22.09.2014

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2013 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001714 від 14.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.301 КК України, про арешт майна, -

встановив:

19 вересня 2014 року слідчий СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим із прокурором, про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході обшуку, який проводився 18.09.2014 року в квартирі ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , а саме на 2 системні блоки з програмним забезпеченням ( серійні номера -КС 330ККР11104ОС295 , ВБ Х);1 зйомний накопичувальний диск; 1 флешкарту; 5 двд- дисків ; 3 СД -диска.

Як вбачається з наданих матеріалів, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001714 від 14.07.2014 внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.301 КК України., Відповідно до фабули, яка міститься у витягу з ЄРДР, 08.07.2014 року поблизу ст. м. "Центральний ринок" поруч із будинком т АДРЕСА_2 , невідома особа на ім"я Карен реалізувала гр. ОСОБА_5 диск для лазерних систем зчитування на якому міститься порнографічна продукція.

У провадженні СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування №0001714 від 14.07.2014 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.301 КК України.

Як зазначено у клопотанні, 14.07.14 року до ЧЧ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області надійшов рапорт 0/у СДСБЕЗ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 про виявдення злочину, передбаченого ч.1 ст.301 КК України.

Зазначений матеріал 14.07.2014 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001714, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що в ході досудового розслідування було встановлено, що 08.07.2014 року поблизу ст.метро „Центральний ринок , поруч з будинком АДРЕСА_2 ОСОБА_4 реалізував гр. ОСОБА_5 диск для лазерних систем зчитування на якому міститься порнографічні зображення.

Допитаний у якості свідка гр. ОСОБА_5 показав, що неодноразо він купляв у громадянина Хаджаянц Карена диски з записами фільмів, і декілька разів даний громадянин продавав йому диски з записами порнографічних фільмів. Ці диски він записував за місцем свого мешкання по АДРЕСА_3 , на власному компютері, при цьому він був свідком того, як записувалися зазначені диски з порнографічною продукцією за вказаною адресою ОСОБА_4 .

08.07.2014 року до Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області звернувся з заявою ОСОБА_5 , якою добровільно видав диск з двд-записом, на якому записаний порнографічний фільм,який ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку судово-мистецтвознавчої експертизи від 12.08.14 року на диску, на наданому дослідженому диску присутні матеріали порнографічного характеру.

Ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_3 з метою відшукання речових доказів по кримінальному провадженню. В ході обшуку були вилучені : 2 системні блоки з програмним забезпеченням ( серійні номера -КС 330ККР11104ОС295 , ВБ Х); 1 зйомний накопичувальний диск; 1 флешкарта; 5 двд- дисків ; 3 СД -дисків. На зазначене майно слідчий просить накласти арешт, посилаючись на те, що по кримінальному провадженню по вилученим системним блоками , накопичувачам інформації ( дискам, флешкартам, накопичувачам інформації) слід провести компютерно-технічну експертизу та мистецтвознавчу експертизу, з метою зясування питання , чи наявна на даній комп`ютерній техніці та накопичувачах інформації- інформація порнографічного характеру, та чи подібна така інформація до інформації, яка викладена на ДВД диску, наданою гр. ОСОБА_5 , і яка носить порнографічний характер. Також вказує, що вказані предмети є підшуканими, виготовленими, пристосованими та використані як засоби знаряддя вчинення кримінального правопорушення, які зберігли на собі його сліди.

У судовому засіданні слідчий клопотання про арешт майна підтримав та просив його задовольнити.

Суд, вислухавши слідчого, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 171 КПК у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно до ч. 3 ст.132 КПК України не допускається застосування заходів кримінального провадження якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

В частині 7 ст.236 КПК України, крім іншого, вказано про те, що вилучені під час обшуку слідчим, прокурором речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частина 1 ст.167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна.

Зміст ст. 167 КПК України дає визначення критеріїв, яким повинно відповідати тимчасово вилучене при обшуку майно. Так, згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначений перелік критеріїв є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п*ятою ст.171, частиною шостою ст.173 цього Кодексу.

При цьому, в частині 5 ст.171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В даному випадку, у відповідності до ч. 5 ст.171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано своєчасно.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Тому, зважаючи на положення ст.ст. 167, 236 КПК України, тимчасово вилучатися можуть лише речі, документи, гроші, які відповідають критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Інші речі під час обшуку не можуть бути тимчасово вилучені. А отже у випадку тимчасового вилучення під час обшуку у підозрюваного речей, слідчий повинен при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна навести переконливі мотиви, що зазначені речі відповідають критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України та може ставити питання про їх арешт лише з правових підстав, що визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України. Посилатися на інші правові підстави слідчий не може, оскільки, якщо речі не відповідатимуть критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, вони будуть вважатися такими, що вилучені та зберігаються органом досудового розслідування поза дозволеним законом порядком. Відповідно слідчий суддя не може розглядати таке майно як предмет арешту і накладати на нього арешт.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Виходячи з аналізу зазначених норм закону, за результатами розгляду клопотання суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні через відсутність підстав, передбачених ст.170 КПК України.

Правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з вимогами КПК України та обставинами кримінального провадження.

Так слідчий у клопотанні зазначає, що встановлено що кримінальне правопорушення вчинено особою - ОСОБА_4 . Однак, матеріали не містять відомостей щодо повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України. Тобто, на теперішній час він не є підозрюваним.

Крім того, слід зазначити, що надані матеріали, містять суперечливі данні.

Так з матеріалів вбачається, що 02.07.2014 року відповідно до рапорту отримана інформація щодо відомостей про вчинене кримінальне правопорушення. Також містяться пояснення гр. ОСОБА_5 від 08.07.2014 року , та заява від 08.07.2014 року якою він добровільно видав ДВД диск, який отримав від молодого парня на ім"я Карен.

Відомості до ЄРДР внесені 14.07.2014 року.

При цьому до матеріалів надано висновок судово-мистецтвознавчої експертизи від 12.08.14 року на диску, на наданому дослідженому диску присутні матеріали порнографічного характеру.

Однак слід зазначити, що експертиза була проведена на підставі постанови слідчого від 01.07.2014 року, яка була винесена ще до того, як були внесені відомості до ЄРДР.

Такі дані ставлять під сумнів, що експертиза була проведена щодо диска, який був наданий гр. ОСОБА_5 , та що така експертиза у подальшому може бути визнана допустимим доказом під час судового розгляду.

За таких обставин, слідчий суддя не може покласти в основу ухвали докази, які мають суперечливі відомості, оскільки така ухвала у подальшому може бути визнана такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170 - 173 КПК України, -

ухвалив :

Клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001714 від 14.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.301 КК України, про арешт майна - залишити без задоволення.

Негайно повернути 2 системні блоки з програмним забезпеченням ( серійні номера -КС 330ККР11104ОС295 , ВБ Х); 1 зйомний накопичувальний диск; 1 флешкарта; 5 двд- дисків ; 3 СД -дисків, які належать ОСОБА_4 .

Виконання ухвали доручити слідчому СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1