Провадження №1-в/2610/1/2012
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 грудня 2012 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі: головуючий суддя Лінник О.П., при секретарі Давіденко Н.О., за участю прокурора Менчица С.Є., представника Київського слідчого ізолятора ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Київського СІЗО про приведення у відповідність вироку до діючого кримінального законодавства України,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання начальника Київського СІЗО, у якому зазначено, що до СІЗО прибув ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був засуджений 20.03.2001 року Ялтинським міським судом АР Крим за ст.86-1 КК України із застосуванням ст.44 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому особисто. В період з 11.04.1996 року до 02.11.2012 року засуджений перебував у розшуку.

Просить суд привести покарання, призначене за вищезазначеним вироком, у відповідність до діючого кримінального законодавства України відповідно до Прикінцевих та перехідних положень КК України в редакції 2001 року.

В судовому засіданні представник СІЗО ОСОБА_1 підтримала клопотання, просить суд привести вирок Ялтинського міського суду АР Крим від 20.03.2001 року у відповідність до діючого кримінального законодавства України.

Прокурор підтримав заявлене клопотання.

Суд, вислухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступного: відповідно до Прикінцевих та перехідних положень КК України 2001 року ст.10 підлягають перегляду всі справи про злочини осіб, які вчинили розкрадання державного або колективного майна у великих та особливо великих розмірах для зміни кваліфікації дій цих осіб на відповідні частини і статті КК 2001 року.

Відповідно до наданого суду вироку Ялтинського міського суду від 20.03.2001 року ОСОБА_2 засуджено за ст.86-1 КК України в редакції 1960 року за скоєння таємного розкрадання державного майна в особливо великому розмірі на загальну суму 24 327 392 крб або 243 грн. 27 коп., скоєного з проникненням до приміщення магазину 8 липня 1994 року.

Відповідно до КК України 2001 року дії засудженого ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за ст.185 ч.3 як таємне викрадення чужого майна, скоєного за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в інше приміщення. При цьому ст.185 ч.3 КК України 2001 року не передбачає додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, і вказівка суду у вироку на конфіскацію майна підлягає виключенню.

Відповідно до ст.5 КК України 2001 року закон про кримінальну відповідальність, який помякшує кримінальну відповідальність, має зворотну дію у часі.

Оскільки вироком суду від 20.03.2001 року покарання ОСОБА_2 призначено із застосуванням ст..44 КК України 1960 року, суд вважає за необхідне при приведенні у відповідність вироку застосувати ст..69 КК України 2001 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.21 Прикінцевих та перехідних положень КК України в редакції 2001 року, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання начальника Київського СІЗО задовольнити та привести у відповідність до діючого кримінального законодавства України вирок Ялтинського міського суду АР Крим від 20.03.2001 року відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр.-на України, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, і вважати ОСОБА_2 засудженим за ст.185 ч.3 КК України із застосуванням ст.69 КК України до двох років позбавлення волі.

Виключити з вироку Ялтинського міського суду АР Крим від 20.03.2001 року відносно ОСОБА_2 вказівку суду щодо застосування додаткової міри покарання конфіскацію всього майна, що належить засудженому.

Виключити з вироку Ялтинського міського суду АР Крим від 20.03.2001 року відносно ОСОБА_2 вказівку суду щодо визначення виду режиму відбування покарання.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва протягом 7 діб з дня проголошення.