Справа № 504/2269/15-к
Провадження № 1-кп/504/238/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.11.2015смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 9, смт. Комінтернівське, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002786 від 29.05.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Очаків Миколаївської області, українця за національністю, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , номера обслуги 2 мінометного взводу мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (ПП НОМЕР_2 ), солдата, раніше судимого:

- 07.10.2015 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з випробувальним терміном на 2 роки,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З 13.01.2014 року солдат ОСОБА_5 проходить військову службу за контрактом на посаді номера обслуги 2 мінометного взводу мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (після відмобілізування частини умовне позначення було змінено на ПП В0095), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , тобто знаходиться у межах Одеського гарнізону.

Являючись військовослужбовцем солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та своїх функціональних обов`язків, зобов`язаний суворо додержуватись у своїй службовій діяльності вимог Конституції України, законів України, військової присяги, статутів, наказів та розпоряджень, бути зразком виконання службових обов`язків, не допускати ганебних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших.

Проте, в порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів солдат ОСОБА_5 29.09.2014 року самовільно залишив місце несення служби на території військової частини НОМЕР_1 (ПП НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження служби до 26.04.2015 року, перебуваючи у вказаний період за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що дійсно він, проходячи військову службу за контрактом на посаді номера обслуги 2 мінометного взводу мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (ПП НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та своїх функціональних обов`язків, 29.09.2014 року самовільно залишив місце служби та ухилявся від проходження військової служби до 26.04.2015 року, перебуваючи у вказаний період за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд.

У скоєному ОСОБА_5 розкаюється, докази його вини, добуті досудовим розслідуванням, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позицій.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 407 КК України за ознаками самовільного залишення місця служби тривалістю понад один місяць.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим діяння, те що воно відноситься до злочинів середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем служби, має задовільний стан здоров`я.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи особу винного, думку прокурора, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 407 КК України, і остаточно за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань на підставі та за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.10.2015 року, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Зарахувати в строк покарання за даним вироком ту частину покарання, що відбута за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.10.2015 року з моменту винесення по дату ухвалення даного вироку.

Крім того, враховуючи викладене, суд не може погодитися з запропонованою прокурором реальною мірою покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та вважає, що при обранні ОСОБА_5 міри покарання у вигляді позбавлення волі, можливо застосувати дію ст. 75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Засоби забезпечення кримінального провадження та запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувались, та підстав для їх обрання судом не вбачається.

Судові витрати по провадженню відсутні.

Речові докази по провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 371 - 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.10.2015 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Зарахувати в строк покарання за даним вироком ту частину покарання, що відбута за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.10.2015 року з моменту винесення по дату ухвалення даного вироку.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 3 (трьох) років випробувального терміну ОСОБА_5 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину).

Згідно з п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1