печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Царевич О.І., за участю секретаря Лейко І.В., прокурора Генеральної прокуратури України Капелюшного О.В., розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення. Дану скаргу обґрунтовує тим, що він 13.06.201 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинення, на його думку, злочину суддею Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В. за фактами: зловживання службовим становищем; постановлення завідомо неправосудної ухвали від 12.06.2013 про відмову в задоволенні клопотання під час розгляду скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

Однак Генеральної прокуратурою України відомості з його заяви не були внесені до ЄРДР, а сама заява направлена до прокуратури м. Києва, що на думку особи, яка подала скаргу не відповідає вимогам КПК України.

За результатами розгляду його скарги просить скаргу задовольнити та зобов'язати Генеральну прокуратуру України внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування фактів, вказаних в його заяві від 13.06.2013.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України та з метою забезпечення прав осіб, які приймають участь в кримінальному судочинстві на розгляд скарги протягом розумного строку, визнано можливим розгляд скарги у відсутність учасників кримінального провадження, яка подала скаргу на підставі поданих заявником доказів.

Прокурор в судовому засіданні доводи скарги не визнав, зазначивши, що дійсно на адресу Генеральної прокуратури України надійшла заява ОСОБА_2 від 13.06.2013, у якій останній зазначав про вчинення, на його думку суддею Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В. кримінальних правопорушень. Вказана заява у відповідності до п. 3.6 наказу Генерального прокурора України №125 від 03 грудня 2012 року «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення» була перенаправлена до прокуратури м. Києва. За вказаних обставин вважає відсутньою бездіяльність Генеральної прокуратури України при розгляді заяви ОСОБА_2 та просить в задоволенні скарги відмовити.

Вивчивши матеріали скарги, заслухавши думку прокурора, приходжу до наступного висновку. За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Вивчивши, долучену до скарги копію заяви ОСОБА_2 від 13.06.2013, на яку у своїй скарзі посилається особа, яка подала скаргу, вважаю, що Генеральною прокуратурою України зроблено правильний висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР з вказаної заяви, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочинів, які заявник вважає вчиненими. При цьому вказана заява зводиться до незгоди особи, що її подала із постановою судді, яка ухваленою під час судового розгляду скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи та фактично є поза процесуальним способом її оскарження та спробою незаконного впливу на головуючого у справі суддю, що по суті є проявом втручання в правосуддя.

Таким чином невнесення відомостей до ЄРДР із заяв, які за своєю суттю не є заявами про кримінальне правопорушення в тому числі їх перенаправлення до прокуратури нижчого рівня для розгляду, не є бездіяльністю слідчого чи прокурора в розумінні положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

З вказаних мотивів приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: