Апеляційний суд Херсонської області
Справа №11а-1423 2010р. Головуючий в 1-й інстанції Лебідь І.П.
Категорія: ч. 1ст. 122 КК України Доповідач - Делієв О М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року листопада місяця 16 дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Делієва О.М.

Судців: Ковальової Н.М., Ришкової Н.М.

З участю прокурора Литвиненка О.О., засудженого ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, представника цивільного позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_4 на вирок Цюрупинського районного сулу Херсонської області від 30 серпня 2010 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше не судимого

засуджено за ч.І ст. 122 КК України до обмеження волі строком на два роки. На підставі ст.. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням із і становленням іспитового строку два роки і покладено обовязки передбачені п.З ст. 76 КК України.

Запобіжний захід - підписка про невиїзд.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь: ОСОБА_4 3280 гривень 90 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1500 гривень за спричинену хоральну школу; держави - 36 гривень 35 копійок; Цюрупинської центральної районної лікарні - 2569 гривень 82 копійки.

Вироком суду ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те, що він 26 вересня 1009 року, близько 23.30 год., знаходячись біля кафе-бару «Олешшя» по вулиці Комунарів в м.Цюрупинську, Херсонської області, під час сварки з ОСОБА_4, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому удари руками та ногами по тулубу та голові, в результаті чого спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В апеляції потерпілий ОСОБА_4 не оспорюючи правильність кваліфікації дій

заудженого та доведеності його вини, вказує, що призначене покарання є занадто мяким та не

відповідає особі засудженого. Крім того, суд безпідставно не в повному обсязі задовільнив цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди. Просить вирок суду

скасувати, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 більш суворе

покарання та стягнути з нього 3000 гривень в рахунок відшкодування моральної школи.

Заслухавши суддю доповідача, потерпілого, який підтримав апеляцію, представника вільного позивача, яка просила апеляцію потерпілого задовольнити, думку прокурора, який просив вирок залишити без зміни, засудженого ОСОБА_5, який в судових дебатах і під час надання йому останнього слова, просив вирок залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Покарання ОСОБА_5 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України. На думку колегії суддів, судом першої інстанції з достатньою повнотою враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який не є тяжким, особу засудженого, який характеризується позитивно та обставину, яка пом'якшує покарання - щире каяття. Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_1 покарання є справедливим та достатнім для його виправлення и попередження вчинення нових злочинів, підстав для призначення більш суворого покарана не вбачається.

На думку колегії суддів цивільний позов вирішено відповідно до вимог чинного законодавства. При відшкодуванні моральної шкоди судом з достатньою повнотою враховано ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого та вимоги розумності і справедливості.

Істотних порушень кримінально-процесуального законодавства, які б тягнули з собою безумовне скасування вироку колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляцію потерпілого ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від ЗО серпня 2010 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.