АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
---------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря за участю секретаря ОСОБА_4
представника потер представника потерпілого ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 обвинувачених ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_13 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від17 листопада 2015 року у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008259, за обвинуваченням:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ст. 219 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рубіжне, Луганської обл., який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5

ст. 191, ч. 5 ст. 27 ст. 219 КК України, та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Криве
Озеро, Кривозерського району, Миколаївської

обл., який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ст. 219 КК України

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0008259 по обвинуваченню ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ст. 219, КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ст. 219 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ст. 219 КК України повернуто прокурору.
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому відсутні відомості про місце вчинення кримінального правопорушення. Крім того, в обвинувальному акті містяться дані про те, що потерпілими у кримінальному провадженні є юридичні особи, в тому числі і ТОВ «КУА «Інвестиційні ресурси», якому матеріальної шкоди не завдано, проте згідно ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Прокурор, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, кримінальне провадження повернути до суду першої інстанції та призначити новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначав, що посилання суду першої інстанції на відсутність в обвинувальному акті даних про місце вчинення злочину не є підставою для повернення обвинувального акту. Вказуючи на відсутність таких відомостей, суд першої інстанції таким чином розглядав кримінальне провадження по суті, що є порушенням вимог ст. 314 КПК України. Крім того, в обвинувальному акті зазначено місце вчинення кримінального правопорушення вул. Ванди Василевської, 12/16 в м. Києві.
Також прокурор зазначав, що посилання суду першої інстанції як на підставу для повернення обвинувального акту на відсутність в ньому даних щодо завданої злочином матеріальної шкоди для потерпілого ТОВ «КУА «Інвестиційні Ресурси» є необгрунтованим, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що у кримінальному провадженні потерпілим є ТОВ «Білгород Інвест», якому завдано збитків у розмірі 73 165 238 грн. та ТОВ «КУА «Інвестиційні Ресурси» (як співзасновник ТОВ «Білгород Інвест»), з метою недопущення повторного врахування суми збитку, матеріальної шкоди останньому не завдано.
Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких, не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, зазначав про законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції про відсутність в обвинувальному акті відомостей про місце вчинення кримінального правопорушення та наявність даних про потерпілого ТОВ «КУА «Інвестиційні Ресурси», якому матеріальної шкоди не завдано. Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що потерпілим може бути співзасновник юридичної особи, не ґрунтується на вимогах закону. Крім того, слідчим та прокурором порушено вимоги п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки в обвинувальному акті в стверджувальній формі зазначено, що ОСОБА_14 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 219 КК України та ч. 5 ст. 191 КК України, в той час як обвинувального вироку відносно ОСОБА_14 не ухвалено. Також захисник зазначав, що представником ТОВ «Білгород Інвест» на дату проведення підготовчого судового засідання був ОСОБА_5 , який звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про закриття кримінального провадження, оскільки ТОВ «Білгород Інвест» не має претензій до ОСОБА_14 .
Обвинувачений ОСОБА_14 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлений, натомість надав на адресу суду заяву про проведення апеляційного розгляду у його відсутність. У відповідності до ч. 4 ст. 401 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне провести апеляційний розгляд у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_6 , який у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, подану прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_13 та просив її задовольнити, пояснення представника потерпілого ОСОБА_5 , який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, посилаючись на те, що у потерпілого відсутні матеріальні претензії до обвинувачених, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_11 , які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , та його захисника ОСОБА_12 , які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та зазначали про допущені в обвинувальному акті порушення принципу презумпції невинуватості, пояснення захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 , який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, посилаючись на те, що у діях його підзахисного відсутній склад інкримінованого йому кримінального правопорушення, та пояснення захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 , який також заперечував проти апеляційної скарги прокурора та пояснив, що суд першої інстанції обгрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає вимогам закону, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта викладені в ст. 291 КПК України.

Із наведених норм кримінального процесуального закону убачається, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
Колегія суддів вважає, що ухвалюючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення прокурором вимог п. 3, 5, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 убачається, що він містить в собі всі відомості, передбачені ч. 1 ст. 291 КПК України.

Зокрема, як вірно зазначено у апеляційній скарзі прокурора, в обвинувальному акті у повному обсязі викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація правопорушень з посиланням на положення закону і частини статті закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі зазначено місце вчинення кримінального правопорушення - вул. Ванди Василевської, 12/16 в м. Києві та відомості про потерпілих ТОВ «СВ-Білдинг», ТОВ «Білгород Інвест» та ТОВ «КУА «Інвестиційні ресурси».
З урахуванням наведеного, посилання суду першої інстанції на відсутність в обвинувальному акті даних про місце вчинення кримінального правопорушення є помилковим, а посилання в ухвалі, як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору, на відсутність відомостей про розмір заподіяної потерпілому ТОВ «КУА «Інвестиційні ресурси» матеріальної шкоди є необгрунтованим, оскільки розмір заподіяної шкоди не є предметом розгляду на стадії підготовчого судового засідання і не може бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Замість перевірки дотримання слідчим та прокурором вимог ст. 291 КПК України при складанні, затвердженні та підписанні обвинувального акту та додатків до нього, суд першої інстанції вдався до оцінки фактичних обставин кримінальних правопорушень, та до вирішення тих питань, які не є предметом розгляду в підготовчому судовому засіданні і не можуть бути підставами для повернення обвинувального акта прокурору.

Під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не було встановлено порушень, допущених при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Доводи захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 та захисника ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_8 стосовно порушення при складенні обвинувального акту принципу презумпції невинуватості, оскільки в ньому в стверджувальній формі зазначено, що їх підзахисні вчинили інкриміновані їм кримінальні правопорушення, в той час як обвинувального вироку відносно них не ухвалено, не є підставою для повернення обвинувального акту, оскільки порушені захисниками питання підлягають вирішенню судом при ухваленні вироку.

Інші доводи обвинувачених та їх захисників про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України ретельно перевірялися колегією судів, але не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0008259 ОСОБА_13 задовольнити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від17 листопада 2015 року, якою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ст. 219 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ст. 219 КК України, повернуто прокурору, - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :
_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3