Провадження № 1-кп/161/36/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 05 січня 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 0000740 від 15 вересня 2015 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лаврів Луцького району, українця, громадянина України, середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 6 жовтня 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 13 липня 2015 року по відбуття строку;

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за скоєння злочинів проти власності, за що має не зняту та не погашену в установленому законом судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та скоїв нове кримінальне правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_3 14 вересня 2015 року біля 9-тої години 00 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, з умислом на заволодіння майном, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон марки «Леново А319» чорного кольору, imei1: НОМЕР_1 та imei2: НОМЕР_2 вартістю 2200 гривень, у якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_3 , вартістю 10 гривень на рахунку якої було 15 гривень, а всього майна на загальну суму 2225 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на зазначену суму.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, визнав повністю та вказав, що дійсно, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_5 викрав її мобільний телефон з метою подальшого продажу, підтвердивши при цьому час, місце, найменування викраденого майна відповідно до обвинувачення та не оспорюючи його вартість.

Потерпіла ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтвердила викрадення ОСОБА_3 її мобільного телефону та пояснила, що завдані матеріальні збитки останній їй відшкодував.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності їх позицій, з`ясувавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд встановив, що вина ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю.

Суспільно-небезпечні дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ст.185 ч.2 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Суд дослідив дані про особу обвинуваченого.

З довідок про судимість встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий :

- 06 жовтня 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.185, ст..71 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- звільнений 13 липня 2015 року по відбуття строку (а.с. 39-40, 50).

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується посередньо (а.с. 42).

З медичних довідок, встановлено, що ОСОБА_3 осудний (а.с. 38).

Обставиною, що пом`якшує покарання слід визнати: активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочину, середньої тяжкості, дані про особу винного, що вказані вище, наявність пом`якшуючої і відсутність обтяжуючих обставин покарання, визнанням своєї вини, вважає що для виправлення та перевиховання йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межі санкції статті, за якою притягається обвинувачений до кримінальної відповідальності.

На підставі ст.75 КК України, суд враховуючи, що ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу винного, ставлення винного до скоєного, що підтверджується вибаченням перед потерпілою ОСОБА_5 , приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання з випробуванням.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки .

Разом з тим, вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжний захід, суд, вважає, що відповідно до ст.ст.177,178, 179 КПК України, для забезпечення виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків відповідно до даного вироку, при доведеній вині в межах обвинувачення по даній справі, з врахуванням тяжкості призначеного покарання у виді позбавлення волі, віку, стану здоров`я, приходить до висновку, що до набрання вироку законної сили, слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити покарання: у виді

позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

До набрання вироку законної сили обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням на нього обов`язків прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, не відлучатись з місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

На вирок може бути подана апеляція через Луцький міськрайонний суд в апеляційний суд Волинської області, протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, потерпілому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1