АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/123/16 Справа № 711/3920/15-к Категорія: ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6
обвинуваченогоОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.11.2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, громадянин України, українець за національністю, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий: 25.10.2002 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.155 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 20.08.2003 року звільнений від покарання на підставі Закону України «Про амністію»; 31.03.2006 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; 04.10.2013 року Герцаївським районним судом Чернівецької області за ст.395 КК України до 1 місяця арешту, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України та якому призначено покарання:

-за ч.2 ст.186 КК України - 4 років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.190 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 170 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 530 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно з вироком обвинувачений ОСОБА_7 25.03.2014 року, приблизно о 22.00. годині, перебуваючи неподалік будинку №23 по вул. Піонерській в м. Черкаси помітив потерпілу ОСОБА_9 яка йшла по вулиці, і маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна наздогнав останню та зупинивши взяв її за плече та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я та яке виразилось у нанесенні їй удару ногою в область грудної клітки, завдав останній фізичний біль, після чого умисно, відкрито, з корисливих мотивів заволодів її жіночою сумочкою вартістю 150 гривень в якій знаходились: косметичка вартістю 25 гривень, туш вартістю 125 гривень, дзеркальце вартістю 10 гривень, двоє манікюрних ножиць вартістю по 50 гривень кожні; блиск для губ вартістю 15 гривень, гаманець вартістю 50 гривень, грошові кошти в сумі 60 гривень, а всього на загальну суму 535 гривень, після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Він же, 30.03.2014 року приблизно о 20.00. годині, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, перебуваючи біля магазину «Економія», розташованого по вул. Ватутіна, 237 в м. Черкаси, під приводом необхідності здійснення дзвінка попрохав у свого знайомого потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон, завідомо не маючи наміру повертати його та отримавши від останнього телефон, повторно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, заволодів мобільним телефоном ОСОБА_8 «Самсунг N710» вартістю 950 гривень зі стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 15 гривень, на рахунку якого знаходилися грошові кошти в сумі 5 гривень, а всього на загальну суму 970 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Не погодившись з вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.11.2015 року обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вважаючи вирок суду занадто суворим, з урахуванням усіх пом`якшуючих обставин (щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданих збитків) та відсутність обтяжуючих покарання обставин, просив пом`якшити призначене йому покарання та застосувати положення ст.75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив пом`якшити йому покарання застосувавши положення ст.75 КК України, виступ прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги обвинуваченого та просила вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на доказах досліджених в порядку ст.349 КПК України та ніким не оскаржується.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що апеляційних скарг на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.11.2015 року в частині доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 до апеляційного суду не надходило, то й апеляційний перегляд в цій частині не проводиться.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено судом першої інстанції відповідно до положень Загальної частини КК України, з додержанням вимог ст.65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, даних про особу винного, всіх обставин кримінального провадження, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом також враховано, що у відповідності до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що покарання призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України у виді 4 років позбавлення волі, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що у відповідності до положень ст.12 КК України відносяться до тяжких та середньої тяжкості кримінальних правопорушень, а також особі обвинуваченого, який є молодою людиною, не одружений, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується формально позитивно (а.м.д.к.п. 84), має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.м.к.п. 83), раніше неодноразово судимий за злочини проти власності (а.м.к.п. 81-82), має не зняті та не погашені судимості, на шлях виправлення не став та знову вчинив два умисних корисливих кримінальних правопорушень, з урахуванням пом`якшуючих обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне часткове відшкодування завданих збитків), відсутність обтяжуючих покарання обставин, колегія суддів вважає призначене покарання достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 та застосування положень ст.75 КК України, про що в своїй апеляційній скарзі просить останній, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.11.2015 року є законним, обґрунтованим і вмотивованим, будь-яких підстав передбачених ст.ст.408, 409 КПК України для його зміни чи скасування не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.11.2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді