Справа 127/8824/15-к
Провадження 1-кс/127/3893/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2015 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання старшого прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України капітан юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваної Чорноморським РВК АР Крим 01.11.2001, ІПН НОМЕР_1 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, який підозрюється у вчиненні злочинів, передбаченого ч.2 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 25 грудня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді старшого радіотелеграфіста військової частини НОМЕР_2 у військовому званні старший солдат.

Відповідно до Директиви Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 повинні були прибути до пункту збору у військову частину НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.

Проте, 13 травня 2014 року ст. солдат ОСОБА_4 діючи за раніше досягнутою домовленістю з військовослужбовцями цієї ж частини, а саме 454 особами рядового і сержантського складу, не прибув до пункту збору військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_3 , вчинивши дезертирство, тобто нез`явлення на службу, з метою ухилитись від проходження військової служби.

Старший солдат ОСОБА_4 , знаходячись за межами військової частини НОМЕР_3 проводить час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, з метою ухилитись від військової служби взагалі, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України, намагаючись повністю виключити себе із сфери військово-службових правовідносин.

Станом на дату подачі даного клопотання ст. солдат ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби не повернулася та наміру повертатись не має.

Переховуючись від органів досудового розслідування, ст. солдат ОСОБА_4 не вжила жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби до цього часу.

Таким чином, ст. солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді старшого радіотелеграфіста військової частини НОМЕР_2 (яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 ), 13 травня 2014 року в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вчинила дезертирство за попередньою змовою групою осіб, тобто нез`явлення вчасно на службу разом з військовослужбовцями цієї ж частини, а саме: 454 особами рядового і сержантського складу, не прибула до пункту збору - військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , з метою ухилитись від проходження військової служби, чим вчинила дезертирство, тобто не з`явилася при переведенні до іншої військової частини з метою ухилитися від військової служби за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 408 КК України.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 виконання з нею процесуальних дій та спробам останньої перешкоджати досудовому розслідуванню.
У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_4 в умовах сьогодення, суспільного осуду, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрювана ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор покладався на думку суду.
Підозрюваний у судове засідання про застосування запобіжного заходу не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання прокурора, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
У зв`язку з відсутністю у судовому засіданні підозрюваного та відомостей про оголошення його у міжнародний розшук, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання старшого прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України капітан юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: