Апеляційний суд Рівненської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого Полюховича О.І.

Суддів Гладкого С.В., Міщенко О.А.

З участю прокурора Іванціва М.Р.

Захисника-адвоката ОСОБА_1

Засудженого ОСОБА_2

Потерпілої - ОСОБА_3

розглянула кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Рівненського районного суду від 19 березня 2010 року.

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючий, неодружений, житель ІНФОРМАЦІЯ_4, судимості не має,

- засуджений за ч.1 ст.115 КК України на дванадцять років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим дванадцять років позбавлення волі.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів.

ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що 30 березня 2007 року біля 21 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин в приміщенні котельні Клеванського Рівненського споживчого товариства в смт. Клевань по вул. Б. Хмельницького 41/а Рівненського району, Рівненської області, вчинив умисне вбивство ОСОБА_4, шляхом нанесення ударів обухом сокири по голові, руками та ногами по тілу.

Після вчинення вбивства ОСОБА_2 викрав мобільний телефон марки "Сіменс СФ 62", який належав ОСОБА_4

В поданій на вирок суду апеляції засуджений ОСОБА_2 зазначає, що вирок суду першої інстанції є однобічним та не обґрунтованим, не відповідає фактичним

_________________________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 11- 366 /2010 р. Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_5

Категорія: -ч.1 ст.115, ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач Міщенко О.А.

обставинам справи, винесений з порушенням норм кримінального законодавства.

Вважає, що його дій кваліфіковані невірно, суд належним чином не дослідив всі обставини справи. Зазначає, що суд першої інстанції залишив без задоволення заперечення на розбіжності в протокол судового засідання. Просить вирок суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд через істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, а саме порушення права на захист засудженого.

На вирок суду подавалась апеляція прокурора, який брав участь у розгляді справи судом, яка відкликана ним листом № 2046 вих.10 від 13.08.10р. відповідно до вимог ст.355 КПК України.

Заслухавши доповідача Міщенко О.А , засудженого ОСОБА_2 про скасування вироку суду та направлення справи на новий судовий розгляд, захисника-адвоката ОСОБА_1 про задоволення апеляції засудженого; думку прокурора Іванціва М.Р. та потерпілої ОСОБА_4 про залишення вироку суду без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_2 не підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про винність засудженого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтується на зібраних у встановленому порядку доказах, яким судом дана повна та всебічна оцінка.

Кваліфікація дій засудженого за ч.1 ст.115, ч.1 ст.185 КК України є вірною.

Сам засуджений в ході досудового слідства під час допиту як в якості підозрюваного , так і в якості обвинуваченого, з участю захисника-адвоката, визнавав себе винним у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_4 та викраденні в останнього мобільного телефону. Зокрема, засуджений зазначав, що під час сварки з потерпілим пхнув його в груди і останній впав на ліжко, після чого ОСОБА_2 наніс йому обухом сокири декілька ударів по голові. / т.1 а.с.138-139, 154 /.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ствердили, що 30 березня 2007 року ОСОБА_4 був на роботі. Зокрема, разом із ОСОБА_7 працював в с.Сморжів, а після роботи поїхав в смт.Клевань. В той день, в період з 18 по 19 год., він бачив його в кафе "Сотка", із ним був якийсь чоловік.

Той факт, що 30 березня 2007 року ОСОБА_4 був в кафе "Сотка" разом із ОСОБА_2 та розраховувався за придбане спиртне, ствердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, яка працювала на той час в кафе.

Із показань свідка ОСОБА_9, даних в суді вбачається, що 31 березня 2007 року ОСОБА_2 приїжджав до них додому в с.Заріччя Володимир-Волинського району, у нього був мобільний телефон "Сіменс".

Згідно висновку судовомедичної експертизи № 182 від 31.03.2010 року на тілі ОСОБА_4 виявлено забійну рану лобної та вискової ділянок голови з крововиливами, перелом кісток черепа, крововиливи під оболонку мозку, рана мочки лівої вушної раковини, садна та синці на тілі. Дані ушкодження кісток черепа носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя і виникли вини не менше як від двох травматичних дій. Смерть ОСОБА_4 настала від відкритої черепно-мозкової травми перелому кісток черепа з пошкодженням речовини мозку - через декілька хвилин після її отримання. (т.1 а.с.81-82).

Доводи засудженого ОСОБА_2 в апеляції про відсутність у нього умислу на вчинення вбивства ОСОБА_4 не заслуговують на увагу.

Наносячи удари потерпілому в життєво-важливі органи, засуджений усвідомлював, що своїми діями він заподіює смерть потерпілому і бажав її настання. Характер нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, їх локалізація та кількість свідчать про вчинення засудженим умисного вбивства.

Не заслуговують на увагу доводи апеляції щодо застосування до засудженого недозволених методів слідства.

Відповідно до постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.09.2009 року під час затримання ОСОБА_2 до нього не застосовувались недозволені методи ведення слідства, а явка з повинно писана ним власноручно. Згідно акту судово-медичного обстеження №1363 від 12.07.2007 р. ознак тілесних ушкоджень та їх наслідків на тілі ОСОБА_2 не виявлено.(т.1а.с.149).

Із матеріалів справи вбачається, що в ході досудового слідства ОСОБА_2 з моменту затримання, тобто з 12.06.2007 року, з метою реалізації його права на захист був призначений захисником адвокат ОСОБА_10 (т.1 а.с.137), який був присутнім при допиті ОСОБА_2 в якості підозрюваного та обвинуваченого. 10.09.2007 року під час розгляду справи судом задоволено заяву ОСОБА_2 про захист своїх інтересів самостійно.(т.1 а.с.208). 25 жовтня 2007 року Рівненським районним судом винесена постанова про призначення ОСОБА_2 захисника через Рівненське обласне відділення спілки адвокатів. (т.1 а.с.242).Захисником інтересів ОСОБА_2 був призначений адвокат ОСОБА_1

За таких обставин, покликання засудженого ОСОБА_2 в апеляції щодо порушення його права на захист є безпідставне і спростовується матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про порушення органами досудового слідства та судом вимог кримінального та кримінально-процесуального законодавства при розгляді справи.

Що стосується міри покарання, то при її призначенні суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, зокрема, що один із злочинів, який входить у сукупність є особливо тяжким, дані про особу засудженого, обставини що пом'якшують та обтяжують покарання.

Підстав для зміни чи скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Рівненського районного суду від 19 березня 2010 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляцію засудженого ОСОБА_2 без задоволення.

С у д д і :

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13

Вірно: Доповідач Міщенко О.А.