Справа №573/731/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/516/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2015 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР № 0000255 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 24 червня 2015 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який народився в м. Ашхабад Республіки Туркменістан, мешканець м. Білопілля Сумської області, згідно ст. 89 КК України не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 289 ч. 1, 185 ч. 2 КК України і йому призначено покарання за ст. 289 ч. 1 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 ч. 1 п.п.2, 3 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

ВСТАНОВИЛА:
25 травня 2014 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_7 , біля будинку № 82 по вул. Леніна в м. Білопілля Сумської області, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом підбору ключа проник в салон в автомобіля ВАЗ-21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, належний ОСОБА_8 , завів його за допомогою поєднання дротів запалення, та незаконно заволодів вказаним транспортним засобом потерпілого, заподіявши шкоду в розмірі 9750 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 31 травня 2014 року близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_7 , з метою викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа проник в салон автомобіля «Москвич ІЖ-412» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 , та знаходився у дворі будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно потерпілого вартістю 239 грн. 80 коп.

Крім того, 31 травня 2014 року близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_7 , з метою викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа проник в салон автомобіля «Москвич» ІЖ-412 реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_10 , та знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно повторно викрав майно потерпілого на загальну суму 1692 грн. 32 коп.

25 червня 2014 року близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_7 , з метою викрадення чужого майна, проник до салону автомобіля ВАЗ-2104 реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належав ОСОБА_11 , та знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно потерпілого на загальну суму 1487 грн. 67 коп.

26 червня 2014 року близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_7 , з метою викрадення чужого майна, прибув на своєму автомобілі АЗЛК ІЖ412, р.н. НОМЕР_5 , на вулицю Полтавський Полк в м. Білопілля Сумської області, де поблизу домогосподарства № 1, що належить ОСОБА_12 , погрузив за допомогою знайомого, якого не повідомляв про свої наміри, до багажника та салону свого автомобіля бувшу у використанні цеглу, та керуючись єдиним умислом, таємно повторно викрав майно потерпілої на загальну суму 600 грн.

У поданій апеляційній скарзі, потерпілий ОСОБА_8 просить змінити вирок Білопільського районного суду Сумської області від 24.06.2015 р. в частині призначення покарання ОСОБА_7 , а саме не застосовувати ст. 75 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком від трьох років, в іншій частині вирок залишити без змін. Свої вимоги обґрунтовує тим, що обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, належним чином судом не з`ясовані. Покарання, призначене обвинуваченому не співвідноситься із розміром заподіяної шкоди. Судом не взято до уваги рецидив скоєння злочину даною особою, та повторність.

Від прокурора надійшло заперечення на апеляційну скаргу потерпілого, в якому зазначено, що під час досудового слідства та судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинених злочинах визнав у повному обсязі, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Повторність являється кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 185 КК України, яка інкримінувалась обвинуваченому, тому не може двічі враховуватися при призначенні покарання. Крім того, рецидив злочину, про який вказує потерпілий відсутній.

Вислухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, прокурора, який вважав вирок суду законним та просив залишити його без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі та запереченні на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації його дій в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.

Дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України кваліфіковані вірно.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання відповідно до вимог ст.. 65 КК України , суд першої інстанції врахував тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, а саме його позитивну характеристику за місцем проживання, молодий вік.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд першої інстанції правильно визнав повне визнання ним вини, його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину і визнав за можливе застосувати ст. 75 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

При цьому колегія суддів також враховує, що ОСОБА_7 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації та наданий час перебуває в зоні АТО і характеризується виключно позитивно.

Отже, доводи апеляційної скарги потерпілого про незаконність застосування вимог ст. 75 КК України є необґрунтованими.

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги про те, що судом не взято до уваги рецидив скоєння злочину даною особою, та повторність, оскільки дії обвинуваченого кваліфіковані за ознакою вчинення злочину повторно, рецидив злочину, про який вказує потерпілий, як обставину, що обтяжує покарання, відсутній.

Крім того, апеляційний суд переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги і не вправі вийти за межі апеляційних вимог потерпілого, та постановити новий вирок, оскільки апелянт прохає вирок змінити, через невідповідність призначеного покарання, внаслідок його м`якості, якщо цим погіршується становище обвинуваченого.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли зміну чи скасування вироку, колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга потерпілого є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 409, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Білопільського районного суду Сумської області від 24 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня ї проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4