Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2013 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі :

головуючого - судді Поповича С.С.

суддів Флісака Р.Й., Вилки С.С.

з участю : секретаря Бартків В.М.

прокурора Шутки І.І.

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України за апеляційною скаргою законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1 на вирок Рогатинського районного суду від 18 червня 2013 року, -

у с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., уродженця та жителя АДРЕСА_1 Івано-Франківської області, освіта середня, не одруженого, навчається в Кіцманському державному аграрному технікумі, не судимого, громадянина України

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України з призначенням покарання - п`ять років позбавлення волі;

Згідно ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку два роки.

На підставі ст. 76 КК України на обвинуваченого поставлено відповідні обов'язки.

Цивільний позов потерпілого задоволено частково, стягнуто з обвинуваченого 27 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Запобіжний захід до вступу вироку в закону силу залишено попередньо обраний - особисте зобов`язання.

За вироком суду ОСОБА_4 засуджено за те, що він вчинив умисні дії, які виразились в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

І, зокрема, за те, що 06 листопада 2012 року в період часу з 00 год. 30 хв. по 01 год. ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в кімнаті АДРЕСА_2 в м. Рогатині, на ґрунті особистих неприязних стосунків із неповнолітнім ОСОБА_5, що виникли між ними на побутовому ґрунті, під час конфлікту наніс останньому декілька ударів руками в ділянку тулуба. Внаслідок таких умисних дій неповнолітньому ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота з розривом селезінки, які супроводжувалися кровотечею в черевну порожнину, у зв'язку з чим виникла необхідність у проведенні оперативного втручання - лапаротомії та спленектомії. Вказані тілесні ушкодження були небезпечними для життя в момент спричинення і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зі змінами просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову змінити, цивільний позов потерпілого задовольнити повністю, стягнути з обвинуваченого у користь потерпілого 200 тис. грн.. у відшкодування моральної шкоди. Свою позицію в цій частині мотивує тим, що суд не врахував, що кримінальне правопорушення вчинено щодо неповнолітнього, який також навчається і який назавжди втратив селезінку, розмір компенсації за моральну шкоду, стягнутий судом першої інстанції, є мізерним порівняно з тими наслідками, які були завдані діяннями ОСОБА_4 якому решту свого життя доведеться відчувати свою фізичну неповноцінність, посилено харчуватися, лікуватися, в т. ч. потрібне санаторно-курортне лікування.

На апеляційну скаргу представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1 обвинувачений ОСОБА_4 подав заперечення, в якому просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи свою позицію тим, що з вироком суду він погоджуюся, вважає його законним.

Заслухавши доповідь судді, апелянта ОСОБА_1 та захисника потерпілого, котрі подану апеляційну скаргу підтримали, пояснення прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, які просили залишити оскаржуваний вирок без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши викладені в апеляційній скарзі зі змінами доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Ст. 365 КПК України 1960 року передбачає, що вирок суду перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних вимог.

В частині кваліфікації дій засудженого, його винуватості у вчиненні злочину вирок суду не оскаржено. А тому в цій частині він не перевіряється.

Потерпілим по справі було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого у відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином 200 ( двісті ) тисяч гривень.

Свою позицію представник неповнолітнього потерпілого мотивувала тим, що потерпілому, що є неповнолітнім, заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, у зв»язку з чим було видалено селезінку, він терпів фізичний біль, страждання, душевне потрясіння, страх, нервувався, переживав. Частина з вказаного залишилася і по даний час. Переживає він і за своє майбутнє. Змінився звичний для нього спосіб життя.

Постановляючи вирок суд частково задовольнив заявлений позов. Визначився, що стягнути слід 35000 грн.. Стягнув з обвинуваченого з врахуванням того, що 8000 грн. уже було сплачено, ще додатково 27000 грн.

У вироку суд зазначив, що визначаючи суму у відшкодування шкоди враховує характер правопорушення, тяжкість тілесних ушкоджень, тривалість лікування, матеріальне становище обвинуваченого котрий навчається, а також вимоги розумності та справедливості.

Проте суд не врахував всі інші, зазначені у позовній заяві обставини, котрі, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу оскільки мають обов»язково враховуватися судом при визначені суми у відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином.

Як достовірно встановлено в ході апеляційного розгляду станом на даний час обвинуваченим сплачено потерпілому всього разом 35000 грн..

Обвинувачений пояснив, що обоє його батьків перебувають за кордоном, де працюють.

Вказані вище обставини вказують на те, що в тому числі і з врахуванням матеріального становища обвинуваченого, суму у відшкодування моральної шкоди слід визначити значно більшу ніж це визначено судом першої інстанції. На думку колегії суддів достатньою, при обставинах, що мають місце по справі, має бути сума у 70000 гривень. При цього слід у сплату цієї суми зарахувати уже фактично сплачені суми.

При цьому колегія суддів вважає, що мотивація апелянта, що при цьому слід враховувати і те, що потерпілому прийдеться посилено харчуватися, лікуватися, в т. ч. йому може бути потрібне санаторно-курортне лікування, не може враховуватися при визначені суми у відшкодування моральної шкоди, при наявності таких обставин потерпілий вправі заявити з цього приводу позов про стягнення матеріальної шкоди.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 408 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1 у зміненому вигляді задовольнити частково.

Вирок Рогатинського районного суду від 18 червня 2013 року щодо ОСОБА_4 в частині вирішення цивільного позову змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 у користь ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином 70 ( сімдесят ) тисяч гривень, зарахувавши у погашення цієї суми 35 ( тридцять п»ять ) тисяч гривень.

В решті вирок суду залишити без зміни.

На ухвалу протягом трьох місяців з часу її проголошення може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С У Д Д І :

_______________ __________________ _______________

С.С. Попович Р.Й. Флісак С.С. Вилка