П О С Т А Н О В А

про відмову в задоволенні клопотання

Справа №2120/5821/12

Пров. №1/668/59/13

07.10.2013 року м. Херсон

Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді: Валігурської Л.В.

при секретері: ОСОБА_1

за участю прокурора: Косець І.В.

захисників: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

підсудних: ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Херсоні клопотання підсудного ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу відносно:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який обвинувачується за ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Суворовського районного суду м. Херсона знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_6 під час судового розгляду справи заявлене письмове клопотання про заміну запобіжного заходу із тримання під вартою на підписку про невиїзд або інший менш суворий запобіжний захід. На обґрунтування свого клопотання зазначив, що ухилятись від суду не буде, влаштується на роботу, за час перебування його під вартою мати тяжко захворіла, позбавлена можливості отримувати сторонню допомогу.

Клопотання підтримав захисник підсудного ОСОБА_3

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що розгляд справи добігає завершення, крім того відсутні жодні підстави для зміни раніше обраного запобіжного заходу.

Суд, заслухавши клопотання, думку решти учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінальної справи, оцінивши наявність підстав та мотивів для зміни запобіжного заходу підсудному, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.01.2011 р. ОСОБА_6 (засудженого вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна) звільнено від відбування основного покарання умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 26 днів.

15.03.2012 р. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 115 КПК України 1960 р. у звязку з підозрою у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 19.03.2012 р. відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 274 КПК України 1960 р. під час розгляду справи суд, при наявності до того підстав, може своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо підсудного. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен керуватись відповідними статтями глави 13 цього Кодексу.

Як розяснено в ч. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 р. №4 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, під час судового розгляду подання слідчого про взяття під варту предметом дослідження є ті обставини, з якими закон повязує можливість обрання цього запобіжного заходу (ст. 148 і ч. 1 ст. 155 КПК України 1960 р.).

Відповідно до ст. 148 КПК України 1960 р. запобіжні заходи застосовуються до підсудного з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочину діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 КПК України 1960 р. взяття під варту як запобіжний захід застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відноситься до тяжких, обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 186 КК України предявлено під час перебування на умовно-дострокову звільненні від відбування покарання, до затримання ОСОБА_6 проживав в м. Миколаєві. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про поважність мотивів для зміни раніше обраного запобіжного заходу суду надано не було. Підстав вважати, що підсудний не буде ухилятися від суду та від виконання процесуальних рішень немає.

Обставини, які існували на момент обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6, повязаного з триманням під вартою на теперішній час не змінилися. Крім того, такого запобіжного заходу як домашній арешт нормами КПК України 1960 року не передбачено, а тому і відсутні підстави для його застосування.

Враховуючи наведене суд вбачає доцільність подальшого тримання підсудного під вартою.

Керуючись ст. ст. 148, 155, 273, 274 КПК України 1960 р., суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді взяття під варту на підписку про невиїзд відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В.Валігурська

СуддяОСОБА_8