Ухвала

іменем україни

19 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_7
суддів ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_4 на вирок Великобурлуцького районного суду Харківської області від 2 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області

від 2 квітня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2015 року,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Кременного Луганської області, який мешкає на АДРЕСА_1, раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до 680 грн штрафу, що еквівалентно 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вироком суду ОСОБА_4 визнано винним у тому, що він 01 січня 2015 року приблизно о 15.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння у приміщенні гаража лікарняного комплексу Великобурлуцької ЦРЛ, розташованого на вул. Комінтерна, 23 у смт Великий Бурлук Харківської області, під час словесного конфлікту, який переріс у бійку, умисно завдав три удари в голову ОСОБА_5, заподіявши тому легкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі засуджений просить скасувати постановлені щодо нього судові рішення та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд. Обгрунтовуючи свої вимоги, вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також на порушення вимог кримінального процесуального закону (при проведенні слідчого експерименту його позбавлено права брати у ньому участь). Стверджує, що його було безпідставно засуджено за злочин, який він не вчиняв.

Заслухавши доповідача, перевіривши касаційну скаргу та долучені

до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений ОСОБА_4 оспорює фактичні обставини провадження, які були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій і які перегляду відповідно до вимог ст. 438 КПК України у касаційному порядку не підлягають, а тому колегія суддів виходить із фактичних обставин, встановлених судом.

Перевіркою ухвалених щодо ОСОБА_4 судових рішень, встановлено, що судом досліджено всі обставини, які могли мати значення у цьому провадженні. Суд безпосередньо перевірив зібрані докази з точки зору їх допустимості та достатності і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини засудженого в умисному завданні потерпілому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень.

Мотивуючи свій висновок щодо доведеності вини ОСОБА_4

за ч. 1 ст. 125 КК України (умисному нанесення легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 за обставин, встановлених судом і детально викладених у вироку), суд навів: показання потерпілого про обставини нанесення йому засудженим ударів в обличчя та подальший розвиток подій, які за рішенням суду були перевірені під час слідчого експерименту із залученням судово-медичного експерта; показання свідка ОСОБА_6 про обставини нанесення саме засудженим удару в обличчя ОСОБА_5; висновки експерта та показання останнього стосовно характеру, локалізації, механізму утворення та ступеня тяжкості виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, які були ретельно досліджені судом за активної участі засудженого.

Згідно зі встановленими у провадженні фактичними обставинами суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Аналогічні доводи засудженого ОСОБА_4 щодо непричетності його до умисного завдання потерпілому легких тілесних ушкоджень були предметом ретельної перевірки судом апеляційної інстанції, який відповідно до ст. 419 КПК України перевірив усі доводи апеляційної скарги засудженого, аналогічні тим, що викладені ним у касаційній скарзі, та навів відповідні мотиви на їх спростування.

Не є таким, що ставить під сумнів докази винуватості твердження ОСОБА_4 про порушення його права брати участь у слідчому експерименті з потерпілим, оскільки згідно ст. 240 КПК участь інших учасників провадження при проведенні цієї процесуальної дії не є обов'язковою. Зі змісту вироку суду вбачається, що результати проведення слідчого експерименту за участю потерпілого із залученням судово-медичного експерта були ретельно перевірені судом.

Покарання ОСОБА_4 призначено з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого, даних про його особу, а також усіх обставин, які впливають на відповідальність.

З огляду на викладене підстав для задоволення касаційної скарги засудженого колегія суддів не вбачає, а тому згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Великобурлуцького районного суду Харківської області від 02 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_7 ОСОБА_9