Сокальський районний суд Львівської області
ВИРОК Справа № 1-241/10

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 2010р.

19 серпня 2010 року Сокальський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Фарини Л.Ю.,

при секретарі Матолінець З.М.,

з участю прокурора Онишкевич З.Я., адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, народженого 30 грудня 1995 року в с.Зубків Сокальського району, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, невійськовозобов»язаного, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше несудимого.

ОСОБА_3, народженого 27 березня 1995 року, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше несудимого,

обох у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.З КК України,-

встановив:

Підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3, будучи неповнолітніми, 29 травня 2010 року, близько 21.00 години, за попередньою змовою та в групі між собою, шляхом відкриття вікна, проникли в помешкання потерпілої ОСОБА_4, що розташоване на вул.Шевченка, 28 в с.Зубків Сокальського району Львівської області, звідки таємно викрали 200 грн., чим завдали потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в таємному викраденні чужого майна за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_3 визнав повністю, суду повідомив, що він підтримує дружні стосунки з ОСОБА_3. 29 травня 2010 року він надумав обікрасти односельчанку ОСОБА_4 та запропонував це зробити разом з ним ОСОБА_3. Цього ж числа біля 21.00год. вони з ОСОБА_3 підійшли до будинку ОСОБА_4, він відкрив вікно у будинку, через яке пронбик у його середину. ОСОБА_3 стояв біля вікна та спостерігав за зміною обстановки. В одній із кімнат будинку в шухляді меблів він побачив гаманець в якому було 200 грн. Ці гроші він викрав та передав через вікно ОСОБА_3 та сказав йому, щоб він їх розміняв у магазині. Він залишив будинок, та став чекати ОСОБА_3. Через деякий час ОСОБА_3 приніс розміняні гроші, він залишив собі 60грн., а 40грн. передав ОСОБА_3, решта 100грн. він заніс у будинок - у місце з якого їх викрав. На наступний день в обідній час до нього додому приїхав ОСОБА_5. В присутності ОСОБА_3, та їхніх батьків вони признались про скоєння крадіжки. Вкрадені гроші вони повністю повернули.

Щиро розкаюється у вчиненому, запевняє, що не буде вчиняти злочини в майбутньому, просить не позбавляти волі, а надати йому ще один шанс на вправлення.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину в таємному викраденні чужого майна за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_2 визнав повністю, суду надав аналогічні пояснення. Щиро розкаюється у вчиненому, запевняє, що не буде вчиняти злочини в майбутньому, просить не позбавляти волі, а надати йому ще один шанс на вправлення.

Крім визнання вини підсудними ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні злочину, їхня вина стверджується іншими доказами по справі.

Допитана в судовому засіданні законний представник підсудного ОСОБА_2 -ОСОБА_6 суду повідомила, що вона є матір"ю ОСОБА_2. 30 травня 2010 року до них додому приїхав односельчанин ОСОБА_5, який повідомив, що підозрює, її сина ОСОБА_7 та ОСОБА_3 у вчиненні крадіжки грошей з будинку ОСОБА_4. її син та ОСОБА_3 признались в присутності ОСОБА_5 про вчинення крадіжки. Викрадені гроші вона особисто та батьки ОСОБА_8 повернули потерпілій ОСОБА_4.

Допитана в судовому засіданні законний представник підсудного ОСОБА_3 -ОСОБА_9 суду повідомила, що вона є матір"ю ОСОБА_3. По суті справи надала аналогічні пояснення.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає одна у своєму власному будинку в с. Зубків Сокальського району. Вона являєся інвалідом З групи у зв»язку з чим в неї є опікун, двоюрідний брат ОСОБА_5. Також він отримує за неї пенсію, яку їй потім віддає. Приблизно 23 травня 2010 року ОСОБА_5 дав їй її пенсію в сумі 720 гривень. 520 гривень я заховала, а 200 гривень однією купюрою положила в гаманець в шафі-буфеті, так як хотіла їх використати в магазині. 29 травня 2010 року, вона, між 21 та 22 годинами знаходилася в магазині с. Зубків Сокальського району, де в цей час працювала ОСОБА_10. Тоді в магазин прийшов ОСОБА_3, який дав продавцю 200 гривень однією купюрою та попросив її поміняти ці гроші. Вона на це не звернула уваги. Продавець ОСОБА_10 ще запитала в ОСОБА_11, де він взяв ці гроші, на що той відповів, що їх дала йому поміняти його мати. На слідуючий ранок вона виявила виявила 100 гривень однією купюрою, хоч в гаманець вона ложила 200 гривень однією купюрою. Тоді вона звернула увагу, що відкрите вікно в будинку з сторони сусіда ОСОБА_12, тому здогадалася, що ці гроші в неї викрадено. Вийшовши з будинку побачила ОСОБА_13, якій сказала , що в неї вкрали гроші та розповіла їй , що в неї було в гаманці 200 гривень однією купюрою, а залишилося 100 також однією копюрою. ОСОБА_13 розказала про це ОСОБА_5. Цього ж дня ОСОБА_5 приніс та віддав їй 100 гривень , сказавши їй, що ці гроші вкрав ОСОБА_2. На сьогоднішній день заподіяна ним шкода повністю відшкодована.

Допитаний в судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 неподалік своєї двоюрідної сестри ОСОБА_4, яка є інвалідом 3 групи, у зв»зку з психічним захворюванням. Він є її опікуном. 23 травня 2010 року він отримав пенсію ОСОБА_4 в сумі 720 грн. і зразу віддав ці гроші їй. Гроші були копюрами - 3 по 200 грн., 1 копюра номіналом 100 грн. та копюра номіналом 20 грн. 30 травня 2010 року до нього прийшла ОСОБА_13 та розповіла, що ОСОБА_4 вкрали гроші 200 грн. і їй відомо, що ці гроші неповнолітній ОСОБА_3 обмінював в магазині с. Зубків. Він поїхав додому до матері ОСОБА_3 - ОСОБА_9 та запитав, чи давала вона сину ОСОБА_8 гроші для обміну їх у магазині. Вона відповіда, що давала йому 100 грн. ОСОБА_5 продавець магазину с. Зубків Сокальського району - ОСОБА_10, до якої він приїжджав напередодні повідомила йому, що ОСОБА_3 в неї 29 травня 2010 року, ввечері, міняв 200 грн. однією купюрою. Коли він запитав в ОСОБА_3, де він взяв ці гроші, то він сказав, що йому ці гроші дав його товариш ОСОБА_2. Після цього він поїхав до ОСОБА_2, забрав ОСОБА_14 та його сина ОСОБА_7 в машину та повернувся до сім»ї ОСОБА_3. В присутності батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зізнались, що викрали гроші у сумі 200грн. з будинку ОСОБА_4. Батьки порушників повернули викрадену суму грошей.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду повідомила, що ввечері 29 травня 2010 року в магазин в с. Зубків Сокальського району прийшов ОСОБА_3, який попросив її поміняти гроші купюрою 200 грн., що вона і зробила. На її запитання , де він взяв ці гроші, ОСОБА_3 відповів, що ці гроші йому для обміну дала мати. В цей час в магазині знаходилася ОСОБА_4. На наступний день, 30 травня 2010 року в магазин зайшла ОСОБА_4 , яка сказала, що в неї з будинку викрали 200 гривень однією купюрою. При розмові з ОСОБА_4 вони стали підозрювати в крадіжці саме ОСОБА_3

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду повідомила, що 30 травня 2010 року, зранку, вона йшла вулицею с. Зубків, де зустріла ОСОБА_4, яка їй розповіла, про крадіжку, яка мала місце 30 травня 2010 року. Вона розповіла, що злодій взяв у неї 200 грн. однією купюрою, а залишив купюру 100 грн.. Також вона повідомила що цього ж вечора вона знаходилася в магазині с.Зубків, де побачила ОСОБА_3, який обмінював гроші купюрою 200 грн. Цей факт також підтвердила їй особисто продавець ОСОБА_15. Тому вона вирішила про все розповісти ОСОБА_5, який є опікуном ОСОБА_16. Пізніше від ОСОБА_5 їй стало відомо, що дану крадіжку вчинили ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В свою чергу, в судовому засіданні представник служби у справах дітей Сокальської райдержадміністрації ОСОБА_17, відповідно до ч. 2 ст. 442 КПК України, висловлюючи думку з приводу найбільш доцільної форми перевиховання підсудних повідомила, що неповнолітнім підсудним слід надати ще один шанс на виправлення силами навчального закладу, служби у справах дітей та кримінальної міліції у справах дітей. Вважає, що підсудні легко підпадають під вплив друзів, а тому, в них виникають проблеми. Служба у справах дітей клопоче не позбавляти волі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, звільнити їх від відбування покарання із встановленням іспитового строку.

Аналогічні пропозиції щодо обрання способу перевиховання підсудного запропонували в судовому засіданні представник кримінальної міліції у справах дітей Сокальського РВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_18 та представник Волицької загальноосвітньої школи І-Ш Сокальського району ОСОБА_19

Протоколом огляду місця події від 08.06.2007 року та фото таблицею, встановлено, що ним являється помешкання потерпілої ОСОБА_4 в с.Зубків Сокальського району, звідки 29.05.2010 року неповнолітніми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було викрадено гроші.

(а.с. 9-11)

З характеристики з місця навчання встановлено, що ОСОБА_2 навчається у Волицькій загальноосвітній школі. За час навчання зарекомендував себе посередньо.

(а.с.45)

Характеристикою з місця проживання від 03.06.2010р. встановлено, що ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується позитивно, дисциплінований, ввічливий. В сільську раду на ОСОБА_2 скарг не поступало.

(а.с.46)

Виписками амбулаторних хворих Сокальської ЦРЛ від 07.06.2010р. встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на «Д» обліку в наркологічному кабінеті лікарні не знаходяться.

(а.с.47, 52)

Характеристикою з місця проживання від 03.06.2010р. встановлено, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, дисциплінований, ввічливий. В сільську раду на ОСОБА_3 скарг не поступало.

(а.с.50)

З характеристики з місця навчання встановлено, що ОСОБА_3 навчається у Волицькій загальноосвітній школі. За час навчання зарекомендував себе посередньо.

(а.с.51)

Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживають в задовільних житлово-побутових умовах в с.Зубків Сокальського району.

(а.с 55-56)

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 винні в таємному викраденні чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину за попередньою змовою в групі осіб, з проникненням в житло, тобто злочин передбачений ч.З ст. 185 КК України.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який посягає на власність особи, є злочином середньої тяжкості, особу підсудного, який на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного ОСОБА_2, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, а також добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудного ОСОБА_2 не виявлено.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який посягає на власність особи, є злочином середньої тяжкості, особу підсудного, який на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного ОСОБА_3С, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, а також добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудного ОСОБА_3С, не виявлено.

Враховуючи тяжкість вчиненого підсудними злочину, особу винних та обставини справи, беручи до уваги сукупність пом"якшуючих їх покарання обставин, суд приходить до висновку, що підсудний ОСОБА_2 та ОСОБА_3 можуть бути виправлені без відбування покарання і вважає за можливе прийняти рішення про звільнення їх від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 104 КК України

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

3 АС У ДИВ:

ОСОБА_2 за ст. 185 ч. З КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов»язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_2 періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_3 за ст. 185 ч. З КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов»язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_3 періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Призначити ОСОБА_2 та ОСОБА_3С під час іспитового строку громадського вихователя ОСОБА_19.

Зобов'язати представника Волицької загальноосвітної школи ОСОБА_19 здійснювати нагляд за засудженими ОСОБА_2 та ОСОБА_3С та проводити з ним виховну роботу.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_2 та ОСОБА_3С у виді підписки про невиїзд залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з часу його оголошення.

Головуючий: