Справа № 148/2365/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2015 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду матеріали кримінального провадження № 0000547 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, непрацюючого, який зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживаючого, за адресо: АДРЕСА_2 , не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 29.08.2015 близько 20:00 год. на території домогосподарства АДРЕСА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин та через те, що ОСОБА_4 показала непристойний жест рукою ОСОБА_5 , виник конфлікт.
Під час конфлікту, ОСОБА_5 навмисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс один удар ладонею правої руки в задню частину потилиці ОСОБА_4 , після чого в їх конфлікт втрутилася ОСОБА_6 та намагалася їх розборонити, в цей час ОСОБА_5 наніс ще декілька ударів руками в область тулуба та потилиці ОСОБА_4 , після чого схопив обома руками за волосся останньої та застосувавши силу поштовху кинув її на асфальту поверхню, в результаті чого ОСОБА_4 по інерції також вдарилася правим колінним суглобом. Коли остання перебувала на землі ОСОБА_5 наніс удар правою ногою по правій сідниці ОСОБА_4 , продовжуючи свої дії, ОСОБА_5 обома руками схопив за шию ОСОБА_4 та намагався її зажати.
В результаті навмисних дій ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна, синця в області шиї, правої сідниці, розриву куприкового синхондрозу з повним вивихом 3-го та 4-го куприкових хребців, а також забою правого колінного суглобу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 98 від 21.09.2015 відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий (більш як 21 день) розлад здоров`я.
До початку судового розгляду представлено угоду про примирення від 11.11.2015 між обвинуваченим та потерпілою.
Як вбачається із змісту укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України та покарання, яке повинен понести останній у виді 2 років обмеження волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком один рік.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину визнав повністю. При цьому у судовому засіданні зазначив, що угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, наслідки укладання угоди йому повністю зрозумілі і він погоджується із визначеною мірою покарання у виді 2 років обмеження волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком один рік.
Потерпіла ОСОБА_4 висловила свою позицію щодо затвердження судом угоди про примирення.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що є всі законні підстави для затвердження угоди.
Суд, вивчивши зібрані по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я, у судовому засіданні доведена в повному обсязі, і його дій слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України.
Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно ст. 12 КК України, злочин вчинений ОСОБА_5 відноситься до злочинів середньої тяжкості.
У судовому засіданні встановлено, що угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз, дана угода відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє п. 1 ч. 4, ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Одночасно, потерпілій ОСОБА_4 , судом роз`яснені наслідки затвердження угоди про примирення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Таким чином, дослідивши матеріали кримінального провадження, угоду про примирення, заслухавши позицію учасників судового розгляду, суд вважає, що угода про примирення відповідає, вимогам передбаченими ст. 468 - 475 КПК України, укладена сторонами добровільно. Міра покарання узгоджена сторонами відповідає вимогам КК України та санкції ч. 1 ст. 122 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374, 474 - 475 КПК України та ст. 65 КК України, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 11.11.2015 укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000547.
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на 1 (один) рік.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: