26.08.2015
Іменем України Провадження № 1-200/4850/2015
26 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ
Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , , розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на постанову від 14.04.2011 р. по матеріалам додаткової перевірки матеріалів КС 62091007 від 29.01.10 р. ( вх. 2391 від 05.04.11 р.) про закриття кримінальної справи, -

ВСТАНОВИВ:
16 червня 2015 року громадянин ОСОБА_3 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, у якій просив витребувати із СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області відмовний матеріал по факту крадіжки особистих речей у гр. ОСОБА_3 за квітень 2011 р. та скасувати постанову за квітень 2011 року про відмову у порушенні кримінальної справи.
В скарзі вказано, що у квітні 2011 р. за фактом крадіжки особистих речей, документів, меблі та 3000 доларів США, які належать громадянину ОСОБА_3 , у порушенні кримінальної справи відмовлено (КПК 1960 р.) Він не знає дату цієї постанови, номеру матеріалів перевірки. Копію цієї постанови він не отримував до теперішнього часу. Просить цю постанову скасувати. Після тривалого розшуку матеріалів № 8989 від 2010 р. та отримання копії оскаржуваної постанови заявник ОСОБА_3 надав суду додаткову скаргу, вказуючи наступні підстави скасування вказаної постанови: дільничний інспектор сфальсифікував обставини про те, що: 1) ОСОБА_3 відмовився забирати речі; 2) існує постанова суду про виселення ОСОБА_3 із приміщення АДРЕСА_1 ; 3) заяву про крадіжку грошей ОСОБА_3 написав в ході додаткової перевірки. Насправді ОСОБА_5 відмовився їх віддавати; ніякої постанови суду про виселення ОСОБА_3 із приміщення АДРЕСА_1 не існує; заяву про крадіжку грошей ОСОБА_3 написав на слідуючий день після крадіжки. Вказує про те, що підставами для порушення кримінальної справи є: заява потерпілого, фактом фіксації захованого майна потерпілого; не допитаними очевидцями; декількома судовими рішеннями; фактом знищення майна потерпілого і спричинення йому значних збитків. Крім того, в заявах про вчинений злочин заявник вказував про причетність 5-х осіб, а в постанові зазначено лише 2-х осіб.
Розгляд скарги здійснюється відповідно до п. 7 Перехідних положень КПК України 2012 р. за нормами КПК України 1960 р.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав та прохав її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні скарги у зв`язку з пропуском заявником строку оскарження.
Дослідивши клопотання, заслухавши заявника, прокурора, дослідивши матеріал № 8989 за 2010 рік, прихожу до висновку про необхідність задоволення скарги за наступних обставин.
Вирішуючи вимогу скарги про поновлення строку звернення до суду зі скаргою приймаю до уваги наступне.
Відповідно до вимог ст. 236-1 КПК України ( 1960) скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про відмову у порушенні кримінальної справи подається особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного (міського) суду за місцерозташуванням органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови.
У скарзі та судовому засіданні заявник ОСОБА_3 стверджує про те, що він не отримував до серпня 2015 р. ні оскаржувану постанову, ні письмове повідомлення про відмову у порушенні кримінальної справи; вказану постанову він отримав під час розгляду цієї скарги у суді у серпні 2015 р. Це ствердження заявника прокурором не спростовано, а в матеріалах справи відсутні дані про отримання заявником копії оскаржуваної постанови.
Нормами КПК України (1960 р.) не обмежений строк звернення до суду зі скаргою на постанову про відмову у порушення кримінальної справи, що і є підставою для задоволення вимоги заявника про поновлення строку для звернення до суду з указаною скаргою.
Вирішуючи вимогу скарги про скасування постанови ДІМ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 14.04.11 р. про відмову у порушенні кримінальної справи прихожу до висновку про необхідність задоволення скарги за наступних підстав.
Згідно ч. 3 ст. 236-2 КПК України (1960) розглянувши скаргу, суддя залежно від того, чи були при відмові у порушенні справи виконані вимоги статті 99 цього Кодексу, приймає рішення про скасування постанови або залишає скаргу без задоволення.
Згідно ст. 99 КПК України (1960) при відсутності підстав до порушення кримінальної справи прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляють у порушенні кримінальної справи, про що повідомляють заінтересованих осіб.
Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України (1960) прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Як вбачається із постанови ДІМ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 14.04.11 р. та матеріалів перевірки № 8989 за 2010 р. в порушення вимог ст. 22 КПК України (1960) не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, що вбачається з наступного: 1) в постанові є посилання на те, що «опитаний ОСОБА_3 у письмовому поясненні вказав, що він від письмових пояснень відмовляється», але такі пояснення в матеріалах перевірки відсутні; 2) дільничний інспектор в постанові вказує, що він приходить до висновку що «особисті речі, предмети меблі та документація, які належать ОСОБА_3 , були перенесені з приміщення офісу № 62, розташованого на 3 поверсі буд. АДРЕСА_2 до підвального приміщення з метою звільнення приміщення № 6-2, власником якого за даними МБТІ є ОСОБА_7 . Отже, в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутній корисний мотив, а тому відсутня суб`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України».
Очевидним є факт безпідставного висновку дільничного інспектора про відсутність корисливих мотивів та складу корисливого злочину лише на тій підставі, що речі були перенесені з одного приміщення до іншого. В постанові зовсім не вказано: хто переніс, де тепер це майно. У зв`язку з вирішенням цих питань, виникають інші питання, які необхідно буде вирішити та з`ясувати, зокрема, чи нема у діях ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших осіб складу інших злочинів, а саме: самоправства, незаконне проникнення до іншого володіння, умисне знищення або пошкодження майна, необережне знищення або пошкодження майна.
Крім того, в постанові дільничний інспектор вирішив питання відносно громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тоді як у заявах ОСОБА_3 вказує на причетність також громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Вказані обставини та факти у сукупності є підставою для скасування вказаної постанови.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 236-2 КПК України (1960), -
ПОСТАНОВИВ:
Поновити заявнику ОСОБА_3 строк звернення до суду зі скаргою.
Скаргу громадянина ОСОБА_3 на постанову про відмову у порушенні кримінальної справи - задовольнити.
Постанову ДІМ Бабушкінського РВ ДМУ ОСОБА_6 від 14 квітня 2011 р. про відмову в порушенні кримінальної справи за матеріалами КС 62091007 від 29.01.10 р. ( вх. 2391 від 05.04.2011 р. ) за фактом заяви гр. ОСОБА_3 скасувати.
Відмовний матеріал № 8989 за 2010 р. направити до СО Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області для внесення до ЄРДР та досудового розслідування.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1 .