П О С Т А Н О В А

про відмову в задоволенні клопотання

Справа №2120/10405/12

Пров. №1/668/218/13

23.12.2013 року м. Херсон

Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді: Валігурської Л.В.

при секретері: ОСОБА_1

за участю прокурора: Лозицького П.В.

захисника: ОСОБА_2

підсудного: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Херсона клопотання підсудного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

щодо зміни запобіжного заходу, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Суворовського районного суду м. Херсона знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України.

Підсудним під час судового розгляду було заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді «взяття під варту» на «підписку про невиїзд». Надано суду письмове обґрунтування. Захисником клопотання було підтримане.

Суд, заслухавши клопотання, думку решти учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінальної справи, оцінивши наявність підстав та мотивів для зміни запобіжного заходу підсудному, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 22.03.2011 р. відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді «взяття під варту» (том 1, а.с. 140), мотиви чого викладено в постанові.

Відповідно до ст. 274 КПК України 1960 р. під час розгляду справи суд, при наявності до того підстав, може своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо підсудного. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен керуватись відповідними статтями глави 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 148 КПК України 1960 р. запобіжні заходи застосовуються до підсудного з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочину діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 КПК України 1960 р. взяття під варту як запобіжний захід застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 відносяться до тяжких, вину підсудний не визнає, має непогашену судимість, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення злочинів, повязаних з незаконним обігом наркотичних засобів. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про поважність мотивів для зміни раніше обраного запобіжного заходу суду надано не було.

Обставини, які існували на момент обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 повязаного з триманням під вартою на теперішній час не змінилися.

Враховуючи наведене суд вбачає доцільність подальшого тримання підсудного під вартою.

Керуючись ст. ст. 148, 155, 273, 274 КПК України 1960 р., суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання підсудного ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді «взяття під варту» на «підписку про невиїзд» відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В. Валігурська

СуддяОСОБА_4