Справа № 11-952/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 22.09.2010
УХВАЛА

Іменем України

22 вересня 2010 р. колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Шроля В.Р.

суддів Гайдай Р.М., Нагорного А.М.

з участю прокурора Нечепоренка С.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, котрий брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Славутицького міського суду від 15 червня 2010 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 АРС РРФ, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3.АДРЕСА_1, судимого 10.12.2008 року Славутицьким міським судом за ч. 1 ст. 296 КК України до штрафу у розмірі 11900 грн.,

засуджено за ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки із зобовязаннями: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання і роботи, періодично зявлятися для реєстрації.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 10000 грн. в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ СМВ України за проведення трасо логічної експертизи 486 грн. 77 коп.

ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що 1.02.2010 року, близько 21 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, почув гучну розмову та музику, які лунали з квартири його сусіда ОСОБА_4, проживаючого в квартирі № 127 цього ж будинку. Взявши ножа ОСОБА_2 підійшов до вхідних дверей квартири ОСОБА_4 та постукав у двері. Коли на його стук з квартири ніхто не вийшов ОСОБА_2 підійшов до розподільчого електричного щитка та вимкнув світло в квартирі ОСОБА_4 і знову повернувся до дверей його квартири. Дочекавшись коли з квартирина загальний коридор вийшли ОСОБА_4 та раніше не знайомі йому ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, ОСОБА_2 маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень даним особам, розпочав з останніми сварку, в ході якої дістав з кишені своїх штанів кухонний ніж та тримаючи його в правій руці, завдав ним два тичкові удари в тулуб ОСОБА_3 після чого залишив місце вчинення злочину і повернувся до своєї квартири.

В результаті дій ОСОБА_2, ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини, проникаючого до грудної порожнини, що супроводжувалося пошкодженням середньої далі правої легені, перикарду, правого передсердя, з утворенням гемотораксу та гемотораксу з тампонадою серця; колото-різаного поранення в області реберної дуги зліва, проникаючого в черевну порожнину, що супроводжувалося пошкодженням селезінки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 15 від 19.03.2010 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

В апеляції прокурор, котрий брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить вирок щодо ОСОБА_2 скасувати, постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_2 за ст. 121 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення волі, оскільки при призначенні покарання останньому застосування ст. 75 КК України є необґрунтованим та незаконним. Судом не враховано, що ОСОБА_2 є судимим, так як штраф за вироком Славутицького міського суду від 10.12.2008р. сплатив лише в цьому році, а тому судимість не погашена, і тому необхідно було визнати обставиною яка обтяжує покарання рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного спяніння. Крім того, судом безпідставно визнано обставинами, що помякшують покарання: щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому.

Також прокурор вважає, що судом не вирішено питання щодо заявленого позову прокурором.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котра підтримала апеляцію в повному обсязі, засудженого ОСОБА_2, котрий просить вирок залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до переконання, що апеляція до задоволення не підлягає з таких підстав.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину за який він засуджений доведена доказами зібраними в ході досудового слідства і дослідженими в судовому засіданні та не оспорюється в апеляції.

Доводи апеляції про мякість призначеного покарання ОСОБА_2 є безпідставними.

ОСОБА_2 в ході судового слідства вину свою в інкримінованому йому злочині визнав повністю і щиро розкаявся у вчиненому, а тому суд правильно визнав цю обставину помякшуючою покарання, як за місцем проживання так і роботи він характеризується позитивно, на утриманні має неповнолітню доньку, є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, матеріальні збитки потерпілому та лікувальному закладу де лікувався потерпілий відшкодував повністю.

Доводи апеляції про те, що судом не вирішено питання щодо заявленого позову прокурором є безпідставними, оскільки кошти витрачені на лікування потерпілому повністю відшкодовані засудженим ще до постановлення вироку і в судовому засіданні прокурор свій цивільний позов не підтримував.

Судом, також, при призначенні покарання обставиною, що обтяжує покарання визнано вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Крім того, судом враховано думку потерпілого ОСОБА_3, котрий, щодо покарання ОСОБА_2 поклався на розсуд суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що покарання засудженому ОСОБА_2 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України і не визнання обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочину, не вплинуло на міру покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляцію прокурора, котрий брав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення, а вирок Славутицького міського суду від 15 червня 2010 року щодо ОСОБА_2 без зміни.

СУДДІ: