Справа 127/2322/14-к
Провадження 1-кс/127/845/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2014 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали заяви адвоката ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

07.02.2014 року ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою в порядку ст. 206 КПК України, в якій просив викликати в судове засідання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , встановити граничний строк для виконання прийнятих відносно ОСОБА_3 ухвал слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.12.2013 року, 28.01.2014 року; доручити прокуратурі Вінницької області у встановлений судом строк провести розслідування фактів невиконання прийнятих відносно ОСОБА_3 вищевказаних ухвал; заборонити фактичну видачу ОСОБА_3 до Російської Федерації на термін до одержання результатів судово-медичного обстеження та надання необхідного лікування; контроль за виконанням цих заходів покласти на прокурора Вінницької області.
Слідчий суддя, дослідивши та проаналізувавши матеріали заяви, дійшов до наступного висновку.
Згідно ст. 206 ч. 1 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службової особи забезпечення додержання прав такої особи.
Судом встановлено, що 10.09.2013 року ОСОБА_3 затриманий в с. Трудове Піщанського району Вінницької області.
12.09.2013 року ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до Російської Федерації. Ухвала залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 01.10.2013.
20.11.2013 року заступник Генерального прокурора України видала постанову про видачу особи (екстрадицію), якою постановлено видати до Російської Федерації ОСОБА_3 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. д ч. 2 ст. 126 Кримінального кодексу РФ.
31.12.2013 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою (екстрадиційний арешт) в умовах СІЗО Вінницької установи №1 УДПтСУ у Вінницькій області для забезпечення його видачі правоохоронним органам Російської Федерації.

28.01.2014 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області скаргу адвоката ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_3 на постанову заступника Генерального прокурора України державного радника юстиції 3 класу ОСОБА_6 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_3 до Російської Федерації від 20.11.2013 року залишити без задоволення. Вищевказане ухвала знаходиться на стадії оскарження в судді другої інстанції.
Вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_3 є особою, яка тримається під вартою та стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу.
Відповідно до ст. 581 КПК України особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу, має право:
1) знати, у зв`язку з яким кримінальним правопорушенням надійшов запит про її видачу;
2) мати захисника і побачення з ним за умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, на присутність захисника під час допитів;
3) у разі затримання - на повідомлення близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб про затримання і місце свого перебування;
4) брати участь у розгляді судом питань, пов`язаних з її триманням під вартою і запитом про її видачу;
5) ознайомлюватися із запитом про видачу або одержати його копію;
6) оскаржувати рішення про тримання під вартою, про задоволення запиту про видачу;
7) висловлювати в судовому засіданні свою думку щодо запиту про видачу;
8) звертатися з проханням про застосування спрощеної процедури видачі.
Особі, стосовно якої розглядається питання про видачу, і яка не володіє державною мовою, забезпечується право робити заяви, заявляти клопотання, виступати в суді мовою, якою вона володіє, користуватися послугами перекладача, а також отримати переклад судового рішення та рішення центрального органу України мовою, якою вона користувалася під час розгляду. Якщо особа, стосовно якої розглядається питання про видачу, є іноземцем і тримається під вартою, то вона має право на зустрічі з представником дипломатичної чи консульської установи своєї держави.
Вищенаведене свідчить про те, що Кримінально процесуальний кодекс України визначає вичерпний перелік прав для осіб відносно яких розглядається питання про видачу в іноземну державу.
Під час ознайомлення із змістом заяви ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_3 судом встановлено, що у даній заяві відсутнє жодне посилання на порушення перелічених у вищевказані статі прав ОСОБА_3 .
В скарзі ОСОБА_2 звертає увагу суду на вимоги ст. 206 ч. 6, 7 КПК України, які на думку останнього були порушенні та в свою чергу є підставою звернення в порядку ст. 206 КПК України. З даного приводу суд повідомляє наступне, що вимоги ст. 206 ч. 6 КПК України застосовуються до осіб, які під час судового засідання звернулись до суду з заявами про застосування до них насильства під час затримання або тримання під вартою в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб). Під час ознайомлення із змістом заяви ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_3 судом встановлено, що у заяві відсутнє жодне посилання на застосування до останнього насильства під час тримання під вартою. Крім того, на думку суду, зазначені в ст. 206 ч. 7 КПК України інші відомі слідчому судді обставини, які дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади не є погіршення зору ОСОБА_3 та видача останнього до Російської Федерації. Крім того, 31.12.2013 року суддею Вінницького міського суду Вінницької області було здійснено перевірку наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_3 під вартою, за результатами якої прийнято рішення про продовження строку тримання під вартою.
Вищенаведене свідчить про те, що в заяві ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_3 не наведено жодних підстав для застосування до останнього вимог ст. 206 КПК України.
Крім того, судом вжито ряд заходів направлених на забезпечення належного медичного нагляду ОСОБА_3 , підтвердженням чого є ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 31.12.2013 року, 28.01.2014 року. Також, викладені в заяві ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_3 обставини з приводу стану здоров`я ОСОБА_3 вже були предметом судового розгляду, підтвердженням чого є ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2014 року. Тому, слідчий суддя вважає, що заява ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_3 є необґрунтованою та не підлягає розгляду в порядку ст. 206 КПК України.
З огляду на вищевикладене слідчий вважає за доцільне матеріали заяви повернути особі, яка подала скаргу, а саме ОСОБА_2 .
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 206, 581 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Матеріали заяви адвоката ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України повернути заявнику ОСОБА_2 .
Ухвала суду є остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя