№ 1кс/554/6788/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.12.2015 м. Полтава
Слідча суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2
скаржника ОСОБА_3
представника скаржника ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,-
в с т а н о в и л а :
28.10.2015 до суду надійшла вищевказана скарга, яка мотивована тим, що 31.08.2015 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Полтавської області юристом 1 класу ОСОБА_6 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000269 від 07.10.2014 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.365 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України.
Скаржник стверджує про незаконність та необґрунтованість прийнятого рішення, оскільки орган досудового слідства не провів усіх можливих та необхідних слідчих дій, які б свідчили про відсутність в діянні працівників Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складів кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 366, 372 КК України.
Так, слідчий не прийняв до уваги, що постанова про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_3 на підставі п.2 ст.6 КПК України на сьогоднішній день не скасована. Оригінал такої постанови в матеріалах справи відсутній. В судовому засіданні скаржник надавав для огляду копію цієї постанови, яка підписана слідчим та завірена печаткою слідчого відділення СВ Октябрського РВ ПМУ. Окрім того, прокурором не дано оцінки діям слідчого, який закрив справу у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки відповідно до вимог ст. 7-1 КПК України закриття провадження в цій справі віднесено до компетенції суду, із справи не вбачається, що ці дії були виконані з огляду на приписи ст.11-1 КПК України. Під час проведення досудового слідства заяви ОСОБА_9 про факти підробки процесуальних рішень у його справі не виконано, вказівки апеляційного суду, викладені в ухвалах від 24.06., 16.11.2010 та 12.12.2014 залишилися поза увагою, зокрема не вжито заходів щодо отримання зразків підписів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які містяться в кримінальній справі та надання їх на дослідження спеціаліста задля отримання певних даних. Окрім цього, слідчий не зазначив, що досудове розслідування кримінальної справи № 04200453, по якій виносилося відносно нього постанови про закриття кримінальної справи від 12.12.2005 року до цього часу не завершено, статистичної звітності щодо завершення даної справи не складалося. При цьому, документи статистичної звітності, датовані груднем 2005 року в УІТ УМВС України в Полтавській області не вилучалися, не оцінювалися, не надавалася оцінка відомостям, які містяться в цих картках. Слідчим не вжито заходів для встановлення часу виготовлення постанов про закриття кримінального провадження від 12.12.2005 року на підставі ст. 49 та п.2 ст.6 КПК України. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 08.06.2011 року зазначено, що наявна у ОСОБА_3 постанова про закриття кримінального провадження від 12.12.2005 року на підставі п. 2 ст. 6 КП України є чинною, так як зникнення цієї постанови не означає, що вона втратила значення процесуального документа, так як не скасована, на ній маються підпис слідчого, відбитки печатки слідчого відділення Октябрського РВ ПМУ; зацікавленій особі вручається, надсилається копія постанови, а не її проект. При цьому, органом досудового розслідування не виконано вказівки апеляційного суду Полтавської області від 22.05.2014 року про проведення почеркознавчих експертиз, технічних експертиз документів та експертизи на предмет втручання до аудиозапису. Слідчим при винесенні оскаржуваної постанови не надано правової оцінки протиправним діям ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які полягають в умисному та протиправному знищенні постанови про закриття кримінальної справи від 12.12.2005 року відносно ОСОБА_3 на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (1960 року), також діям цих слідчих щодо непред`явлення йому обвинувачення перед прийняттям рішення про закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КПК України від 12.12.2005 року і пред`явленням йому звинувачення у 2007 році, що дає підстави вважати, що саме слідчим ОСОБА_8 у 2007 році вчинено підроблення вказаної постанови. Згідно протоколу огляду відеокасети від 11.03.2009 року вилучена у нього касета була прослухана та встановлено, що на магнітній плівці мається неякісний запис. При чому в ході огляду цієї ж касети від 14.11.2005 року не виявлено ознак її неякісності. Таким чином, причини непридатності такого доказу як запис на касеті слідчим не встановлено, відповідне експертне
У зв`язку із цим, ініціатор скарги просить слідчого суддю скасувати постанову від 31.08.20015 року старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Полтавської області юриста 3 1 класу ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000269 від 28.10.2014 року на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 скаргу підтримали, просять її задовольнити з підстав, викладених у ній.
Прокурор заперечив проти задоволення скарги, вважаючи, що досудове слідство проведеного повно та об`єктивно, а рішення про закриття кримінального провадження є законним та обґрунтованим.
Заслухавши пояснення скаржника, його представника, прокурора, вивчивши матеріали даної справи та матеріали кримінального провадження № 0000269 приходжу до наступного висновку:
31.08.2015 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Полтавської області юристом 1 класу ОСОБА_6 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000269 від 07.10.2014 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.365 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України.
Підставою для прийняття даного рішення явилося те, що постанова про закриття кримінального провадження від 12.12.2005 року на підставі п. 2 ст. 6 КП України могла потрапити до ОСОБА_3 випадково, в жодні статистичні картки відповідні відомості не вносилися, жодній стороні постанова не направлялася, вона була винесена в одному екземплярі, але ОСОБА_7 так і не була знищена, а єдиною постановою, яка мала значення, про яку внесені відомості до статкарток і яка знаходиться в матеріалах справи, була саме постанова про закриття кримінальної справи на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України. Як вже зазначалося вище, слідчим ОСОБА_7 порушено порядок закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності (на підставі ст. 49 КК України). Проте дані дії слідчого не є кримінально карним діянням, а є лише порушенням процесуального порядку провадження кримінальної справи. Наявність у ОСОБА_3 постанови про закриття кримінальної справи на підставі п.2 ст.6 КПК України (в редакції 1960 року), яка була першочерговою і роздрукованою в одному екземплярі не може давати підстав вважати про підробку даного процесуального документа.
Відповідно до висновку службового розслідування від 18.07.2011 року щодо дій слідчого Октябрського РВ ПМУ ОСОБА_7 при винесенні постанови про закриття кримінальної справи № 04200453 заходи дисциплінарного впливу не застосовувалися у зв`язку із тим, що ОСОБА_7 звільнений з ОВС за віком у відставку.
Окрім цього, проаналізувавши всі ухвали судів про скасування постанов про закриття кримінального провадження, самі матеріали кримінального провадження, слідчим було встановлено, що більшість вказівок судів з приводу розслідування даного кримінального провадження виконані, а інші неможливо виконати із об`єктивних причин, у зв`язку із сплином значного проміжку часу із дати події та відмови частини свідків від проведення слідчих дій. В результаті аналізу зібраних в ході проведення досудового розслідування доказів, висновків службових розслідувань, висновків експертиз, даних матеріалів кримінального провадження в цілому доводи ОСОБА_3 заслуговують на критичну оцінку та не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час проведення досудового розслідування.
Ч. 1, 2 ст. 307 КПК України визначено, що за результатами розгляду скарг на рішення слідчого постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.
Так, слідчим суддею перевірено доводи скаржника в частині незаконності та необґрунтованості прийнятого рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України.
Як встановлено, у поданих скаргах ОСОБА_3 вказує на неправомірність дій слідчих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час провадження по кримінальній справі щодо нього, а саме внесення неправдивих відомостей до постанови про закриття кримінальної справи, пошкодженні речового доказу та безпідставного притягнення до кримінальної відповідальності.
Згідно ухвали апеляційного суду Полтавської області від 12.12.2014 року попереднє рішення слідчого про закриття даного кримінального провадження є таким, що прийнято передчасно та скасовано.
Так, колегія суддів акцентувала увагу на тому, що заяви ОСОБА_9 про факти підробки процесуальних рішень у його справі не виконано належним чином, вказівки апеляційного суду, викладені в ухвалі від 24.06, 22.10, 16.11.2010 року залишилися поза увагою, не вжито заходів щодо почеркознавчого дослідження, що свідчить про однобічність та неповноту, як наслідок, не отримано та не перевірено достатньо даних, які в своїй сукупності вказують на наявність чи відсутність в діях певних осіб ознак злочинів, передбачених ст.ст. 364, 365, 372 КК України. Особа була визнана винною у невстановлений спосіб, чим грубо порушено його право на захист.
В неодноразових вказівках викладених в ухвалах апеляційного суду, у тому числі і від 24.06, 16.11.2010 року вказано, що під час дослідчої перевірки не вжито заходів з метою можливого отримання зразків підписів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які містяться в даній кримінальній справі та надання їх на дослідження спеціаліста для отримання певних даних. При чому, за приписами КПК України 1960 року пред`явлення обвинувачення особі є обов`язковим при прийнятті рішення про закриття відносно неї кримінальної справи на підставі ст.49 КК України, в тому числі роз`яснення суті обвинувачення, забезпечення права на захист тощо. При чому, із матеріалів справи вбачається, що за однією датою слідчим винесено дві різні за змістом і правовими підставами та наслідками постанови, при чому з різними підписами одного і того ж слідчого.
Таким чином, проаналізувавши доводи, викладені у скарзі, приходжу до висновку про неповноту проведеного досудового розслідування, оскільки вказівки апеляційного суду Полтавської області від 12.12.2014 року, в якому, зокрема, акцентувалася увага на невиконанні попередніх вказівок цього ж суду від 24.06., 22.10., 16.11.2010 залишилися не виконаними.
Так, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчий послався на те, що проаналізувавши всі ухвали судів про скасування постанов про закриття кримінального провадження, самі матеріали кримінального провадження, більшість вказівок судів з приводу розслідування даного кримінального провадження виконані, а інші неможливо виконати із об`єктивних причин, у зв`язку із сплином значного проміжку часу із дати події та відмови частини свідків від проведення слідчих дій. В результаті аналізу зібраних в ході проведення досудового розслідування доказів, висновків службових розслідувань, висновків експертиз, даних матеріалів кримінального провадження в цілому доводи ОСОБА_3 заслуговують на критичну оцінку та не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час проведення досудового розслідування.
Однак, вважаю дане твердження слідчого передчасним, оскільки під час проведення досудового розслідування слідчий не вжив вичерпних заходів щодо проведення почеркознавчого дослідження шляхом отримання зразків підписів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Із постанови про закриття кримінального провадження від 31.08.2015 року слідує, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовилися надати експериментальні зразки своїх підписів, а іншим чином отримати такі зразки неможливо. Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування вичерпано всі можливості з метою отримання експериментальних зразків підписів, необхідних для проведення вищезазначеної експертизи.
Однак, вважаю, що відмова особи від надання зразків підпису не позбавляє слідчого можливості отримати зразки таких підписів із достовірних документальних даних, зокрема із особових справ ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тощо та надати їх в розпорядження експерта - криміналіста.
В матеріалах справи відсутні дані, що такі слідчі дії проводилися.
Натомість слідчий обмежився допитом експерта, в якому останній вказав, що без зразків підписів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неможливо відповісти на поставлені питання.
Одночасно при проведенні почеркознавчого дослідження не було з`ясовано питання щодо часу виготовлення постанов про закриття кримінального провадження від 12.12.2005 року на підставі ст. 49 та п.2 ст.6 КПК України.
В ухвалі апеляційного суду Полтавської області від 12.12.2014 року вказано, що за приписами КПК України 1960 року пред`явлення обвинувачення особі є обов`язковим при прийнятті рішення про закриття відносно неї кримінальної справи на підставі ст.49 КК України, в тому числі роз`яснення суті обвинувачення, забезпечення права на захист тощо. При чому, із матеріалів справи вбачається, що за однією датою слідчим винесено дві різні за змістом і правовими підставами та наслідками постанови, при чому з різними підписами одного і того ж слідчого… Особа була визнана винною у невстановлений спосіб, чим грубо порушено його право на захист.
Однак, в оскаржуваній постанові відсутні відомості про хід проведення досудового розслідування кримінальної справи № 04200453 в даний час, по якій виносилося відносно нього постанови про закриття кримінальної справи від 12.12.2005 року.
Окрім цього, скаржник вказує на пошкодження речового доказу у вигляді аудіо запису, акцентуючи увагу на тому, що даний доказ надався слідчому у 2005 році, а ознаки неякісності на ній виявлено у 2009 році. Однак слідчим не встановлено, що встало причиною неякісності на даних аудіо записах, а отже відповідне технічне експертне дослідження з цього приводу не призначалося та правова оцінка слідчого щодо причетності до знищення речового доказу не надана.
Таким чином, в сукупності наданих доводів та досліджених доказів вважаю за необхідне скаргу задовольнити.
Керуючись п.є 1 ч.1 ст.303, 306, п.4 ч.2 ст. 307 КПК України,-
у х в а л и л а:
скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.
Скасувати постанову від 31.08.20015 року старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Полтавської області юриста 3 1 класу ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000269 від 28.10.2014 року на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України, як незаконну.
Матеріали кримінального провадження № 0000269 направити до прокуратури Полтавської області для проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1

Повен текст ухвали виготовлено суддею 21 грудня 2015 року.