справа № 482/1044/15-к В И Р О К
Іменем України
29 вересня 2015 року
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор прокуратури Новоодеського району ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 .
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність.
СУД, ВСТАНОВИВ і ВИЗНАЄ ДОВЕДЕННИМ, ЩО :
03 травня 2015 року, близько 14 години, ОСОБА_3 , реалізуючи виниклий у нього корисливий умисел, направлений на таємне викрадення майна, а саме металевих тисків з не житлового приміщення літньої кухні домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, де знаходяться тиски і, що власниця домоволодіння відсутня, шляхом вільного доступу пройшов на територію цього домоволодіння.
Там, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливою метою, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу через незаперті вхідні двері, проник в середину літньої кухні, звідки викрав металеві тиски ОСОБА_5 , вартістю 500 гривень.
Заволодівши вказаними тисками, ОСОБА_3 утримуючи їх при собі, після цього з місця вчинення злочину зник, а в подальшому викраденими тисками розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 500 гривень.
Крім того, 07.05.2015 року, близько 14 години, ОСОБА_3 , реалізуючи виниклий у нього корисливий умисел, направлений на таємне викрадення майна, а саме: алюмінієвого бідону на 40 літрів з не житлового приміщення літньої кухні домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, де знаходиться бідон і, що власниця домоволодіння відсутня, шляхом вільного доступу пройшов на територію цього домоволодіння.
Там, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливою метою, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу через незаперті вхідні двері, проник в середину літньої кухні, звідки викрав алюмінієвий бідон, ємкістю 40 літрів, вартістю 400 гривень, який належить ОСОБА_5 .
Заволодівши вказаним бідоном, ОСОБА_3 утримуючи його при собі, після цього з місця вчинення злочину зник, а в подальшому викраденим бідоном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 400 гривень.
Також, 09.05.2015 року, близько 14 години, ОСОБА_3 , реалізуючи виниклий у нього корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: набору свердел, набору лерок, набору автомобільних голівок, які бачив в приміщенні нежитлової будівлі гаражу домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, де знаходиться це майно і, що власниця домоволодіння відсутня, шляхом вільного доступу пройшов на територію цього домоволодіння.
Там, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливою метою, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу через незаперті вхідні двері, проник в середину гаражу, звідки викрав набір свердел, вартістю 180 гривень, набір лерок, вартістю 222 гривні, набір автомобільних голівок, вартістю 640 гривень, які належить ОСОБА_5 .
Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_3 утримуючи його при собі, після цього з місця вчинення злочину зник, а в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1042 гривні.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, що передбачений ст.185ч.3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена з проникненням у приміщення, повторно.
Крім того, 05.05.2015 року, близько 14 години, ОСОБА_3 , реалізуючи виниклий у нього корисливий умисел, направлений на таємне викрадення майна, а саме: металевого листа з подвір`я домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, де знаходиться цей металевий лист і, що власниця домоволодіння відсутня, шляхом вільного доступу пройшов на територію цього домоволодіння.
Там, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливою метою, ОСОБА_3 , з території двору викрав металевий лист, розмірами 80х40х0,1 см, вартістю 350 гривень, який належить ОСОБА_5 .
Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_3 утримуючи його при собі, після цього з місця вчинення злочину зник, а в подальшому викраденим металевим листом розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 350 гривень.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, що передбачений ст.185ч.2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Завдана злочином матеріальна шкода була добровільно відшкодована обвинуваченим потерпілій в ході досудового розслідування справи.
Цивільний позов потерпілою по даній справі не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі - відсутні.
Доказами на підтвердження встановлених в суді вищезазначених обставин, являються покази допитаного в суді обвинуваченого, який повністю визнав свою провину в інкримінованих йому злочинах, а також доводиться й іншими доказами по справі, якими є - досліджені в суді документи кримінального провадження.
Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєні інкримінованих йому в провину злочинах, що передбачені ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 розповів про обставини вчинення ним цих викрадань майна з домоволодіння ОСОБА_5 , визнавши всі обставини цього обвинувачення, в тому числі і розмір заподіяної ним матеріальної шкоди потерпілій, пояснивши, що він дійсно приходив до цього домоволодіння, коли його дружина доглядала за хворим дідом, а тому бачив, де що там лежить. Зазначив, що йому були потрібні гроші на лікування, а тому він вирішив викрасти майно з цього домоволодіння. Пояснив, що у вказані в обвинуваченні дні, він діючи самостійно, таємно, викрав з літньої кухні цього домоволодіння тиски, потім з двору викрав металевий лист, з літньої кухні - алюмінієвий бідон на 40 літрів, а потім з гаражу викрав набір свердел, набір лерок і автомобільних голівок.
В скоєному кається, запевняючи суд в тому, що більше злочинів вчиняти не буде.
Вислухавши покази обвинуваченого, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що крім визнання обвинуваченим своєї провини у скоєні цих викрадень, що передбачені ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, його вина в цих злочинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні фактичними даними.
Так, з досліджених в судовому засіданні документів, а саме: з рапорту дільничного інспектора Новоодеського РВ УМВС, з протоколу прийняття від потерпілої письмової заяви про злочин, з витягу ЄРДР, протоколу огляду місця пригоди, довідки про вартість викраденого майна, протоколу огляду предметів, які були викрадені, збережної розписки потерпілої, дійсно вбачається, що з домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_3 було таємно викрадено металеві тиски, вартістю 500 гривень, металевий лист, вартістю 350 гривень, алюмінієвий бідон на 40 літрів, вартістю 400 гривень, набори свердел, набір лерок, набір автомобільних голівок, загальною вартістю 1042 гривні, які обвинувачуваним після виявлення цих крадіжок було повернуто у власність потерпілої.
З обставин викладених в протоколі проведеного слідчого експерименту з метою перевірки правдивості показів обвинувачуваного ОСОБА_3 вбачається, що обставини, про які він повідав при допитах, повністю співпали з результатами огляду місця вчинення злочину та співпали з іншими встановленими слідством фактичними даними цих викрадень майна з домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 .
В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини та визнанням сторонами кримінального провадження всіх інших фактичних обставин справи щодо суті пред`явленого обвинувачення, за згодою обвинуваченого, проти чого не заперечував прокурор, суд з`ясувавши, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів у добровільності та істинності позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм наслідки цих дій, а саме, що в даному випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці визнані ними фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно пред`явленого обвинувачення.
За таких вищевикладених обставин, дослідивши в судовому засіданні покази обвинуваченого, дослідивши документи кримінального провадження, в тому числі документи, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованих йому в провину злочинах, повністю доведена дослідженими доказами, в тому числі його признательними показами, які відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, являються належними і допустимими доказами, які суд кладе в основу обвинувального вироку.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до ст.ст.94, 337 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку, що така кваліфікація дій обвинуваченого являється правильною, а тому дії обвинуваченого, суд кваліфікує за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.
Так, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи вбачається, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку), поєднану з проникненням у приміщення, повторно, тобто злочин, що передбачений ч.3 ст.185 КК України, а також вчинив злочин, що передбачений ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна(крадіжку), повторно.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він являється працездатним громадянином України, який працює робітником в Новоодеській ДЮСШ, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, одружений, неповнолітніх дітей на своєму утриманні не має, раніше не судимий.
Завдана злочином матеріальна шкода потерпілій відшкодована обвинуваченим добровільно на досудовому розслідуванні.
Цивільний позов потерпілою особою по даній справі не заявлявся.
Тому, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, як ступінь тяжкості та характер скоєних ним злочинів, так і враховує обставини їх скоєння, причини та умови, що привели обвинуваченого до скоєння цих викрадань та враховує обставини, що характеризують особу обвинуваченого, в тому числі його матеріальний та сімейний стан, а також всі інші обставини цієї справи, в тому числі і ті, що пом`якшують йому покарання.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що скоєні обвинуваченим злочини відноситься до категорії середньої тяжкості і тяжкого і вчинені ним без зазначення обставин, що обтяжують йому покарання.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує повне визнання ним своєї провини, каяття у скоєному, активне сприяння слідству у встановлені об`єктивної істини по справі та у розкритті злочину, добровільне повернення викраденого майна потерпілій.
Разом з тим, наявність цих декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності і тяжкості скоєного ним діяння, та з урахуванням його особи, не дають суду підстав, при призначені йому покарання, застосувати ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті обвинувачення, так як наявність сукупності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.
Суд зазначає, що повинна бути не лише сукупність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а й щоб ці обставини ще й істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, чого суд не вбачає в діянні обвинуваченого.
За такого, із врахуванням характеру, обставин та ступеню тяжкості скоєних злочинів, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують йому покарання, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.65-68 КК України, йому має бути призначене для відбування покарання у виді позбавлення волі, яке передбачено санкціями ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, яке на думку суду, буде тим необхідним і достатнім заходом як для його виправлення, так і для попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи ті ж вищезазначені обставини, на підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі шляхом застосування принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, що позитивно характеризують особу обвинуваченого та які значно пом`якшують йому покарання, з урахуванням повного усвідомлення ним своєї вини і тих негативних наслідків вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що каяття обвинуваченого у скоєному ним діянні являється дійсно щирим, а тому, вважає, що його виправлення і перевиховання все ж таки можливе без реального відбування ним покарання у виді позбавлення волі у кримінальновиконавчій установі, а з наданням йому можливості виправлення, через звільнення його від відбування призначеного покарання, з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, та із встановленням обмежень, передбачених ст. 76 КК України.
Речові докази по справі в судовому засіданні не досліджувались.
Процесуальні витрати по справі, - відсутні.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим, у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочинів, що передбачені ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
У відповідності з вимогами ст.70ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з випробуванням, якщо він протягом двох років 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.
Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід обвинуваченому на досудовому розслідуванні було обрано ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15.06.2015 року у виді особистого зобов`язання, який в процесі судового розгляду справи не змінювався.
Тому, на час до набрання вироком законної сили, обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, залишити без зміни.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а засудженим в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні копія вироку направляється поштовим відправленням.

Головуючий: