Справа № 405/7663/15-к
УХВАЛА
17 грудня 2015 року колегія суддів Ленінського районного суду міста Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Кіровограда кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008124 від 29.10.2015 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого секретарем в Центральному комітеті Комуністичної партії Ленінського району м. Кіровограда, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, у відношенні якого під час досудового розслідування обрано запобіжний захід тримання під вартою,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
встановила:
У провадження Ленінського районного суду міста Кіровограда надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008124 від 29.10.2015 року відносно ОСОБА_5 обвинуваченого за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Ухвалою судді від 02.12.2015 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання на 17.12.2015 року.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, та обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.
Потерпіла, захисник обвинуваченого та обвинувачений не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Колегія суддів, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду міста Кіровограда відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України.
Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження, нема.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, відтак підстав для його повернення прокурору нема.
З вказаних мотивів колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008124 від 29.10.2015 року відносно ОСОБА_5 обвинуваченого за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Прокурором до суду подано клопотання щодо продовження у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 2 місяці, посилаючись на те, що обвинувачений знаходячись на волі зможе впливати на потерпілого та свідків, крім того є ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.
Потерпіла, захисник обвинуваченого та обвинувачений не заперечували проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України: характер протиправних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , і щодо яких є обґрунтоване органами досудового розслідування підозра, його вік, стан здоров`я та репутація, відсутність даних про ступень довіри до обвинуваченого з боку громадськості, відсутність у обвинуваченого стабільного джерела доходу, те, що він не одружений та не має утриманців. Також, враховуючи викладене, є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 зможе вплинути на потерпілу та свідків, які ще не допитувались під час судового розгляду. Відсутність родини та міцних соціальних зв`язків, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, в якому його обвинувачують, - довічне позбавлення волі, можуть бути підставами для переховування від суду (ризик переховування).
Разом з тим, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пункт 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Колегія суддів також враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні «Лабіта проти Італії» від 6.04.2000 р., що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
На думку колегії суддів, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину із застосуванням насильства.
Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до правової позиції викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, колегія суддів з урахуванням вищенаведених ознак вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Сукупність обставин, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , та його особистість істотно підвищують ступень і характер суспільної небезпеки діянь, тому відносно нього не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
За сукупності таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,178, 183, 314-316, 369 КПК України, колегія суддів, -
ухвалила:
Призначити до судового розгляду кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 обвинуваченого за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у відкритому судовому засіданні в колегіальному складі суду в приміщенні Ленінського районного суду міста Кіровограда на «25» грудня 2016 року на «14» годин «00» хвилин.
Задовольнити клопотання прокурора щодо продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до «14» годин «40» хвилин 15 лютого 2016 року.
В судове засідання на визначені час та дату викликати прокурора, потерпілого, свідка відповідно до реєстру матеріалів досудовго розслідування, захисника та обвинуваченого.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,