Справа№ 640/3954/15-к
н/п 1-кп/640/266/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючогосудді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,
лікаря психолога ОСОБА_5 ,
представника соціальної служби - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, учня 2 курсу Харківського професійного електротехнічного ліцею, судимого: 1/. 09.01.2015 року Ленінським р/с м. Харкова за ст. 185 ч. 1 КК України, на підставі ст.105 КК України звільненого від покарання з застосуванням примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 строком на 2 роки; 2/. 18.08.2015 року Жовтневим р/с м. Харкова за ст. 185 ч.1 КК України на 2 роки п/в з застосуванням ст. ст. 75, 104 КК України на 1/один/ рік, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_1 , НОМЕР_2
у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, -
14 жовтня 2014 року приблизно о 14 год. 00 хв., неповнолітній ОСОБА_7 , знаходячись у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Харків, вул. Донець Захаржевського, №6/8, підійшов до ОСОБА_9 , яка в терміналі самообслуговування проводила поповнення рахунку свого мобільного телефону за допомогою своєї банківської картки № НОМЕР_3 . Під час виконання вказаної операції до неї підійшов ОСОБА_7 , який запропонував їй свою допомогу у проведенні операцій із її банківською карткою, на що жінка погодилась. Після проведення необхідних операцій із банківською карткою ОСОБА_9 відійшла від терміналу і забрала свою банківську картку, а ОСОБА_7 залишився біля терміналу та скориставшись тим фактом, що ОСОБА_9 не вийшла з системи обслуговування, маючи умисел, направлений на таємне заволодіння чужими грошима, діючи з корисливих спонукань, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, провів списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_9 двома транзакціями: 1045,20 гривень і 732,16 гривень на загальну суму 1777,36 гривень, перевівши вказані грошові кошти на банківську карту своєї матері гр. ОСОБА_8 № НОМЕР_4 (яка не була обізнана про його злочинні наміри). Після чого ОСОБА_10 в цей же день зняв вказані грошові кошти в 15 год.28 хв. в банкоматі «ПриватБанку» САНА8123 за адресою: м. Харків, вул. Камська, №6.
Заволодівши вищевказаними грошима ОСОБА_9 . ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, обернувши їх на свою користь, розпорядившись ними на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1777,36 гривень.
Крім того, неповнолітній ОСОБА_7 , 20 жовтня 2014 таку, приблизно о 12 год. 40 хв. знаходячись у відділенні № 30 ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Харків, вул.Сумська, №96, підійшов до ОСОБА_11 , яка в терміналі самообслуговування проводила поповнення своєї банківської картки № НОМЕР_5 . Під час виконання вказаної операції до неї підійшов ОСОБА_7 , який запропонував їй свою допомогу у проведенні операцій із її банківською карткою, на що потерпіла погодилась. Після проведення необхідних операцій із банківською карткою ОСОБА_11 відійшла і забрала свою банківську картку, а ОСОБА_7 залишився біля терміналу та скориставшись тим фактом, що ОСОБА_11 не вийшла з системи обслуговування, маючи певний досвід, і маючи умисел, направлений на таємне заволодіння чужими грошима, діючи з корисливих спонукань, повторно, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, провів списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_11 двома транзакціями: 2000 гривень і 3000 гривень на загальну суму 5000 гривень, перевівши вказані грошові кошти на банківську карту своєї матері гр. ОСОБА_8 № НОМЕР_4 (яка не була обізнана про його злочинні наміри). Після чого ОСОБА_10 зняв вказані грошові кошти через декілька хвилин в банкоматі «ПриватБанку» САНА1970 за адресою: м.Харків, вул.Сумська, 96. Заволодівши вищевказаними грошами ОСОБА_11 , ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, обернувши їх на свою користь, розпорядившись ними на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 5000 гривень.
Крім того, 22 жовтня 2014 року, приблизно о 15 год.00 хв., ОСОБА_7 , знаходячись в відділенні № 76 ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м.Харків, вул. Гіршмана, №4, підійшов до ОСОБА_12 , який в терміналі самообслуговування проводив поповнення своєї банківської картки № НОМЕР_6 . Під час виконання операції до нього підійшов неповнолітній ОСОБА_7 , який запропонував йому свою допомогу по проведенню операцій з його карткою, на що потерпілий погодився. Після проведення необхідних операцій із банківською карткою ОСОБА_12 відійшов і забрав свою банківську картку, а ОСОБА_7 залишився біля терміналу та скориставшись тим фактом, що ОСОБА_12 не вийшов з системи обслуговування, маючи певний досвід та маючи умисел, направлений на таємне заволодіння чужими грошима, діючи з корисливих спонукань, повторно, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, провів списання грошових коштів по системі PRIVATMONEY двома транзакціями на загальну суму 3015 гривень. Грошові перекази в сумі 2010 гривень і 1005 гривень неповнолітній ОСОБА_7 перевів на карту свого знайомого ОСОБА_13 за № НОМЕР_7 . В цей же день неповнолітній ОСОБА_7 познайомився з раніше незнайомим йому ОСОБА_14 , який працював таксистом та попросив у ОСОБА_14 дані його банківської картки для проведення відповідної операції, після чого зі своєї банківської картки ОСОБА_13 (який знаходився в цей час в місті Одеса) по проханню ОСОБА_7 перевів гроші в сумі 2800 гривень на карту ОСОБА_14 за № НОМЕР_8 ( ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не були обізнані про його злочинні наміри), а ОСОБА_14 зняв грошові кошти в банкоматі «ПриватБанку» за адресою: м. Харків, пл. Конституції 21/2 та передав їх ОСОБА_10 .
Заволодівши вищевказаними грошами ОСОБА_12 , ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, обернувши їх на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 3015 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений н/л ОСОБА_7 свою вину в інкримінованим йому злочинах визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду пояснення про обставини скоєння злочину, як вказано у описовій частині вироку.
У судовому засіданні усі учасники кримінального процесу, в тому числі обвинувачений ОСОБА_7 в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнали недоцільним досліджувати докази по справі, так як обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи. При цьому суд з`ясував, чи правильно ОСОБА_7 розуміє зміст обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку ОСОБА_7 позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 доведена повністю та його дії кваліфікує по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_9 / епізод 14.10.2014 року / за ч.1 ст.185 КК України, тобто крадіжка - таємне викрадення чужого майна, та по епізодам крадіжки у ОСОБА_11 , / епізод 20.10.2014 року / та ОСОБА_12 / епізод 22.10.2014 року / за ч.2 ст. ст. 185 КК України, тобто таємне викрадання чужого майна / крадіжка /, вчинена повторно.
При призначені покарання ОСОБА_7 суд враховує характер, ступінь важкості та суспільної небезпеки скоєного, дані про його особу.
В порядку ст. 12 КК України скоєний злочин за ч.2 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він судимий: 1/. 09.01.2015 року Ленінським р/с м. Харкова за ст. 185 ч. 1 КК України, на підставі ст.105 КК України звільненого від покарання з застосуванням примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 строком на 2 роки та даний вирок в порядку ст. 72 КК України виконується окремо; 2/. 18.08.2015 року Жовтневим р/с м.Харкова за ст. 185 ч.1 КК України на 2 роки п/в з застосуванням ст. ст. 75, 104 КК України на 1 / один / рік. У зв`язку наявністю вироку Жовтневого р/с м. Харкова від 18.08.2015 року / епізод крадіжки 15.10.2014 року / при призначені покарання ОСОБА_7 суд двічі застосовує вимоги ч.1, ч.4 ст. 70 КК України.
Крім цього, при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд враховує, що він на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, характеризується задовільно, навчається.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжує відповідальність ОСОБА_7 , судом не встановлено.
З урахуванням ступеню важкості, суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, даних які характеризують обвинувачену як особу, обставин, що пом`якшують відповідальність, суд вважає призначити н/л ОСОБА_7 покарання не пов`язане з позбавлення волі, так як його перевиховання та виправлення можливо без ізоляції від суспільства, у розмірі в межах санкції статті передбаченої Кримінальним кодексом України, з застосуванням ст. ст. 75, 104 КК України з іспитом.
Суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_7 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Позовні вимоги по справі потерпілих ОСОБА_11 ,, ОСОБА_12 , ОСОБА_9 задовольнити.
Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_8 / мати неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 / спричинену матеріальну шкоду на користь потерпілих: ОСОБА_11 5000 гривень, ОСОБА_12 3015 гривень, ОСОБА_9 1777 гривень.
При цьому, суд виходить з роз`яснень Постанови Пленуму ВСУ за № 3 від 31.03.89 року « Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна » проте, що позови пред`являються до батьків, які в силу закону несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну злочинними діяннями неповнолітнього обвинуваченого.
В судовому засіданні мати обвинуваченого ОСОБА_8 заявила, що вона не проти сплатити спричинену матеріальну шкоду потерпілим особам.
Судьбу речових доказів по справі суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Судових витрат по справі не має.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 не обиралась.
Керуючись ст. ст. 373 ч 2., 374 КПК України, суд,-
З А СУД И В:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України призначити покарання:
-за ч.1 ст. 185 КК України 1 / один / рік позбавлення волі;
В силу ч. 4. ч.1. ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Жовтневого р/с м. Харкова від 18.08.2015 року призначити ОСОБА_7 покарання 2 / два / роки позбавлення волі.
-за ч.2 ст. ст.185 КК України 2 / два / роки позбавлення волі;
В силу ч.4. ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених
покарань остаточно призначити ОСОБА_7 покарання 2 роки і 6 / шість / місяців позбавлення волі.
В силу ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 2 / два / роки.
Відповідно до п. п. 2- 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.
Позовні вимоги по справі потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_8 / мати неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 / спричинену матеріальну шкоду на користь потерпілих: ОСОБА_11 5000 гривень, ОСОБА_12 3015 гривень, ОСОБА_9 1777 гривень.
Речових доказів по справі не має.
Судові витрати по справі відсутні.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 не обиралась.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілою особою, прокурором виключно з підстав, пере дбачених ч. 3 ст. 394 КПК України в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя -