Справа №11-381/11 21.06.2011 21.06.2011 21.06.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-381-2011 Головуючий у суді 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.307 КК України Доповідач у 2-й інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області

у складі:

головуючої Дзюби Ф.С.,

суддів Фаріонової О.М., Пустовара М.Л.,

за участю прокурора Якименка О.П.,

21 червня 2011 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 квітня 2011 року, яким:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, громадянин України, судимий 01.07.2004 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.307 КК України на 5 років позбавлення волі с конфіскацією 1/3 частини належного майна. Звільнений 29.01.2008 р. постановою Миколаївського райсуду Миколаївської області від 21.01.2008 р. умовно-достроково на 1 рік 26 днів;

- засуджений за ч.2 ст.307 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного майна.

Постановлено стягнути із засудженого на користь НДЕКЦ відшкодування витрат на проведення експертизи у розмірі 1393 грн. 20 коп.

За вироком ОСОБА_3 визнано винуватим у тому, що в червні 2010 року, знаходячись на перетині вулиць Південна та Передова у м. Миколаєві, у не встановлених осіб придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, обсягом не менше 1 мл. (вага сухої речовини 0,032 грама), який незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

26 червня 2010 року, приблизно о 14 год. 10 хв., він же, реалізуючи свій злочинний намір, на зупинці "Васляєва" по пр. Жовтневий у м. Миколаєві, незаконно збув особі під зміненими даними «ОСОБА_4В.» вказаний опій, об'ємом 1,0 мл. (вага сухої речовини 0,032 гр.).

22 липня 2010 року, приблизно о 22 годині, він же на перетині вулиць Південна та Передова у м. Миколаєві незаконно придбав у невстановленої особи опій ацетильований, обсягом не менше 2 мл., який зберігав у себе з метою подальшого збуту.

У той же день, приблизно о 23 год. 10 хв., він же, біля будинку № 31-б по вул. Південна в м. Миколаєві незаконно збув особі під зміненими даними «ОСОБА_4В.» вказаний опій об'ємом 1,0 мл. (вага сухої речовини 0,0315 гр.)

У той же день, у період з 23 год. 45 хв. до 23 год. 55 хв., при особистому огляді його речей працівниками міліції вилучено ацетильований опій, об'ємом 1 мл. (вага сухої речовини 0,016 гр.), який він незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

В апеляції засуджений просить помякшити покарання, застосувавши до нього положення ст.69 КК України.

Посилається на своє щире каяття, повне визнання вини, позитивну характеристику з місця проживання.

Крім того, просить взяти до уваги його захворювання на туберкульоз, а також пенсійний вік матері.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів визнає апеляцію такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винність ОСОБА_3 у визнаному судом обвинуваченні за обставин, викладених у вироку, підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами. Встановленим фактичним обставинам справи судом 1-ї інстанції надана належна оцінка. Дії засудженого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України.

У цій частині вирок апелянтом не оспорюється.

Що стосується призначеного засудженому покарання, то воно визначене у нижчій межі санкції ч.2 ст.307 КК України, у відповідності з вимогами ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням суспільної небезпеки скоєного (тяжкий злочин), даних про особу засудженого (негативну характеристику за місцем проживання та посередню - із СІЗО).

ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення аналогічного тяжкого злочину, що свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення, тому рішення районного суду про необхідність обрання йому покарання у виді позбавлення волі та на визначений у вироку строк є вірним і належно вмотивованим.

Підстав для застосування до покарання положень ст.69 КК України колегія суддів не вбачає.

Відносно доводів апелянта про щире каяття та визнання вини, то вони не відповідають дійсності, оскільки у судовому розгляді справи він винним себе не визнав, що вбачається із змісту протоколу судового засідання та мотивувальної частини вироку.

Доводи про позитивну характеристику з місця проживання суперечать фактичному змісту цієї характеристики (а.с.150).

Захворювання засудженого на туберкульоз не є достатньою підставою для призначення йому покарання нижче від нижчої межі санкції кримінального закону.

Знаходження в нього на утриманні матері пенсійного віку матеріалами справи не підтверджене.

Виходячи з наведеного, підстави для помякшення покарання відсутні.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 квітня 2011 року у відношенні засудженого ОСОБА_3 - без зміни.

Головуючий

Судді: