КП№ 278/3819/15-к
УКРАЇНА
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
29 січня 2016 року Житомирський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
В С Т А Н О В И В:
06.07.2015 року близько 00 год. 30 хв. у приміщенні кафе «Атлан», розташованого в с. Зарічани по вул. Цюрупи, 1 Житомирського району між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла суперечка, в ході якої в останнього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений підійшов до потерпілого та із-зі спини наніс йому один удар по голові, від чого ОСОБА_5 впав на підлогу та втратив свідомість. Після цього обвинувачений сів на тулуб поетрпілому, який лежав на спині та зубами покусав його за ліве вухо. Своїми діями обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, саден в лівій виличній ділянці, струсу головного мозку, без виражених клінічних проявів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та рваної рани лівої вушної раковини, що ускладнилась некрозом і відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що не є небезпечним для життя, але призвело до тривалого розладу здоров`я потерпілого.
ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Пояснив, що вночі в кафе «Атлан» саме він наніс потерпілому тілесні ушкодження
та покусав за ліве вухо, що ускладнилось некрозом. До закінчення судового розгляду визнав заявлені цивільні позови та вибачився перед потерпілим.
Потерпілий в суді пояснив, що він із неповнолітніми дітьми та дружиною проживають поруч із кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 06.07.2015 року занадто гучно у нічний час грала музика, а тому він зробив зауваження з цього приводу власнику даного кафе. ОСОБА_4 , який відпочивав у ньому, неадекватно відреагував на це зауваження та спричинив йому тілесні ушкодження за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Потерпілий тривалий час лікувався за власні кошти, а також відчував тривалі фізичні страждання. Просив повністю задовольнити його цивільний позов, наполягав на суворості покарання.
Прокурор запропонував провести неповний порядок дослідження доказів. Інші учасники процесу підтримали таку позицію прокурора.
Суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин справи, які визнані сторонами судового провадження. Судом з`ясовано, що останні правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій не має. Одночасно суд роз`яснює учасникам кримінального провадження наслідки наведеної частини ст.349 КПК щодо позбавлення їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя потерпілого, але призвело до тривалого розладу його здоров`я.
При призначенні покарання, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за класифікацією злочинів є злочином середньої тяжкості, особу винного, який має погашену судимість, характеризується посередньо.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.ст. 66-67 КК України не встановлено.
Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, посередні характеризуючи дані обвинуваченого, його ставлення до скоєного, міркування прокурора, який не наполягав на ізоляції ОСОБА_4 від суспільства та думку потерпілого. Окрім цього ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а тому суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства.
Цивільний позов потерпілого підлягає повному задоволенню. Так, відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України майнова та моральна шкода завдана неправомірними діями відшкодовується винною особою, якою у даній справі є ОСОБА_4 . Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» визначено, що моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У постанові також роз`яснено, що розмір моральної шкоди слід визначати виходячи зі стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З матеріалів справи вбачається, що обвинувачений спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, що призвело до некрозу, останній тривалий час перебував на лікуванні. Зважаючи на викладене,
Відповідно до ст.ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого у цьому злочині, а тому цивільний позов прокурора також підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням та з іспитовим строком терміном на 3 (три) роки. Покласти на засудженого обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися на реєстрацію в інспекцію.
Речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1