Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі за участю: прокурора засудженого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 17 грудня 2015 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0003027, за касаційною скаргою засудженого

ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 25 червня 2015 року щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкас, жителя

АДРЕСА_1 , такого, що судимостей не мав.

За зазначеним вироком, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено

від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Згідно з вироком районного суду зазначену особу засуджено за вчинення кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_6 21 червня 2014 року приблизно о 18.40 год. у стані алкогольного сп`яніння на виїзді з м. Хмельницького на узбіччі

вул. Староконстянтинівське шосе неподалік її перехрестя з вул. Озерною під час суперечки з ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що той є заступником начальника відділення ДАІ з обслуговування

м. Хмельницького УДАІ УМВС України в Хмельницькій області та перебуває при виконанні своїх службових обов`язків з виявлення та припинення адміністративних правопорушень, будучи обуреним цим фактом, намагався вирвати з його рук службове посвідчення і правою рукою вдарив ОСОБА_7 в шию зліва, після чого, схопивши шию останнього, стиснув її пальцями, заподіявши йому легких тілесних ушкоджень.

У касаційній скарзі засуджений просить скасувати судові рішення щодо нього і призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції, стверджуючи, що під час розгляду було порушено його процесуальний порядок, оскільки ОСОБА_6 є адвокатом і до нього мало бути застосовано особливий порядок розгляду кримінального провадження. Крім того, засуджений вказує, що кримінальне провадження за його обвинуваченням розглядав суддя, який підлягав відводу, унаслідок чого постановлені щодо нього судові рішення є незаконними.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого, який просив задовольнити його касаційну скаргу, прокурора, яка підтримала касаційну скаргу частково та просила скасувати оскаржувані судові рішення й призначити новий розгляд в суді першої інстанції, перевіривши матеріали провадження й обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Так, відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, а також вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, як видно зі змісту касаційної скарги, засуджений не оспорює правильності застосування до нього норм закону України про кримінальну відповідальність, доведеності його винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 345 КК України, а наполягає на істотних порушеннях процесуального закону.
Однак доводи засудженого про необхідність застосування до нього особливого порядку кримінального провадження, оскільки він є адвокатом, є безпідставними і спростовуються матеріалами провадження.

Відповідно до них ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення 21 червня 2014 року, 27 серпня того ж року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а 08 вересня 2014 року щодо ОСОБА_6 було складено обвинувальний акт та направлено його до суду.

При цьому матеріали провадження, дійсно, підтверджують той факт, що на час розгляду провадження в суді першої інстанції з 06 листопада

2014 року ОСОБА_6 мав статус адвоката.

Разом із тим, відповідно до інформації, наявної в матеріалах провадження, згідно з рішенням дисциплінарної палати Кваліфікаційної дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області від 03 лютого 2014 року дію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_6 припинено. Зазначене рішення про притягнення ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності було скасовано рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури

№ V-001/2014 від 06 листопада 2014 року.

Згідно з вимогами глави 37 КПК України, а саме ст. 480 цього ж Кодексу, до адвоката застосовується особливий порядок кримінального провадження. При цьому такий порядок, відповідно до положень зазначеної глави полягає у обмеженні кола суб`єктів, які мають право здійснювати адвокату повідомлення про підозру та обов`язок повідомляти про ухвалення вироку щодо особи, яка має статус адвоката, відповідним органам адвокатського самоврядування.

Таким чином, з огляду на те, що ні на момент вчинення кримінального правопорушення, ні під час повідомлення ОСОБА_6 про підозру, ні під час складання обвинувального акта й направлення його до суду обвинувачений не мав статусу адвоката, а дію свідоцтва про право

на зайняття адвокатською діяльністю протягом зазначеного проміжку часу було припинено, тому підстав здійснювати кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 в особливому порядку не було, оскільки той не входив до кола осіб, визначених ст. 480 КПК України, щодо яких такий порядок здійснюється.

Що ж стосується судового розгляду кримінального провадження, то особливостей його проведення у випадку, якщо обвинувачений має статус адвоката, нормами процесуального закону не передбачено.

Щодо посилань засудженого на принцип зворотної дії кримінального закону в часі, то цей принцип поширюється на матеріальне право, та не може бути застосований щодо норм процесуального законодавства, яким у тому числі, й встановлюються підстави та порядок застосування особливого порядку здійснення кримінального провадження, а рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 06 листопада

2014 року, яким було поновлено права ОСОБА_6 як адвоката, не є нормативно-правовим актом чи законом, які можуть мати зворотну дію в часі.

Разом із тим, слушними є твердження засудженого про те, що головуючий суддя, який здійснював судовий розгляд кримінального провадження за його обвинуваченням у суді першої інстанції, підлягав відводу, оскільки цей же суддя розглядав справу про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, які тісно пов`язані з протиправними діями, що стосуються кримінального провадження за ч. 2 ст. 345 КК України.

Як видно з матеріалів провадження, предметами адміністративного та кримінального провадження, які розглядав один і той же суддя, хоча й були різні протиправні діяння ОСОБА_6 , однак вони тісно логічно та юридично взаємопов`язані між собою.

При цьому, хоча і процесуальне законодавство не містить заборон щодо участі судді у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням особи, щодо якої цей же суддя розглядав справу про адміністративне правопорушення, однак зазначені фактичні обставини, з урахуванням логічного та юридичного зв`язку між протиправними діяннями, які були предметами адміністративного та кримінального проваджень, викликають сумнів у неупередженості судді, в провадженні якого перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , унаслідок чого оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

У зв`язку із скасуванням рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду також необхідно скасувати.

Під час нового судового розгляду суд повинен урахувати наведене в цій ухвалі, оцінити кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність із точки зору достатності та взаємозв`язку, після чого ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення відповідно до вимог процесуального та матеріального законів.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 21 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 25 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 _____________________ ОСОБА_3