Справа №702/922/15-к
Провадження №1-кп/702/81/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2015 року м.Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище кримінальне провадження №1-кп/702/81/15 (кримінальну справу №702/922/15-к) про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого: 05.06.2008 року Монастирищенським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.69, ст.71 КК України з призначенням покарання у виді 2 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково за постановою Уманського міськрайонного суду від 24.03.2009 року з 01.04.2009 року, невідбутий строк 2 місяці 10 днів;
за ч.2 ст.286 КК України,
з участю:

прокурора: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_4

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 20.02.2015 року о 22 год. 00 хв. на 1 км.+600 м. автодороги Монастирище-Бачкурино-Сарни-Угловатка, поблизу с.Бачкурино Монастирищенського району Черкаської області порушив вимоги п.п.2.9 а), 2.3 б),19.3, 31.4.1 а) Правил дорожнього руху України: перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , експлуатація якого заборонена у зв`язку з непрацездатністю робочої гальмівної системи через зношеність передніх гальмівних дисків та зміну конструкції гальмівної системи шляхом застосування окремої деталі (заглушки), що не передбачена для даної моделі транспортного засобу, та рухаючись зі сторони м.Монастирище до с.Бачкурино Монастирищенського району, будучи засліпленим світлом фар, невстановленого слідством автомобіля, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, не зменшив швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, не зупинився, виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив наїзд на ОСОБА_9 , який рухався в зустрічному напрямку по зустрічній смузі руху на велосипеді «Салют», внаслідок якого він отримав тілесні ушкодження у вигляді : сполученої травми тіла (відкрита черепно-мозкова травма (садна та рани обличчя, крововилив в м`які покрови лобної ділянки голови, тотальний субарахноїдальний крововилив з проривом в систему шлуночків мозку, перелом кісток склепіння та основи черепа), яке має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя, та спричинило смерть ОСОБА_9 , чим вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав частково, так як вважає, що не міг збити потерпілого, а лише переїхав його, та показав, що того дня його син святкував випускний вечір. У вечірній час, приблизно о 22-23 годині, син зателефонував до нього, щоб він йому завіз ще грошей. Після його дзвінка він приїхав на святкування сина, привіз йому гроші і випив з ним три чарки горілки, ємкістю 50 грам. Більше алкогольнизх напоїв він не вживав. Після цього він поїхав додому. Коли він перебував вдома, до нього зателефонував його товариш та попросив перевезти картоплю з села Бачкурино в с.Сарни. Він не хотів цього робити, але товариш його вмовив. Коли він автомобілем рухався в сторону села Бачкурино, на автобусній зупинці підібрав пасажира, якого звуть ОСОБА_10 , прізвища якого він незнає, в дружніх стосунках з ним не перебував і не перебуває. Коли він з пасажиром рухався автомобілем по дорозі в напрямку села Бачкурино, зі швидкістю приблизно 60 км/год, назустріч їм стрімко пронісся автомобіль, який засліпив його світлом своїх фар, і він, не гальмуючи, виїхав на зустрічну смугу руху. На смугу зустрічного руху він виїхав тому, що поверхня дороги є дуже нерівною, у вигляді горбка, тому, щоб автомобіль рухався рівно, він був змушений роздільну смугу пускати між коліс автомобіля. В цей час ОСОБА_10 побачив на дорозі щось і крикнув, що на дорозі якийсь мішок. Він також побачив, щось, лежаче на дорозі, але не встиг загальмувати, а тому переїхав перепону, від чого автомобіль його занесло і винесло в поле, де він зупинився. Від пережитого, він декілька хвилин сидів в автомобілі, приходив до себе, після чого пішов на дорогу, подивитися на що він наїхав. На дорозі був чоловік з велосипедом, який був в стані алкогольного сп"яніння, і який намагався привести потерпілого до свідомості. Він особисто перевірив пульс у потерпілого, який лежав на дорозі, але пульсу не було. Яка була температура тіла покійного, сказати не може, так як був у шоковому стані, на час його допиту в суді пройшло багато часу. Він сказав тому чоловіку, щоб викликав медичну допомогу і працівників міліції, так як у нього в телефоні на рахунку не було коштів, і пішов до свого автомобіля, де дочекався працівників міліції. Його пасажир ОСОБА_10 весь час знаходився в його ж автомобілі. Автомобіль, яким він керував, належить його куму, який дає йому можливість ним керувати. Вважає, що у нього відсутні добрі навики керування транспортними засобами, так як має невеликий водійський стаж, а також у зв`язку з тим, що був позбавлений судом прав керування на 2 роки за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння. Гальмівний шлях на дорозі відсутній тому, що він не гальмував. Вину визнає частково, так як вважає, що він не міг збити велосипедиста, оскільки в автомобілі відсутні сліди від удару на лобовому склі, на боковій частині і є лише внизу. Тому вважає, що він переїхав потерпілого, який вже лежав на дорозі. Відповідної освіти для пояснення механізму утворення пошкоджень автомобіля при зіткненні в ДТП немає, але його думка сходиться з наявними на автомобілі пошкодженнями та життєвим досвідом. Цивільний позов у частині відшкодування матеріалаьної шкоди визнає повністю, в частині вдішкодування моральної частково на суму 20 000 грн, так як суму відшкодування у 80 000 грн він не зможе заплатити, оскільки в нього відсутні регулярні доходи. На час розгляду справи він потерпілому частково відшкодував шкоду в сумі 8000 грн матеріальної шкоди. До судового розгляду шкоду не відшкодовував, так як потерпілі були в сильному душевному хвилюванні і він не знав, чи вони візьмуть у нього кошти. Просить не позбавляти його волі, так як вину у порушенні правил дорожнього руху визнає і визнає переїзд потерпілого, який вже лежав на дорозі. Зобов`язується відшкодувати потерпілому шкоду, надавати допомогу у разі необхідності.

Потерпілий ОСОБА_8 від дачі показань відмовився та пояснив, що очевидцем подій не був. Велосипед, який належав його сину та знаходиться на майданчику Монастирищенського РВ, просить знищити. Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 12 647 грн 80 коп, яка заподіяна витратами, які він поніс у зв"язку з похованням сина, підтримує повністю. Також просить стягнути на його користь у відшкодування моральної шкоди 80 000 грн, яка заподіяна йому смертю сина. Втрата сина стала важким тягарем та суцільним болем. З дня смерті сина він не може прийти до себе, постійно відчуває біль, нервові переживання та дискомфорт. Він з покійним сином жили разом однією сім"єю до дня його смерті. Син працював на заробітках і, коли мав кошти, давав їм з дружиною. Син також допомагав їм по госпордарстуву. Щодо покарання, яке необхідно обрати обвинуваченому покладається на думку суду, але вважає, що позбавленням волі йому сина не повернути, а у місцях позбавлення волі обвинувачений не зможе відшкодувати йому заподіяну шкоду.

Не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченим під час судового розгляду, його вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування та дослідженими судом, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який показав, що обвинувачений є його батьком. Того дня він святкував свій випуск разом з друзями. У вечірній час в нього закінчились кошти і він зателефонував до батька, щоб він підвіз йому ще грошей. Батько приїхав, сів до них за столик. Він був тверезим, так як від нього не було чути алкоголю, та він міг це відрізнити, так як добре його знає. Батько разом з ними випив три чарки горілки, всього приблизно 100 - 150 грам, після чого поїхав;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який показав, що вони з ОСОБА_13 у вечірню, темну пору доби, їхали велосипедами з с.Бачкурино в напрямку м.Монастирище по правій смузі руху. Погода була без опадів. Він їхав попереду, а покійний ОСОБА_14 - позаду на невеликій відстані, так як вони розмовляли між собою. Повз них проїхав автомобіль, який виїхав на їх смугу руху. Його даний автомобіль не зачепив, а наїхав на ОСОБА_15 , який рухався позаду нього. ОСОБА_15 після наїзду ще хрипів. Він викликав швидку медичну допомогу і працівників міліції, які приїхали приблизно через 15 хвилин. ОСОБА_15 помер у нього на руках, що констатували лікарі швидкої допомоги по приїзду. Він весь час був з покійним ОСОБА_15 до приїзду швидкої. Щоб по їх смузі руху їхав автомобіль та обганяв їх перед наїздом обвинуваченого на потерпілого, він не памятає. Швидкість руху автомобіля обвинуваченого була біля 80 км/год і після наїзду він зїхав в поле, якого обвинувачений з іншим чоловіком після ДТП намагались витягнути на дорогу;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який показав, що з обвинуваченим він у нормальних стосунках. Того дня, ввечері він повертався з гостей в с.Сарни. На автобусній зупинці його підібрав обвинувачений, який рухався в тому ж напрямку автомобілем. Була темна пора доби, а в автомобілі обвинуваченого - слабе освітлення. По шляху слідування, раптово, на зустрічній смузі руху загорілося світло автомобіля. На його думку водій зустрічного транспортного засобу їхав в режимі дального світла фар, на великій швидкості, так як їх різко засліпив і вони розминулися приблизно через 6 секунд. Потім він побачив якусь річ на дорозі, подібну на мішок. Обвинувачений не встиг загальмувати, так як все сталося дуже швидко, він переїхав через цю річ і їх понесло в поле, на відствань приблизно з 10 метрів від місця наїзду. Ця річ була приблизно посередині дороги. Під час досудового розслідування він нічого не говорив про цю річ та обставину, так як його про це ніхто не запитував. Чому про це розповів під час суду та з власної ініціативи, пояснити не може. Велосипеда під час ДТП він не бачив. Після наїзду він залишався в автомобілі обвинувачеогого, який виходив до потерпілого, а потім повернувся і сказав, що потрібно випхнути автомоль, щоб завезти потерпілого до лікарні. Після того, як приїхали працівники міліції, він пересів з автомобіля обвинуваченого в їх автомобіль, а тому покійного ОСОБА_17 , свідка ОСОБА_18 , речей та інших обставин події він не бачив, так як з автомобіля працівників міліції не виходив, доки вони його не відвезли в райвідділ. Того дня він вживав алкогольні напої, але не був пяним ;

- даними протоколу огляду місця ДТП від 20.02.2015 року згідно якого стан покриття дороги сухий, його ширина 6 м зі смугами шириною по 3 м кожна, з наявною роздільною смугою, що свідчить про наявність можливості у обвинуваченого рухатись по своїй смузі руху без виїзду на зустрічну, а також про той факт, що інших речей, крім трупа потерпілого, його велосипеда та автомобіля обвинуваченого на місці пригоди наявно не було, що спростовує показання свідка ОСОБА_19 про наявність предмету у виді мішка на дорозі, який переїхав обвинувачений (а.с.126-129);
- даними план-схеми до протоколу огляду місця ДТП від 20.02.2015 року згідно якої місце наїзду на потерпілого, труп потерпілого та його велосипед розташовані на зустрічній смузі руху (а.с.130);
- таблицею зображень до протоколу огляду місця події від 20.02.2015 року (а.с.131-136);
- даними протоколу огляду та перевірки технічного стану транспортного засобу від 20.02.2015 року автомобіля «ВАЗ 2101», номерний знай НОМЕР_1 , згідно якого деформовано : передній капот, передній бампер з лівої сторони, ліве крило, передній номерний знак, відсутнє ліве дзеркало заднього виду, пошкоджене лакофарбове покриття по всьому периметру кузова, що свідчить про зіткнення автомобіля з перешкодою по лівій частині кузова (а.с.137);
- даними протоколу огляду та перевірки технічного стану транспортного засобу від 20.02.2015 року велосипеда «Салют», який практично деформований та пошкоджений повністю (а.с.138);
- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_4 , згідно якого він стном на 00 год 35 хв 21.02.2015 року перебував в стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю (а.с.139);
- даними висновку судово-медичної експертизи №72 від 27.03.2015 року, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_20 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: сполучної травми тіла (відкрита черепно-мозкова травма (садна та рани обличчя, крововилив в м`які покрови лобної ділянки голови, тотальний субарахноідальний крововилив з проривом в систему шлуночків мозку, перелом кісток склепіння та основи черепа); закрита тупа травма грудної клітки та живота (обширний переривчастий синець передньої поверхні грудної клітки та живота, переломи ребер зліва, крововиливи в прикореневі ділянки обох легень, забій лівої легені, лівобічний гемоторакс 100 мл, розриви селезінки, розриви печінки, гемоперитонеум 300 мл); закрита тупа травма заочеревинного простору (розрив черевної аорти, обширний крововилив в заочеревинний простір); рана 3-го пальця лівої кисті, синці нижніх кінцівок); синця передньої поверхні грудної клітки справа. Сполучна травма тіла у ОСОБА_9 виникла від дії тупого твердого предмету (-ів), має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_9 настала від отриманої ним сполучної травми тіла. Між сполучною травмою тіла і смертю ОСОБА_9 є причинний зв`язок. З врахуванням локалізації ушкоджень в ділянці лівої гомілки, а також даних медико-криміналістичної експертизи, можливо припустити, що первинний контакт травмуючого транспортного засобу відбувся з передньою поверхнею лівої гомілки ОСОБА_9 , при цьому травмуюча сила була направлена спереду назад та можливо дещо ззовні досередини. При судово-токсикологічній експертизі крові, від трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт у концентрації 3,53 проміле, що у живих осіб відповідає стадії тяжкого отруєння алкоголем. Під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 не виявлено тілесних ушкоджень, що властиві до виникнення, внаслідок переїзду тіла людини транспортним засобом, що свідчить про неправдивість показань обвинуваченого та свідка ОСОБА_16 , що обвинувачений переїхав тіло потерпілого, який до того вже лежав на дорозі і можливо був збитий іншим транспортним засобом (а.с.142-147);
- даними висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу №4/93 від 01.04.2015 року, відповідно до якої до моменту дорожньо-транспортної пригоди деталі ходової частини та рульового керування автомобіля «ВАЗ 2101», р.н. НОМЕР_1 перебували в працездатному стані. Робоча гальмівна система, в цілому, знаходилась в непрацездатному стані через зношеність передніх гальмівних дисків та встановлення в колісному циліндрові заднього правого колеса окремої деталі (заглушки), яка перекривала канал по якому гальмівна рідина повинна була проходити до циліндра, тиснути на поршні і цим самим було змінено конструкцію гальмової системи, застосовано окрему деталь (заглушку), що не передбачена для даної моделі транспортного засобу і не відповідає вимогам підприємства- виробника. А отже і експлуатація автомобіля «ВАЗ 2101», р.н. НОМЕР_1 , згідно пункту 31.4.1 а) Правил дорожнього руху України була заборонена до приведення його в справний стан. Водій, під час технічного обслуговування автомобіля та перед виїздом у рейс був зобов`язаний перевірити і забезпечити технічно справний стан гальмівної системи і цим самим виявити зношеність гальмівних дисків передніх гальмівних механізмів та несправність гальмового механізму заднього правого колесу (а.с.150-159);
- даними протоколу огляду транспортного засобу від 25.03.2015 року автомобіля «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до якого пошкоджено передній бампер в лівій частині на висоті 36,5 см від опорної поверхні, пошкодження та деформація бампера починається на відстані 70, 0 см від лівого краю бампера, деформоване переднє ліве крило, напрямок деформаційних зусиль спрямований спереду на зад, деформація розпочинається на відстані 40 см. від опорної поверхні та має розміри 20х16 см. Зруйноване скло лівого переднього показчика поворота. З правої частини бампера знаходиться відбійник , по ліву частину бампера відбійник відсутній, деформований знак в лівій частині розмір деформації 19х11 см (а.с.160-164);
- даними протоколу огляду транспортного засобу від 20.02.2015 року велосипеда «Салют», який практично повністю деформрований, маються потертості сидіння на лівій частині, напрямок деформаційних зусиль спрямовані з переду назад (а.с.165-168);
- даними висновку судової автотехнічної експертизи від 16.06.2015 року №441/15-23, відповідно до якого у даній дорожній обстановці, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій автомобіля ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. 19.3 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці, для забезпечення безпеки дорожнього руху, велосипедист ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог пп. 6.2.; 6.6.а); 19.1.6) Правил дорожнього руху України. У момент засліплення, водій автомобіля ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_21 мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль до моменту наїзду на велосипедиста ОСОБА_9 шляхом застосування гальмування в умовах місця пригоди. У даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.19.3 Правил Дорожнього руху України, що з технічної точки зору, знаходилось у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (а.с.171-173).
Суд критично оцінює показання обвинуваченого, що він не міг збити велосипедиста - потерпілого, а лише його переїхав, так як його показання спростовуються показаннями свідка ОСОБА_12 , який показав, що до наїзду обвинуваченого на потерпілого вони їхали та розмовляли з потерпілим, доказів заінтересованості якого в дачі показань на користь потерпілого чи проти обвинуваченого суду не надано, висновком судово- медичної експертизи, згідно якого у потерпілого тілесних ушкоджень, які були б характерні для переїзду тіла людини автомобілем, не виявлено, первинний контакт травмуючого транспортного засобу відбувся з передньою поверхнею лівої гомілки ОСОБА_9 , а також даними протоколів огляду автомобіля та велосипеда, які мають пошкодження в лівих своїх частинах та напрямок деформаційних зусиль спрямовані з переду назад, протоколом огляду місця події, згідно якого шлях автомобіля після зіткнення пролягав між тілом потерпілого та велосипедом.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_16 , вважає їх такими, що не відповідають дійсності, дані ним з метою ухилення від відповідальності та покарання ОСОБА_4 ( з яким добре знайомі, він зупинився у вечірній час, щоб його підвезти), так як його показання спростовуються показаннями свідка ОСОБА_12 , який показав, що до наїзду обвинуваченого на потерпілого вони їхали та розмовляли з потерпілим, доказів заінтересованості якого в дачі показань на користь потерпілого чи проти обвинуваченого суду не надано, висновком судово- медичної експертизи, згідно якого у потерпілого тілесних ушкоджень, які були б характерні для переїзду тіла людини автомобілем, не виявлено, первинний контакт травмуючого транспортного засобу відбувся з передньою поверхнею лівої гомілки ОСОБА_9 , а також даними протоколів огляду автомобіля та велосипеда, які мають пошкодження в лівих своїх частинах та напрямок деформаційних зусиль спрямовані з переду назад, протоколом огляду місця події, згідно якого шлях автомобіля після зіткнення пролягав між тілом потерпілого та велосипедом.

Тому, оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всебічного та об"єктивного дослідження їх в судовому засіданні, суд вважає, висунуте обвинувачення доведеним.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з характеру та ступеня суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого злочину, характеристики обвинуваченого, яка за місцем проживання є позитивною.

Обставиною, що помякшує покарання обвинуваченого, суд визнає часткове добровільне відшкодування завданого збитку, так як обставина, "щире каяття" не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи те, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, він раніше судимий за вчинення умисного тяжкого злочину, хоча інші судимості і погашені в силу ч.5 ст.90 КК України, із врахуванням обставини, що обтяжує покарання, наслідку вчинення злочину - смерті потерпілого, ставленням обвинуваченого до вчиненого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, і находить за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами. З врахуванням часткового відшкодування обвинуваченим шкоди, позитивної характеристики, виду злочину, який вчинено з необережності, позиції потерпілого, суд вважає за можливе призначити покарання в мінімальній межі санкції ч.2 ст.286 КК України. Суд, підстав для застосування відносно призначеного покарання ст.ст.69, 69-1 КК України, не вбачає. Суд вважає, що можлива відсутність в обвинуваченого коштів під час відбуття покарнання для відшкодування шкоди потерпілому не може бути підставою для звільнення його від відбування покарання, так як в першу чергу шкода відшкодовується за рахунок наявних грошових коштів та майна, а в разі їх відсутності - в процентному відношені із заробітку. Дані про те, що обвинувачений працює, у суду відсутні.

Цивільний позов потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволити в частині невідшкодованої суми 4 674 грн 80 коп, у зв"язку з визнанням його обвинуваченим та наданням суду підтверджуючих документів. Суд вважає, що позов у частині відшкодування моральної шкоди підлягає до задоволення, так як вважає, що такий розмір відшкодування відповідає глибині душевних страждань, які були заподіяні потерпілому смертю сина, і вважає, що він відповідає вимогам розумності і справедливості.

Судові витрати стягнути із обвинуваченого.

Суд вважає, що клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на взяття під варту обвинуваченого з зали суду, не підлягає до задоволення, так як суду прокурором під час судового розгляду не надано доказів наявності обраного обвинуваченому запобіжного заходу домашнього арешту, а його наявність підтверджена лише записом у реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також прокурором не обгрунтовано, які саме ризики існують, які обставини свідчать про необхідність зміни раніше обраного запобіжного заходу та які свідчать про неможливість запобігання наявним ризикам шляхом застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100,368,374 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди 80 000 грн та у відшкодування матеріальної шкоди 4 674 грн 80 коп, а всього 84 674 ( вісімдесят чотири тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 80 коп.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №4/93 від 01.04.2015 року автомобіля «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , в сумі 1 228,80 грн. та за проведення автотехнічної експертизи №441/15-23 від 16.06.2015 року в сумі 1230 грн., а всього 2 458 (дві тисячі чотириста п`ятдесят вісім) гривень 80 коп.
Речові докази:
автомобіль марки "ВАЗ 2101" р.н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні в Монастирищенському РВ УМВС України в Черкаській області, повернути власнику- ОСОБА_22 ;
велосипед "Салют", що знаходиться на зберіганні в Монастирищенському РВ УМВС України в Черкаській області знищити.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередню домашній арешт.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 діб з дня проголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1