У Х В А Л А

Справа № 183/6297/15

№ 1-кс/183/769/15

26 вересня 2015 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчої слідчого відділення Новомосковського міського відділу (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепино, Новомосковського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не судимого, одруженого, працюючого виконуючим обов`язки директора комунального закладу «Панасівський геріатричний пансіонат» Дніпропетровської обласної ради, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, -

встановив :

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він будучи виконуючим обов`язки директора комунального закладу «Панасівський геріатричний пансіонат» Дніпропетровської обласної ради» 24.07.2015 р. почав здійснювати злочинний умисел, направлений на вимагання службовою особою, що займає відповідальне становище, неправомірної винагороди. Реалізуючи свій злочинний умисел, 24.07.2015 р. ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що згодний допомогти вирішити питання про надання ОСОБА_9 путівки, поліпшення умов її проживання та покращений догляд у КЗ «Панасіський геріатричний пансіонат», при цьому його сприяння буде коштувати 2 500 гривень. 500 гривень ОСОБА_6 вимагав заплатити одразу для бронювання місця, а 2 000 гривень заплатити після того, як будуть зібрані всі документи, необхідні для отримання путівки. 28.07.2015 р. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 знов зустрілися з ОСОБА_6 в його службовому кабінеті, де передали йому частку обговореної раніше суми, а саме 500 грн. для бронювання місця для ОСОБА_9 .

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_6 під час зустрічі домовився з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про зустріч для передачі обговореної раніше суми неправомірної винагороди в сумі 2000 грн. При цьому ОСОБА_6 повідомив, що додатково для компенсації його особистих видатків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повинні передати йому ще 200 грн. Погодившись з вимогами ОСОБА_6 , виконуючи умови попередньої домовленості та на вимогу ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 24.09.2015 р. приблизно о 16:30 год. зустрілися з ОСОБА_6 поблизу кав`ярні «Сhocolate», розташованої по вул. Сучкова, 7, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де передали ОСОБА_6 неправомірну винагороду в розмірі 2 200 грн., з якими він був затриманий. Під час огляду на тротуарі було виявлено носову хустинку біло-синього кольору та грошові кошти в сумі 2 000 грн., купюрами номіналом по 500 грн. в кількості 2 штуки, номіналом 200 грн. в кількості 2 штук та номіналом 100 грн. в кількості 6 штук, серія та номери яких співпали з серією та номером грошових коштів, зазначених в протоколі огляду від 24 вересня 2015 року. Під час особистого обшуку ОСОБА_6 , як затриманої особи в порядку ст. 208 КПК України, з правої кишені сорочки останнього було вилучено чохол сірого кольору з документами на автомобіль та грошові кошти в сумі 200 грн., серії та номери яких співпали з серією та номером купюр, зазначених в протоколі огляду від 24 вересня 2015 р. Також при проведенні особистого обшуку ОСОБА_6 , було проведено змиви з рук останнього та змив з кишені штанів ОСОБА_6

25.09.2015 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру в одержанні службовою особою, неправомірної винагороди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідча ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 на шістдесят днів, яке підтримала у судовому засіданні, мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_6 , обґрунтованою, вчинене ним кримінальне правопорушення віднесене до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, вважає, що наявні ризики, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому, що він може переховуватися від слідства та вплинути на свідків і знищити речові докази, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене слідчою клопотання та просив задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п. 1, п. 2 ч.1 ст. 177 КПК, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 винним себе у скоєнні кримінального правопорушення не визнав, вказав, що гроші від осіб не приймав, мав тільки намір виконувати свої обов`язки по роботі, має постійне місце проживання, тікати наміру не має, впливати на свідків також не буде. Вважає, що запобіжний захід тримання під вартою обирати не слід.

Захисник ОСОБА_4 вказав, що в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, так як ОСОБА_6 має постійне місце проживання і своєчасно буде з`являтися до слідчого, ризики вказані слідчою в клопотанні нічим не підтверджуються.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчої про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ "Ніколова проти Болгарії".

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжких кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує відсутність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування, так як ні слідчий і прокурор не надали суду беззаперечних доказів та фактів які б свідчили про наміри ОСОБА_6 переховуватися від слідства, з чого суд робить висновок, що наявність такого ризику є припущенням слідчої. Посилання слідчої на тяжкість покарання за вчинений злочин не може бути прийнято судом в даному випадку, як наявність беззаперечного ризику для обрання запобіжного заходу.

Про наявність ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_6 , займаючи посаду виконуючого обов`язки директора закладу, може вплинути на підлеглих, які можуть бути свідками, та мати доступ до документів пансіонату, щодо можливого знищення яких і є ризик, на який посилається слідча.

Також відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі, тому суд враховує, що перебування на волі ОСОБА_6 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Ці ж самі підстави є і відсутністю підстави для застосування ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок слідчої про необхідність обрання підозрюваному виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави. При визначенні розміру застави, суд враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, так як він є посадовою особою комунального закладу, суд вважає за можливе призначити заставу у розмірі, що перевищує триста розмірів мінімальної заробітної плати. Суд вважає за необхідне визначити розмір застави у вигляді шістсот мінімальних заробітних плат, тобто 688200 грн. (1147х600), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд, -

постановив :

клопотання слідчої ОСОБА_5 задовольнити та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на шістдесят днів до 17 год. 00 хв. 24 листопада 2015 року.

Встановити розмір застави ОСОБА_6 688200 грн.

З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати :

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

-не відлучатися із м. Прещепино без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі порушення покладених на ОСОБА_6 обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ізолятора тимчасового утримання Новомосковського міського відділу (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) головного управління міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та начальнику Дніпропетровського слідчого ізолятора №3.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя