 КК України до 6 років 1 м. позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25.09.2014 року, на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році», скорочено наполовину не відбута частина покарання строк до відбуття 3 роки 7 місяців 24 дні, суд, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного їй вироком Ленінського районного суду м. Миколаїв від 05.11.2012 року.
Так, 05.11.2012 року, вироком Ленінського районного суду м. Миколаїв, ОСОБА_5 була засуджена за ст. ст. 307 ч. 2, 69, 71 КК України до 6 років 1 м. позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25.09.2014 року, на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році», скорочено наполовину не відбута частина покарання строк до відбуття 3 роки 7 місяців 24 дні.
Прокурор у судовому просив задовольнити клопотання.
Захисник-адвокат також просив суд задовольнити клопотання засудженої, мотивуючи свою позицію тим, що ОСОБА_5 страждає на ВІЛ-інфекцію ІІІ клінічної стадії і потребує лікування.
У матеріалах справи присутня заява ОСОБА_5 в якій вона просить розглянути клопотання без її участі, однак, у присутності її захисника-адвоката.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши думки учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно ч. 2 ст. 6 КВК України ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_5 відбула 2/3 строку покарання, проте суд вважає, що у клопотанні не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій її може бути звільнено умовно-достроково від відбування покарання.
Так, з характеристики ОСОБА_5 , вбачається, що остання засуджена за вчинення злочину, який відноситься до категорії навмисних тяжких злочинів, скоєний нею у період відбування випробувального строку за вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 03.03.2008 року, за вчинення тяжких, навмисних злочинів. Таким чином, ОСОБА_5 належних висновків для себе не робить, на шлях виправлення вставати не бажає, що у даному випадку свідчить про наявність ризиків подальшого скоєння засудженою кримінальних правопорушень у разі УДЗ від відбування покарання. Разом з тим, як вбачається з характеристики засудженої, остання двічі притягувалась до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму утримання в умовах ЧВК-74 ДптСУ в Одеській області. При цьому, наявність у ОСОБА_5 одного заохочення в період відбування строку покарання в умовах ЧВК-74 ДптСУ в Одеській області, суд розцінює лише як обрану засудженою модель поведінки в установі виконання покарання, що аж ніяк не вказує на можливі позитивні зміни в поведінці останньої.
Таким чином, характеристика з ЧВК-74 ДптСУ в Одеській області на засуджену ОСОБА_5 свідчить лише про ставлення останньої до конкретної ситуації (відбування покарання), а не про виправлення та перевиховання її в цілому.
При цьому, суд не враховує стан здоров`я ОСОБА_5 , як однієї з підстав застосування УДЗ від відбування покарання, оскільки при вирішенні питання в рамках ст. 81 КК України (Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання), суд має керуватись виключно двома імперативними приписами: 1) добросовісність поведінки та ставлення до праці особи, до якої можливе застосування УДЗ від відбування покарання; 2) фактичне відбуття певного строку покарання засудженою особою.
Таким чином, суд вважає, що звільнення ОСОБА_5 від покарання умовно-достроково не буде гарантувати цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним ст.ст. 50, 65 КК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 50, 65, 81 КК України, ст. 6 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаїв від 05.11.2012 року відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу судді, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1