Справа № 495/6703/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2015 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, перебуває у цивільному шлюбі, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працює збирачем виробів ТОВ «Оріон», освіта середня, раніше судимого:

- 13.02.2012 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст. 289, ст. 69, ст. 185 ч.3, ст. 69, ст. 70 ч.1 КК України до 2 років та 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ухвали апеляційного суду Одеської області вирок суду від 13.02.2012 року скасовано та засуджено за ст. за ст. 185 ч.3, 69, 289 ч.2, 69, 70 ч.1 КК України до 2 років та 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 104 КК України з випробуванням строком на 2 (два) роки,

- 15.08.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч.2 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років та 7 місяців позбавлення волі, звільнений від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі 15.07.2014 року з Піщанської виправної колонії Вінницької області № 59 на підставі ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 08.07.2014 року відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році»,

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

09.08.2015 року приблизно о 19.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 більш точний час встановити не представилось можливим, перебуваючи в квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_5 , куди раніше був запрошений останньою, будучи у стані алкогольного сп`яніння, помітив, що в кімнаті на столі знаходиться скринька із золотими та срібними виробами, у зв`язку з чим у нього виник раптовий злочинний намір на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 , скориставшись, що господиня будинку потерпіла ОСОБА_5 пішла відпочивати, з кімнати вказаного будинку умисно, з корисливих мотивів таємно викрав зі скриньки, яка стояла на столі, золоті та срібні прикраси, а саме: каблучку золоту 585 проби з діамантом 0,11 карат, вагою 1,52 гр. вартістю 14 300 грн; каблучку срібна 38 КФ проби, вагою 1.38 гр. вартістю 900 грн; хрестик золотий 585 проби, вагою 1.35 гр. вартістю 1485 грн; одну сережку золоту 585 проби вагою 0.82 гр. вартістю 490 грн.; каблучку золоту 585 проби вагою 3.87 гр. вартістю 4250 грн., всього майна на загальну суму 21 425 грн., спричинивши шкоду потерпілій ОСОБА_5 на вказану суму. Після вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_3 з місця пригоди зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом та дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 09.08.2015 року у нього був день народження та він вирішив зі своїм другом ОСОБА_6 піти до потерпілої ОСОБА_5 щоб там його відсвяткувати. На протязі певного часу вони святкували та вживали алкогольні напої. Після чого потерпіла пішла відпочивати у кімнату, а він із ОСОБА_6 ще деякий час знаходились у будинку. Потім він зайшов до кімнати для того щоб попрощатися з потерпілою та в цей момент помітив шкатулку в якій знаходились золоті та срібні прикраси. У нього виник умисел на їх заволодіння, він забрав із шкатулки дві золоті та одну срібну каблучки, золотий хрестик та золоту сережку, все це викрадене він здав того ж дня до ломбарду та отримав грошові кошти, частину яких передав матері на операцію. Наступного дня до нього прийшли співробітники міліції де він зізнався у скоєному та відшкодував завдану шкоду потерпілій ОСОБА_5 у повному обсязі, вона не має претензій до нього. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, негативну характеристику за місцем проживання, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює збирачем виробів ТОВ «Оріон», раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та непогашену судимість у встановлені законом строки, на шлях виправлення не став, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, відшкодував завдану майнову шкоду, потерпіла претензій будь якого характеру до обвинуваченого не має.

Враховуючи вищевикладене та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд прийшов до переконання, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ