Дата документу Справа № 331/23/15-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 331/23/15-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11сс/778/37/15 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 15 січня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя в режимі відеоконференції з СІЗО № 10 ДДУПВП в Запорізькій області матеріали провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000001 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 (в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ) на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 січня 2015 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який проживає в АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

адвокат ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді, не доведеність органами досудового розслідування ризиків, не врахування суддею визнання підозрюваним своєї провини та позитивних відомостей стосовно особистості ОСОБА_7 , просить ухвалу скасувати.

Як вбачається з матеріалів провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України за наступних обставин.

Так, у червні 2014 року ОСОБА_7 у м. Донецьк Донецької області, всупереч положенням ст. 23 Закону України Про боротьбу з тероризмом, з метою участі та сприяння терористичній діяльності незаконного військового формування Восток терористичної організації ДНР добровільно, із власної ініціативи прибув до автовокзалу м. Донецьк Донецької області де його зустріла особа з позивним ОСОБА_9 , який у подальшому провів ОСОБА_7 , на територію захопленої представниками терористичної організації ДНР військової частини, яка знаходиться поблизу зупинки маршрутного транспорту Мотель. Територія вказаної військової частини, яка була захоплена представниками терористичної організації ДНР використовувалось останніми, як місце дислокації терористів та базу для вчинення у подальшому терористичних актів на території південно-східних областей України. На території вказаної військової частини ОСОБА_7 та особу з позивним ОСОБА_9 зустріла особа з позивним ОСОБА_10 , який у подальшому проводив інструктаж щодо подальших протиправних дій ОСОБА_7 у складі незаконного військового формування терористичної організації ДНР.

Того ж дня ОСОБА_7 усвідомлюючи що зазначена терористична організація діє незаконно та має терористичний характер, спрямована на дестабілізацію суспільно-політичної обстановки та підрив інститутів державності України, добровільно погодився приймати участь у діяльності незаконного військового формування Восток терористичної організації ДНР, після чого йому було видано автомат Калашникова, два магазини з набоями до нього, камуфльовану форму та надано позивний ОСОБА_11 .

Відповідно до розподілу обов`язків ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з іншими учасниками незаконного військового формування Восток терористичної організації ДНР ніс чергування протягом двох тижнів на території Донецькою юридичного інституту, захопленого представниками терористичної організації ДНР.

В кінці червня 2014 року ОСОБА_7 , разом з іншими членами незаконного військового формування Восток терористичної організації ДНР було споряджено гранатами РГД-5, у кількості один ящик, автоматами Калашникова та набоями до них, кулеметом Утес та набоями до нього, одним АГС та направлено до Саур-Могили, яка знаходиться на території Донецької області, з метою протидії військовослужбовцям Збройних сил України, а також співробітникам правоохоронних органів держави, які беруть участь в проведенні антитерористичної операції.

Так у період з кінця червня по кінець липня 2014 року на Саур-Могилі, розташованій в Донецькій області, ОСОБА_7 разом з іншими представниками незаконного військового формування вказаної терористичної організації здійснював збройний опір військовослужбовцям Збройних сил України та представникам правоохоронних органів України. Відповідно до нового місця дислокації підрозділу незаконного військового формування ІНФОРМАЦІЯ_2 терористичної організації ДНР у коло обов`язків ОСОБА_7 входило чергування на заздалегідь облаштованих укріпленнях та озброєна протидія військовослужбовцям Збройних сил України та співробітникам правоохоронних органів держави, а також подальше їх недопущення на підконтрольну бойовикам територію на сході України ОСОБА_7 здійснював чергування на вказаних укріпленнях почергово відповідно до графіку при собі маючи автомат Калашникова та набої для нього.

05 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 258-3 КК України.

08 січня 2015 року слідчий СВ управління СБУ в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обгрунтування якого вказав на наявність доказів підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства щодо великої кількості громадян, тяжкістю покарання, у випадку визнання його винним, наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя в ухвалі вказав на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, відсутність, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України підстав для неможливості застосування до підозрюваного даного виду запобіжного заходу, також слідчий суддя вказав на неможливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь судді, адвоката та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали провадження, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, при вирішенні питання стосовно застосування особі запобіжного заходу слідчий суддя або суд керується вимогами, передбаченими ст.ст. 177, 178 КПК України.

Як вбачається із клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в обґрунтування його задоволення слідчий зазначив про висунуту ОСОБА_7 підозру та ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був опитаний підозрюваний, вислухана думка захисника, прокурора, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

З доводами слідчого щодо обґрунтованості підозри вчинення ОСОБА_7 вище наведеного кримінального правопорушення та наявність ризиків, задовольняючи відповідне клопотання, погодився і слідчий суддя.

Колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, оскільки зазначені обставини, і зокрема, обґрунтованість підозри об`єктивно підтверджується наявними по справі доказами, а саме показами підозрюваного, певних свідків, протоколами огляду Інтернет ресурсів, відомостями телефонного трафіку.

З урахуванням викладеного, особливої тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , очікуваного покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років у разі визнання підозрюваного винним, приймаючи до уваги обставини кримінального правопорушення, що пов`язане із терористичною діяльністю, що збільшує ризики щодо неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , у сукупності із наданою дружиною характеристикою особистості підозрюваного, як запальної особи, що здатна до насилля та захоплений військовим життям, а також відповідно до положень ст. ст. 178, 199 КПК України, свідчить на користь прийнятого слідчим суддею рішення.

За вказаних обставин колегія вбачає наявність підстав вважати, що при застосуванні відносно ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу не буде досягнуто мети дієвості даного провадження та не буде забезпечено належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У зв`язку із викладеним, відношення підозрюваного до висунутої йому підозри, наявність у ОСОБА_7 місця проживання та роботи, певного захворювання та відсутність судимостей, з урахуванням встановлених ризиків, не можуть бути підставою для скасування запобіжного заходу.

При розв`язанні апеляції, судова колегія виходить з того, що своїм рішенням суд повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на вище зазначене, колегія суддів не може погодитись з доводами захисника про те, що суд, при застосуванні ОСОБА_7 запобіжного заходу, порушив вимоги закону.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, наслідком чого є відмова у задоволенні апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 січня 2015 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4