Врадіївський районний суд Миколаївської області
Справа №474/773/14 -к
П №1 - кс/474/102/14
УХВАЛА
Іменем України
24.07.14року смт. Врадіївка
Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Врадіївського РВУ МВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 (далі клопотання)за погодженням з прокурором Врадіївського району Миколаївської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, на поставлене з ФГ «Рідний край В» зерно пшиниці 3- го класу в кількості 1039 тон 736 кг, пшениці 6 го класу в кількості 1182 тони яке перебуває у філії ПАТ ДПЗКУ «Врадіївський елеватор», що розташований в смт. Врадіївка Миколаївської області по вул. Герої Врадіївщини, 12, та заборонити посадовим особам ПАТ ДПЗКУ розпоряджатися вказаним майном.
23.07.2014 року на адресу Врадіївського районного суду надійшло клопотання ст. слідчого ОСОБА_2 за погодженням з прокурором Врадіївського району Миколаївської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, на поставлене з ФГ «Рідний край В» зерно пшиниці 3- го класу в кількості 1039 тон 736 кг, пшениці 6 го класу в кількості 1182 тони яке перебуває у філії ПАТ ДПЗКУ «Врадіївський елеватор», що розташований в смт. Врадіївка Миколаївської області по вул. Герої Врадіївщини,12, та заборонити посадовим особам ПАТ ДПЗКУ розпоряджатися вказаним майном.
З зазначеного клопотання вбачається, що 22 липня 2014 року до Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області з повідомленням звернувся директор фермерського господарства (ФГ) «Рідний край В» ОСОБА_4 про те, що 15.07.2014 року ним було направлено до філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», в подальшому ПАТ ДПЗКУ Врадіївський елеватор пшеницю 3-го класу 1039,736 тон, пшеницю 6-го класу 1182 тон для подальшої її передачі на ПАТ ДПЗКУ в особі ОСОБА_5 на загальну суму 5258840 гривень, які ОСОБА_4 станом на 22.07.2014 так і не отримав.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 липня 2014 року на мобільний телефон до директора ФГ «Рідний край-В» ОСОБА_4 подзвонила невідома особа, яка назвалася представником ПАТ ПДЗКУ Дмитром Миколайовичем і запропонувала йому здійснити продаж пшениці по вигідним для них умовам. ОСОБА_4 в 2013 році вже мав договірні відносини з ПАТ ДПЗКУ та умови продажу пшениці його влаштовували. Після телефонної розмови, на електронну пошту ФГ «Рідний край-В» надійшов договір поставки № МИК 119 П-С від 01.07.2014 м. Київ.
Вказаний договір передбачає та зобов`язує ОСОБА_4 надіслати відповідно до умов договору до філії ПАТ ДПЗКУ Врадіївський елеватор зерно пшениці, а ОСОБА_5 розрахуватись за поставку зерна пшениці.
Представник ПАТ ДПЗКУ ОСОБА_5 , дізнавшись про поставку зерна до Врадіївського елеватору 17.07.2014 року здійснив перерахування коштів за поставку пшениці та перерахував їх на рахунок № НОМЕР_4 АТ «Райффайзен Банк Аваль», який йому був наданий невідомими особами. В подальшому вказані кошти з рахунку № НОМЕР_4 були перераховані на інший рахунок № НОМЕР_5 ПАТ «АКТАБАНК» ТОВ «ФЛИП», оплата будівельних матеріалів.
Таким чином невідомі особи, шахрайським шляхом здійснили заволодіння грошових коштів з рахунку № НОМЕР_4 АТ «Райффайзен Банк Аваль», та ввійшовши в довіру до директора ФГ «Рідний край-В» ОСОБА_4 шляхом обману примусили його до поставки зерна пшениці 1039,736т. 3-й клас, 1182т. 6-й клас до філії ПАТ ДПЗКУ Врадіївський елеватор, чим завдали йому збитку в особливо великому розмірі.
Посилаючись на зазначене, ст. слідчий ОСОБА_2 просив задовольнити його клопотання про накладення арешту на майно.
В судовому засіданні ст. слідчий своє клопотання про накладення арешту на майно, підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні клопотання ст. слідчого також підтримав та просив його задовольнити.
У відповідності до ч.2 ст. 172 КПК України представник ПАТ ДПЗКУ «Врадіївський елеватор» про розгляд клопотання про накладення арешту на майно, на яке ст. слідчий в клопотанні просив накласти арешт, не повідомлявся.
Заслухавши думки осіб, які брали участь під час судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання та долучених до нього матеріалів, вважаю встановленим наступне.
Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 - 173 КПК України слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Частиною 2 цієї статті передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повино бути зазначено:
1)підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2)перелік і вид майна, що належить арештувати;
3)документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Крім цього, частиною 3 даної статті передбачено, що у клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Також, частиною 4 зазначеної статті, передбачено, що вартість майна яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути спів мірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Згідно ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
4) наслідки арешту майна для інших осіб;
5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення.
У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Шкода , заподіяна неправомірними діями внаслідок скоєння злочину відшкодовується шляхом пред`явлення цивільного позову.
Приписами ч.1 ст. 128 КПК України, передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
В свою чергу, аналіз клопотання ст. слідчого про накладення арешту на майно дає підстави для висновку, що воно не відповідає вимогам закону. Зокрема, в ньому відсутнє чітке визначення підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Так, в клопотанні ст. слідчого не наведено підстав щоб вважати вказане майно таким, що відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, і не має посилання на докази кому саме належить майно, яке слідчий просить арештувати і чиїми саме діями завдано шкоду.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Відповідно до п.10 роз`яснення Вищого Спеціалізованого Суду України „Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 05.04.2013 року №223 - 559/0/4 - 13, встановлено наступне, що після розгляду клопотання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя вправі постановити ухвалу про: 1) задоволення клопотання; 2) відмову у задоволення клопотання; 3) повернення його для усунення недоліків, якщо клопотання подано слідчому судді без додержання вимог, визначених відповідною нормою. Зокрема, повертається прокурору чи цивільному позивачу, якщо клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК( ч.3 ст. 172 КПК).
Таким чином, враховуючи вищезазначене, що в матеріалах долучених ст.. слідчим до клопотання не має посилання на докази хто є власником майна на яке слідчий просить накласти арешт і яке це майно має відношення до невідомо ким вчиненого злочину, не має акту приймання - передачі товару, довідок про вартість зерна пшениці 3- го, 6 - го класу, що не уможливлює встановлення розміру спричинення шкоди. Та крім цього, на час розгляду клопотання в суді підозру нікому не пред`явлено, власників майна не встановлено. В клопотанні ст. слідчий просить накласти арешт на майно та заборонити посадовим особам ПАТ ДПЗКУ розпоряджатися майном, що не зовсім є зрозумілим яку юридичну особу мав на увазі слідчий та яка повна назва зазначеної юридичної особи оскільки в клопотанні фігурують ПАТ ДПЗКУ «Врадіївський елеватор» і ПАТ ДПЗКУ місцезнаходження: м.Київ, вул.. Саксаганського, 1. Тому при даних обставинах дане клопотання ст.слідчого про накладене арешту на майно не відповідає вимогам ст. 171 КПК України і у відповідності до вимог ч.3 ст. 171 КПК України підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків. Оскільки наявні недоліки які потребують усунення є такими, що перешкоджають постановленню слідчим суддею законного та обґрунтованого рішення.
Керуючись ст.ст. 171 - 172 КПК України, -
Клопотання ст. слідчого Врадіївського РВУ МВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, на поставлене з ФГ «Рідний край В» зерно пшениці 3- го класу в кількості 1039 тон 736 кг, пшениці 6 го класу в кількості 1182 тони яке перебуває у філії ПАТ ДПЗКУ«Врадіївський елеватор», що розташований в смт. Врадіївка Миколаївської області по вул. Герої Врадіївщини, 12, та заборонити посадовим особам ПАТ ДПЗКУ розпоряджатися вказаним майном, повернути прокурору Врадіївського району Миколаївської області для усунення недоліків.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: