Справа № 425/4152/15-к
Провадження № 11-сс/782/233/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«24» листопада 2015 року м. Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі : ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

захисника : ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Апеляційного суду Луганської області матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 листопада 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Булавинівка Новопсковського району Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Новопсковського районного управління юстиції, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-

в с т а н о в и л а:

14.11.2015 року до Рубіжанського міського суду звернувся слідчий військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_8 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , в якому зазначено наступне.

В провадженні військової прокуратури Луганського гарнізону перебувають матеріали кримінального провадження № 0000406 від 29 жовтня 2015 року за підозрою начальника 1 сектору Новоайдарського міжрайонного відділу Управління Служби безпеки України в Луганській області майора ОСОБА_9 та заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Новопсковського управління юстиції Головного управління юстиції в Луганській області ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що наказом Головного управління юстиції у Луганській області № 1672 від 18 жовтня 2011 року ОСОБА_7 призначено на посаду заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Новопсковського управління юстиції Головного управління юстиції в Луганській області.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.10 Закону України «Про державну службу», основними обов`язками державних службовців є додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина.

ОСОБА_7 , як виконувач обов`язків начальника відділу Державної виконавчої служби Новопсковського районного управління Головного управління юстиції в Луганській області є службовою особою, на яку покладено здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, виконання службових завдань за посадою і відповідно до п. 2 Примітки до ст.368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Проте, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, у порушення вимог зазначених нормативно-правових актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вступивши у попередню змову з начальником 1 сектору Новоайдарівського міського районного відділу Управління Служби безпеки України в Луганській області майором ОСОБА_9 , який відповідно займаній посаді також являється службовою особою, умисно вчинив корупційний злочин - протиправно використав своє службове становище з метою особистого незаконного збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди за не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого йому службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди за наступних обставин.

14 квітня 2015 року Господарським судом Луганської області винесено рішення по справі за позовом ПП «Бізон-Тех 2006» до ТОВ «Орхідея» про стягнення грошових коштів.

22 травня 2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новопсковського управління юстиції Головного управління юстиції в Луганській області ОСОБА_10 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Харківської області від 28 квітня 2015 року №922/1198/15 про стягнення з ТОВ «Орхідея» на користь ПП «Бізон-Тех 2006» грошових коштів винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Водночас встановлено, що директором ТОВ «Орхідея» являється ОСОБА_11 .

З 20 травня 2015 року по 01 червня 2015 року ОСОБА_11 укладено договори оренди на земельні ділянки, які розташовані за межами с Лисогорівка, Новопсковського району, Луганської області. На зазначених земельних ділянках останній засіяв соняшник.

10 вересня 2015 року відділом державної виконавчої служби Новопсковського районного управління юстиції Головного управління юстиції в Луганській області при примусовому виконанні наказу Господарського суду Харківської області був складений акт опису й арешту майна, а саме врожаю соняшника, яке належить ТОВ «Орхідея-2015» та знаходиться на полях за межами с Лисогорівка, Новопсковського району, Луганської області загальною площею 240 гектарів.

Про складання зазначеного акту 10 вересня 2015 року директор ТОВ «Орхідея-2015» ОСОБА_11 повідомлений не був.

20 вересня 2015 року ОСОБА_11 , дізнавшись про складання зазначеного акту державного виконавця, прибув до відділу державної виконавчої служби Новопсковського районного управління юстиції Головного управління юстиції в Луганській області, де звернувся до державного виконавця ОСОБА_12 з проханням видати вказаний документ. На це прохання остання відмовила ОСОБА_11 , пояснюючи це тим, що він до вказаної справи відношення не має.

У подальшому ОСОБА_11 знову приїхав до відділу державної виконавчої служби Новопсковського районного управління юстиції Головного управління юстиції в Луганській області, де здав копії підтверджуючих документів на землю та врожай.

Надалі, ОСОБА_11 викликав виконувач обов`язків начальника відділу державної виконавчої служби Новопсковського районного управління юстиції Головного управління юстиції в Луганській області ОСОБА_7 , який за надання дозволу по збору врожаю соняшника висунув йому неправомірну вимогу у вигляді купівлі 3 мобільних телефонів «Айфон», на суму близько 45 тис. грн. На це ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_13 , що у нього такої суми на даний час не має і він може купити лише 2 вищезазначених телефони. При цьому останній домовився перерахувати йому, ОСОБА_7 , грошові кошти для купівлі телефонів на суму близько 30 тис. грн.

25 вересня 2015 року ОСОБА_7 з свого мобільного телефону № НОМЕР_1 на мобільний телефон ОСОБА_11 скинув CMC-повідомлення з номером картки «ПриватБанк», на яку необхідно перевести грошові кошти, а саме № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_14

28 вересня 2015 року у відділенні банку «ПриватБанк», розташованому за адресою: Луганська область, м.Рубіжне, вул.Леніна, ОСОБА_11 перевів грошові кошти у сумі близько 30 тис. грн., котрі вимагав у нього ОСОБА_7 за вирішення питання щодо безперешкодного збору врожаю соняшника на вищезазначеній місцевості. Після чого ОСОБА_11 подзвонив ОСОБА_7 та повідомив, що останній може займатися збором врожаю безперешкодно.

02 жовтня 2015 року під час початку робіт із збору урожаю на орендованих ОСОБА_11 ділянках, представники ПП «Бізон-Тех 2006» викликали працівників міліції, які арештували комбайн та залишили його на полі. Однак, 06 жовтня 2015 року рішенням суду арешт на комбайн скасований.

Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в достовірно невстановлений досудовим розслідуванням час вступили у злочинну змову для одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 та розробили спільний план своїх злочинних дій. Зокрема, ОСОБА_15 відповідно до визначеної ролі мав висунути вимогу ОСОБА_11 та одержати для себе та ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 250 тис. грн., а останній відповідно - надати вказівку підлеглому працівнику про не звернення до суду з апеляційною скаргою про арешт земельних ділянок із урожаєм соняшника що належали ТОВ «Орхідея-2015» та безперешкодній сільськогосподарській діяльності зі збору вказаного урожаю.

19 жовтня 2015 року ОСОБА_9 , реалізовуючи спільний план на отримання неправомірної вигоди, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , зустрівся з ОСОБА_11 у м. Старобільськ Луганської області. У ході вказаної зустрічі ОСОБА_9 висунув ОСОБА_16 незаконну вимогу щодо передачі йому та ОСОБА_7 неправомірної вигоди в сумі 250 тис. грн. за вчинення дій щодо не звернення до суду з апеляційною скаргою про арешт земельних ділянок із урожаєм соняшника, що належали ТОВ «Орхідея-2015» та безперешкодній сільськогосподарській діяльності зі збору вказаного урожаю.

29 жовтня 2015 року ОСОБА_11 , зважаючи на вказані дії ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи їх протиправність, звернувся до правоохоронних органів із заявою про вимагання від нього неправомірної вигоди в сумі 250 тис. грн.

У подальшому, 08 листопада 2015 року ОСОБА_7 при зустрічі повідомив ОСОБА_11 що із зазначеної суми неправомірної вигоди, а саме 250 тис. грн., грошові кошти в сумі 30 тис. грн. він може не передавати у зв`язку із купівлею раніше, на вказану суму 2-х мобільних телефонів «Айфон» на користь ОСОБА_7 та повинен передати 160 тис. грн., при чому останній наголосив, що ОСОБА_11 має передати 80 тис. грн. ОСОБА_9 та 80 тис. грн. ОСОБА_7 . Також ОСОБА_7 при вказаній розмові з ОСОБА_11 наголосив, що останній має передати всю суму неправомірної вигоди ОСОБА_9

09 листопада 2015 року близько 10.00 години ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що останній повинен 10 листопада 2015 року в другій половині дня у м. Сєвєродонецьк, Луганської області зустрітися із близьким товаришем ОСОБА_9 , ім`я якого ОСОБА_17 та який користується транспортним засобом «Renault DUSTER» чорного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 та передати йому призначену для ОСОБА_7 та ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 160 тис. грн., що ОСОБА_11 і виконав, тобто 10 листопада 2015 року близько 14.00 години ОСОБА_11 на автозаправній станції «ПАРАЛЕЛЬ», що знаходиться по вул.Хіміків, м.Сєвєродонецьк, Луганської області зустрівся із близьким товаришем ОСОБА_9 ім`я якого ОСОБА_17 , якому ОСОБА_11 передав неправомірну вигоду у розмірі 160 тис. грн. для ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

В ході досудового розслідування встановлено, що близьким товаришем ОСОБА_9 ім`я якого ОСОБА_17 , якому ОСОБА_11 було передано неправомірну вигоду, являється тимчасово виконуючий обов`язки начальника 2 відділу головного відділу контррозвідувального захисту інтересів держави в сфері економічної безпеки Управління Служби безпеки України в Луганській області майор ОСОБА_18

11 листопада 2015 року близько 10.00 години ОСОБА_18 , перебуваючи за місцем своєї роботи у м.Сєвєродонецьк, Луганської області, передав отриману від ОСОБА_11 неправомірну вигоду ОСОБА_9 , який того ж дня у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням час та місці розділив отриману неправомірну вигоду з ОСОБА_7 .

12 листопада 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, як зазначено у клопотанні слідчого, підтверджується наявними доказами, а саме: протоколами допиту свідків, протоколом обшуку автомобіля підозрюваного ОСОБА_7 та іншими доказами, отриманими під час здійснення досудового розслідування.
Також у клопотанні зазначені наявні ризики, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження; продовжити протиправну діяльність та/або скоєння інших службових злочинів.

Ухвалою слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 листопада 2015 року клопотання слідчого військової прокуратури Луганського гарнізону ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено. Обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з моменту його фактичного затримання з 11.11.2015 року до 10 січня 2016 року, із встановленням застави у розмірі 600 мінімальних заробітних плат в сумі 826800 грн. З моменту внесення застави та звільнення з-під варти покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, або місця роботи; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисником ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник посилається на те, що в супереч вимогам п.3 ч.1 ст.184 та ч.2 ст.9 КПК України клопотання слідчого не містить посилання на матеріали, які дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, однак містить посилання на повну доведеність вини його підзахисного.

Крім того, апелянт зазначає, що слідством не наданий та судом не досліджений протокол огляду та вручення грошових коштів ОСОБА_11 , а також не надано доказів передачі грошових коштів ОСОБА_9 .

Захисник в своїй апеляційній скарзі зазначає, що свідок ОСОБА_18 в залі суду підтвердив, що 11.11.2015 року грошових коштів ОСОБА_9 не передавав, а передав чотири документи в файлі.

Також апелянт вказує, що згідно версії слідства ОСОБА_9 та ОСОБА_7 мали отримати неправомірну вигоду за не звернення до суду з апеляційною скаргою про арешт земельних ділянок із урожаєм соняшника, що належали ТОВ «Орхідея-2015», але суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що апеляційну скаргу державним виконавцем подано до Апеляційного суду 03.11.2015 року. Згідно п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зупиняє виконавче провадження в разі подання до суду позову про виключення майна з акту опису й арешту до розгляду судом означеного позову.

Також захисник вважає, що слідчим не доведено наявність ризиків зазначених у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків по справі, продовжити кримінальне правопорушення.

Окрім того, захисник вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді винесена всупереч практиці Європейського суду з прав людини, та порушує права його підзахисного, які гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, який уточнив свої апеляційні вимоги та просив апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити у задоволенні клопотання органів досудового розслідування та не обирати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 ніякого запобіжного заходу у зв`язку з недоведеністю сторони обвинувачення обґрунтованості підозри та наявності ризиків, або просив апеляційний суд зменшити розмір застави, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до положень ст.ст.177,178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Судова колегія вважає, що обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, підтверджується наведеними в клопотанні слідчого обставинами та наданими доказами, які досліджені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, а саме:

- витягом з ЄРДР від 29.10.2015 року про розпочате за заявою гр.Борзова кримінальне провадження за ч.3 ст.368 КК України за фактом вимагання працівниками правоохоронних органів у цивільних громадян неправомірної винагороди (а.с.9);

- заявою гр. ОСОБА_19 від 29.10.2015 року про вимагання з нього неправомірної винагороди з боку правоохоронних органів за безперешкодне збирання врожаю соняшника (а.с.98);

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 29.10.2015 року (а.с.91-94) про вимогу до нього з боку ОСОБА_7 у вересні 2015 року за вирішення питання про зняття арешту та безперешкодної зборки врожаю соняшника за оплату останньому вартості двох телефонів «Айфон» у сумі 30.000 грн., а в подальшому за передачу ОСОБА_7 і ОСОБА_9 незаконної винагороди у сумі - 250 тис. грн.;

- протоколом обшуку від 11.11.2015 року квартири гр.Величко за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого в спальній кімнаті було вилучено грошові кошти номіналом 500 грн. в кількості 4-х штук серії ВВ 4435055, АА 0926604, ВД 2033374, ВЖ 0227804 (а.с.10-12);

- протоколами допиту свідків ОСОБА_20 від 12.11.2015 року (а.с.140-143) та ОСОБА_21 від 12.11.2015 року (а.с.20-23), які були присутні в якості понятих під час обшуку 11 листопада 2015 року квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та вилучення грошових коштів номіналом 500 грн. в кількості 4-х штук;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 12.11.2015 року (а.с.57-62) про його службові стосунки з ОСОБА_9 та про отримання ним 10.11.2015 року на прохання ОСОБА_9 від незнайомця на ім`я ОСОБА_22 згортку, який він передав наступного дня ОСОБА_9 ;

- протоколом обшуку від 11.11.2015 року квартири ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого в спальній кімнаті було вилучено грошові кошти номіналом 500 грн. в кількості 3-х штук серії ВЗ 4669255, ВЕ 7416259, ЗД 7793352 (а.с.63-65);

- протоколом обшуку від 11.11.2015 року автомобіля «Land Cruiser Prado» гр. ОСОБА_7 , в якому під переднім пасажирським сидінням були вилучені грошові кошти номіналом 500 грн. в кількості 40-штук;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_23 від 12.11.2015 року (а.с.47-51) та ОСОБА_24 від 12.11.2015 року (а.с.52-56), які були присутні в якості понятих під час обшуку 11 листопада 2015 року автомобіля «Land Cruiser Prado» та вилучення під переднім пасажирським сидінням грошових коштів номіналом 500 грн. в кількості 40-штук;

- відтвореним в суді першої інстанції відеозаписом проведення 11.11.2015 року обшуку автомобіля «Land Cruiser Prado», під час якого були вилучені грошові кошти;

- протоколом затримання ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні злочину від 11.11.2015 року (а.с.42) та повідомленням останньому про підозру за ч.3 ст.368 КК України від 12.11.2015 року (а.с.73);

В судовому засіданні під час розгляду 14.11.2015 року судом першої інстанції клопотання свідок ОСОБА_18 підтвердив викладені ним в протоколі свого допиту від 12.11.2015 року обставини отримання ним на прохання ОСОБА_9 10 листопада 2015 року від незнайомця на ім`я ОСОБА_22 пакунку, який він передав наступного дня ОСОБА_9 .

Під час апеляційного розгляду за клопотанням прокурора було долучено до матеріалів справи та досліджено судом протокол огляду та вручення грошових коштів від 10.11.2015 року, з якого вбачається, що старшим слідчим ВПЛГ у присутності понятих потерпілому ОСОБА_11 , з метою документального фіксування факту протиправної діяльності співробітника Новоайдарського МРВ УСБУ в Луганській області ОСОБА_9 , були вручені грошові кошти - 420 купюр номіналом 500 грн. в загальній сумі 210.000 грн., із зазначенням їх номеру та серії, частина з яких, як зазначив у судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_6 , була вилучена під час обшуку 11.11.2015 року автомобіля «Land Cruiser Prado», який належить ОСОБА_7 .

За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів наявності обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. При цьому апеляційний суд зазначає, що оцінка інших доказів, у тому числі наданої стороною захисту копії акту державного виконавця від 30.10.2015 року, з точки зору їх допустимості на цій стадії кримінального процесу є неприпустимою, оскільки аналіз зібраних стороною обвинувачення та наданих суду доказів в їх сукупності є предметом судового розгляду кримінального провадження по суті.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

При розгляді клопотання слідчий суддя дійшов висновків, які колегія судів вважає обґрунтованими. Так, задовольняючи клопотання слідчого, суд, з дотриманням вимог ст.ст.177,178,183 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, передбачені процесуальним законом, що враховуються при обрані запобіжного заходу. Зокрема суд врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у скоєнні злочину, у вчиненні якого він підозрюється, яке згідно ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином та за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до десяти, стан здоров`я підозрюваного, а також те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, на даний час йому пред`явлена підозра у скоєні іншого кримінального правопорушення (а.с.101, 107, 108, 109, 116, 123, 124).

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що існують передбачені пп.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України реальні ризики спроб підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілого і свідків по справі; вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, та що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.ст.194,196 КПК України, дійшов висновку про доцільність обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення підозрюваним або іншою особою застави у розмірі - 826800 грн. Підстав для зменшення розміру застави апеляційний суд не вбачає.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , із встановленням застави, є законним, обґрунтованим, мотивованим та єдино можливим запобіжним заходом щодо даного конкретного випадку, застосування інших запобіжних заходів є недоцільним.
Тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404,405,407,419 та 422 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 листопада 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , із встановленням застави у розмірі 600 розмірів мінімальної заробітної плати в сумі - 826800 грн. - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
______________ ______________ _____________
/ ОСОБА_3 / / ОСОБА_2 / / ОСОБА_1 /