Справа № 461/1064/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2015 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження /внесене у Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0004402 від 29.11.2014 року/ відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Стара Скварява, Жовківського району, Львівської області, громадянка України, українка, не працююча, раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 03.01.2014 року, точний час слідством не встановлено, перебуваючи у відділенні АТ «ІМЕКСБАНК», що знаходиться у м. Львові на вул. Промислова, 50/52, діючи умисно, з метою одержання кредиту для особистих потреб, надала працівнику банку недостовірні дані щодо своєї платоспроможності, повідомивши, що вона, працює на посаді пакувальника в ПАТ «Галичфарм», що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Опришківська, 6/8 та розмір її щомісячного доходу становить 3000 грн. На підставі наданої ОСОБА_4 інформації 03.01.2014 між AT «ІМЕКСБАНК» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 2953549/N-8 та надано кредитні кошти у сумі 20000 грн.. Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковані як надання завідомо неправдивої інформації банку з метою одержання кредиту, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.222 КК України.
Відповідно ст.129 Конституції України, ст.7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Ухвалення судом вироку Іменем України є свідченням того, що саме держава Україна в особі суду надає правову оцінку особі та вчиненому нею діянню; вирок суду повинен бути ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими під час судового з точки зору їх належності, допустимості і достовірності; cукупність доказів повинна бути достатньою та взаємнозв`язаною для прийняття законного, обґрунтованого вмотивованого судового рішення.

Відповідно до ст.373 КПК України, вирок - найважливіше процесуальне рішення суду першої і апеляційної інстанції, результат всієї передуючої його ухваленню процесуальної діяльності органів досудового розслідування в суду, акт правосуддя. Виправдувальний вирок один із видів остаточного судового рішення, яким вмотивовано проголошується невинуватість обвинуваченого у вчиненні попередньо інкримінованого йому кримінального правопорушення,а також визначаються правові наслідки визнання особи виправданою.

З врахуванням норм ст.ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок в даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, прийшов до висновку про винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України.

При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу VIII Конституції України.

В судовому засіданні 29.12.2015 року обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у наданні завідомо неправдивої інформації банку з метою одержання кредиту, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.222 КК України; детально пояснила суду про обставини вчинення нею даного кримінального правопорушення, зокрема, визнає, що на посаді пакувальника ПАТ «Галичфарм» офіційно не працювала,у встановленому порядку заробітну плату не отримувала,однак, їй потрібен був кредит в банку, який вона отримала на підставі кредитного договору від 03.01.2014р.в сумі 20 000 грн. і який на даний час погашає ; не оспорює факти та докази свого звинувачення в цій частині; просить її суворо не карати, згідна сплатити штраф,розмір якого просить мінімальний з врахуванням складного майнового стану .

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновків експертів; докази, будучи належними і допустимими, мають властивість слугувати засобами пізнання вчиненого злочину та обумовлюють ті об`єктивні зв`язки, які існують між ними і обставинами минулої події; відсутність такої взаємодії може свідчити лише про відсутність доказів.

Норми ст.91 КПК України визначають обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, т.я. подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, тощо.

Винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України також стверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що протягом останніх трьох років вона працює на посаді провідного спеціаліста з кадрових питань ПАТ «Галичфарм». При цьому повідомила, що станом з 01.01.2014 р. по даний час ОСОБА_4 на підприємстві не працює; на підприємстві є прохідний режим по електронних картках,які видаються виключно працівникам ПАТ`Галичфарм». Пройти на завод в інший спосіб неможливо. ОСОБА_4 не могла працювати на підставі усної домовленості і отримимувати заробітну плату в конверті .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що з жовтня 2013 р. по липень 2014 р. він працював на посаді кредитного експерта в AT «ІМЕКСБАНК», що за адресою: м. Львів, вул. Промислова, 50/52. В його функціональні обов`язки входило: перевірка документів особи, яка хоче отримати кредит, зібрати контактні дані та дані про місце працевлаштування та доходи. На початку січня 2014 р. у відділення звернулась гр. ОСОБА_4 з метою отримання кредитних коштів у сумі 20000 грн. При укладенні кредитного договору ОСОБА_4 подала наступні документи, а саме: паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, а також ОСОБА_4 власноручно була заповнено повідомлення про дохід, в якому вона вказала, що працює на посаді пакувальника в ПАТ «Галичфарм», що по вул. Опришківській у м. Львові, при цьому вказала контактний телефон підприємства. Окрім цього із слів ОСОБА_4 було заповнено анкету, із зазначенням місця роботи, посади та суми доходів, правдивість якої ОСОБА_8 засвідчила своїм підписом. В подальшому керівництвом банку було погоджено видачу кредиту ОСОБА_8 та остання отримала кредитні кошти. Спочатку ОСОБА_8 сплачувала кредитні кошти, однак в подальшому перестала здійснювати проплати, у зв`язку з чим вони звернулись у правоохоронні органи.

Винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України також стверджується такими даними: запитами та відповідями Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області, ПАТ «ІмексБанк», ПАТ «Галичфарм» /а.с. 23-31/; протоколами допиту свідків /а.с. 32-44/; протоколом огляду предмета /а.с. 60/; висновком експерта №6/35 від 23.01.2015 р. /а.с. 88-93/; протоколом одночасного допиту осіб /а.с. 106-109/.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що також працювала разом з ОСОБА_4 на ПАТ «Галичфарм»,але неофіційно.

Однак, такі пояснення суд оцінює критично,т.я. спростовані матеріалами справи.

Оцінюючи показання обвинуваченої та свідків в частині скоєння обвинуваченою ОСОБА_4 злочину передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються іншими доказами.

Таким чином, аналізуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 222 КК України, оскільки обвинувачена надала завідомо неправдивої інформації банку з метою одержання кредиту, тобто, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.222 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та відсутність обставин, що його обтяжують, дані, що характеризують винну особу.

У відповідності до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є повне визнання своєї вини, щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим, не встановлено.

Щодо характеристики обвинуваченої, то така за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання, яке відповідає тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченої - в вигляді штрафу, та буде сприяти досягненню цілей покарання, передбачених ст.50 КК України - виправленню винної, а також запобіганню вчинення нових злочинів, як самою засудженою, так і іншими особами.

Враховуючи обставини вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують покарання, її ставлення до скоєного, висловлення нею щирого жалю щодо вчинених дій і засудження себе за скоєне, її запевнення про повне усвідомлення протиправності своїх дій та недопущення їх у майбутньому, приймаючи до уваги відсутність компрометуючих даних про особу, складний майновий стан / не працює, самостійно утримує сім`ю, син перебуває в АТО /, суд вважає можливим застосувати при призначенні покарання ОСОБА_4 положення ст.69 КК України, та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 222 КК України.

Оскільки вчинене кримінальне правопорушення не було пов`язане з посадою обвинуваченої або із зайняттям нею певною діяльністю, суд вважає недоцільним позбавляти її права займатись певною діяльністю чи обіймати певні посади з посиланням на п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Речові докази по кримінальному провадженню матеріали кредитної справи №2953549/N-8 від 03.01.2014 року, виданої на ім`я ОСОБА_4 , слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Крім того, з обвинуваченої ОСОБА_4 підлягає стягненню в користь держави витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи (висновок експерта №6/35 від 23.01.2015 року) вартістю 737,10 грн..
Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 1700, 00 грн. / тисячу сімсот гривень / , без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при ГУМВС України у Львівській області судової почеркознавчої експертизи (висновок експерта №6/35 від 23.01.2015 року) вартістю 737,10 грн..
Речові докази по кримінальному провадженню матеріали кредитної справи №2953549/N-8 від 03.01.2014 року, виданої на ім`я ОСОБА_4 - залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд протягом тридцять днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .