Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/654/14-к
У Х В А Л А
02.11.2015 року м.Виноградів
Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні питання пов`язане з виконанням вироку суду,
18.03.2014 року вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області затверджено угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 11 лютого 2014 року у м. Виноградів. ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень.
З матеріалів справи вбачається, що засудженим пропозиція про добровільне виконання вироку суду проігнорована та штраф не сплачений.
В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд вирішуваного питання повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд при вирішення питання про наявність підстав для заміни призначеного покарання у виді штрафу на інше покарання, виходить з наступних обґрунтувань.
Відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.
Суд констатує, що зазначена правова норма в даному випадку застосування не підлягає.
Так, частиною третьої статтею 56 КК України визначено, що громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.
Поряд з цим, засуджений ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи довічно (а.п.50). Відсутність у матеріалах провадження даних які б вказували на те, що засуджений офіційно працевлаштований, не дозволяє суду застосувати і вимоги ст. 57 КК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Враховуючи встановлені обставини, правові підстави для заміни засудженому призначеного вироком суду штрафу на інше покарання відсутні.
Керуючись ст.ст. 476, 537 КПК України, ст.ст. 53, 56, 57 КК України, суд, -
Відмовити у заміні призначеного вироком Виноградівського районного суду від 18.03.2014 року покарання засудженому ОСОБА_4 у виді штрафу на інше покарання.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її оголошення.