Провадження № 1-кп/702/7/14
Справа № 702/1155/13-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про відмову в призначені повторної
комісійної судово-медичної експертизи

21 травня 2014 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальної справи на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2000 року народження та 2008 року народження, з середньою освітою, працюючого, раніше несудимого, проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 125 КК України,

з участю сторін кримінального провалдження та інших учасників судового розгляду:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

законного представника потерпілого - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

В провадженні Монастирищенського районного суду знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвалою суду від 03.02.2014 року у справі задоволено клопотання законного представника потерпілого про призначення у справі комісійної судово-медичної експертизи, за результатами якої складено висновок № 16-к від 21 березня 2014 року.

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 та сам потерпілий ОСОБА_6 підтримали подане на канцелярію суду клопотання від 10.04.2014 року про доручення судово-медичним експертам Головного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України провести повторну комісійну судово-медичну експертизу посилаючись на те, що відповідно до п.21 Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995 року за № 256/792 ( далі Правила), кожен висновок повинен складатись з таких розділів: вступна частина, протокольна частина, підсумки. Згідно з п.3.5. Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995 року за №. 254/790, вступна частина, обставини справи та дослідна частина разом складають протокольну частину висновку експерта. Пунктом 3.4. цієї ж Інструкції передбачено, що дослідна частина повинна містити докладний опис процесу дослідження і всіх виявлених при цьому фактичних даних з вказівкою методів та методик, що застосовувались, в тому числі і тих, що реєстрували ушкодження. Всупереч вказаним вимогам у висновку комісійної судово-медичної експертизи № 16-к від 03.02.2014 року жодним чином не зазначено, на підставі чого експерти прийшли до висновків, викладених у підсумках, зокрема: - що виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли виникнути в результаті удару м"ячем по обличчю з достатньою для цього силою (п.З); - що в матеріалах кримінального провадження та медичних документах не міститься об"єктивних судово-медичних даних про наявність у ОСОБА_6 ,, ознак невиправності наслідків отриманих ним раніше тілсених ушкоджень (п.7). Підсумки, викладені експертами у п.7, прямо суперечать абзацу 2 підпункту 2.1.8. пункту 2.1. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.07.1995 року за № 255/791, однак при цьому вони жодним чином не обгрунтовані експертами з посиланням на відповідні документи, методи та методики. Підсумки, викладені експертами у п. 4, не грунтуються на досліджених ними обставинах справи, в яких немає жодних об"єктивних даних про те, що 25.06.2013 року чи в будь-який інший час по обличчю ОСОБА_6 були нанесені удари м"ячем будь-якого виду та з будь-якого матеріалу. За таких обставин вважає за необхідне клопотати про призначення в даному кримінальному провадженні повторної комісійної судово-медичної експертизи, на вирішення якої належить поставити питання щодо тяжкості заподіяних ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та виправності або невиправності цих ушкоджень з урахуванням продовження лікування ОСОБА_6 у лікаря-невропатолога та необхідності проведення оперативного (хірургічного) втручання для усунення деформації (викривлення) його носової перегородки, що підтверджується відповідною медичною документацією. Відповідно до п.1 Правил, комісійні судово-медичні експертизи проводяться також у судово-медичному відділі Головного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України. В обгрунтування клопотання посилаються на ст. ст. 44, 55, 56, 59, 242, 332 КПК України. Просить доручити судово-медичним експертам Головного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України провести в даному кримінальному провадженні (кримінальній справі) повторну комісійну судово-медичну експертизу для встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, заподіяних ОСОБА_6 , 1997 року народження, а також для встановлення виправності або невиправності цих ушкоджень.На вирішення повторної комісійної судово-медичної експертизи, крім інших, поставити питання: - чи є тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_6 , виправними або невиправними та чи можуть ці ушкодження бути розцінені як тяжкі, якщо будуть визнані такими, що знівечили обличчя. Для дослідження надіслати судово-медичним експертам усі наявні у справі матеріали, в тому числі медичну документацію на ім`я ОСОБА_6 .

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти призначення у справі повторної комісійної судово-медичної експертизи, посилаючись на те, що висновок комісійної судово-медичної експертизи повний, підстави, для призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи відсутні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні у вирішенні клопотання покладаються на думку суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання законного представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 про призначення у справі повторної комісійної судово-медичної експертизи не підлягає до задоволення та виходить з наступного.

Згідно ст. 22 ч. 2 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом, зокрема, за дорученням суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, в т. ч. щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Ухвалою суду від 03.02.2014 року задоволено клопотання законного представника неповнолітнього потерпілого про призначення у справі комісійної судово-медичної експертизи. ( а.с. 199-201).

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» N 8 від 30.05.97 повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Суд вважає, що висновок комісійної судово-медичної експертизи № 16-к від 21.03.2014 року складено згідно вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.01.1998 року № 53/5, достатньо обгрунтований, повний та об`єктивний і не суперечить іншим матеріалам справи, а навпаки доповнює їх та відтворює більш детально досліджувану подію.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до п. 11 Постанови Пленуму ВСУ " Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" № 8 від 30.05.1997 року ( зі змінами та доповненнями), п.п. 1.2.10. п. 1.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.01.1998 року № 53/5, у суду відсутні підстави, для призначення у справі повторної комісійної судово-медичної експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 101, 102, 110, 242, 243, 332 КПК України, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.01.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 року за № 705/3145, суд

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 про призначення у кримінальному провадженні № 1-кп/702/7/14 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повторної комісійної судово-медичної експертизи, відмовити.

Оскарження ухвали нормами діючого законодавства не передбачено.

Суддя: ОСОБА_1