Справа № 540/1158/15-к
Номер провадження 1-кп/540/102/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.12.2015 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Машівка кримінальне провадження № 0000330 від 08.09.2015 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Решетилівка, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не судимого, сержанта Національної гвардії України, санітара 2 відділення 4 взводу оперативного призначення 3 роти оперативного призначення батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 263 КК України,-
в с т а н о в и в :

згідно з обвинувальним актом від 27.10.2015 року, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи сержантом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, усупереч вимог ст. 14 Закону України «Про національну гвардію України», п.п. 11.1, 11.5 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. У вересні 2015 року, точних часу та обставин в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, набув та вибувши у відпустку з зони проведення антитерористичної операції , діючи умисно, з метою використання у власних цілях, перевіз із собою боєприпаси, а саме: гранату РГД-5 з маркуванням «195-78» та запал без маркування до неї, 4 гранатометні постріли ВОГ-25 з маркуванням «ВМГ-К 314421-82», які до 17.09.2015 без передбаченого законом дозволу, зберігав за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , а патрони калібру 7,62 в кількості 199 штук та патрони калібр 9 мм в кількості 24 штуки, без передбаченого законом дозволу, у той же період перевіз та зберігав за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 . 17.09.2015 відповідно до ухвали Машівського районного суду Полтавської області співробітниками Машівського РВ УМВС України в Полтавській області замісцем проживання та за місцем реєстрації в ході обшуку виявлено та вилучено вказані боєприпаси.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

24.12.2015 між прокурором військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої останній зобов`язується беззастережно визнати в судовому провадженні обвинувачення в обсязі повідомленої підозри.

Окрім цього, за умовами угоди сторони погодили покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік без покладення на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до положень з ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, класифікуються як тяжке правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав фактичні обставини вчинення ним злочину згідно викладеного прокурором обвинувачення та свою винуватість.

Сторони погодили, що обставинами в силу ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до вимог ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та погоджується на призначення узгодженого сторонами покарання.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в даний час проходить військову службу в Національній гвардії України суд вважає, що необхідності покладення обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України немає. Крім цього, згідно ч. 2 ст. 76 КК України контроль за поведінкою засуджених військовослужбовців здійснюється командирами військових частин.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Окрім цього, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України іне суперечать інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, яка укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Речові докази, а саме: патрони калібру 7,62 в кількості 195 штук, які зберігається в ІНФОРМАЦІЯ_2 ; пустий магазин до автомату АК-74, гільза калібру 14,5 мм, 2 використані сигнальні ракети, 3 дерев`яні кільця, 5 дросилля, 4 карабінчика, дульний компенсатор ДТК, які зберігається в кімнаті зберігання речових доказів при військовій прокуратурі Полтавського гарнізону - підлягають знищенню.

Процесуальні витрати за проведення вибухотехнічної експертизи в сумі 797,94 грн. та за проведення балістичної експертизи в сумі 245,52 грн., а всього 1043,46 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості від 24.12.2015, укладену між прокурором військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.
Речові докази, а саме: патрони калібру 7,62 в кількості 195 штук, які зберігається в ІНФОРМАЦІЯ_2 ; пустий магазин до автомату АК-74, гільза калібру 14,5 мм, 2 використані сигнальні ракети, 3 дерев`яні кільця, 5 дросилля, 4 карабінчика, дульний компенсатор ДТК, які зберігається в кімнаті зберігання речових доказів при військовій прокуратурі Полтавського гарнізону - знищити.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз вартістю 1043 (одна тисяча сорок три) грн. 46 коп. стягнути з ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд Полтавської області.

ОСОБА_4 та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: