Справа № 755/9123/15-к
В И Р О К
іменем України
"10" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001910 від 10.02.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту, що 09.02.2015 року приблизно о 14 годині 15 хвилин за адресою м. Київ, вул. Райдужна, 65, ОСОБА_5 на вулиці зустрів потерпілого ОСОБА_4 , у якого побачив грошові кошти в сумі 200 гривень, і в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його в свою користь.

Реалізовуючи свій злочиний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань з метою протиправного збагачення ОСОБА_5 , стоячи біля потерпілого ОСОБА_4 скориставшись тим, що останій повернувся в іншу сторону та будучи впевниним, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, здійснив спробу таємного викрадення майна, однак його протиправні дії були помічені потерпілим. Не зважаючи на це, ОСОБА_5 своїх злочинних дій не припинив і відкрито заволодів майном ОСОБА_4 , а саме грошовими коштами в сумі 200 гривень.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел направлений на розпоряджання викраденим майном, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадені ним грошові кошти в сумі 200 гривень, почав тікати з місця вчинення кримінального правопорушення, але був помічений потерпілим ОСОБА_4 , який намагався його зупинити.

Розуміючи те, що його дії носять відкритий характер, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що він помічений потерпілим, свої злочинні дії не припинив та з викраденим майном продовжував тікати з місця вчинення злочину. Під час переслідування ОСОБА_4 неодноразово вимагав припинити злочинні дії ОСОБА_5 , однак останій, в ході бігу викинув викрадені ним грошові кошти на землю, та на вимогу останнього не реагував і продовжнував тікати.

В подальшому, біля стоянки за адресою: м. Київ, бульвар Перова, 15-В, ОСОБА_5 був затриманий потерпілим ОСОБА_4 .

Всього своїми злочинними діями, ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 200 гривень.

Надалі, 25.03.2015 року відповідно до ст. ст. 468, 469, 471 КПК України у кримінальному провадженні № 0001910, зареєстрований 10.02.2015 в ЄРДР, між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 , було укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди, підозрюваний та потерпілий дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 186 КК України. Також, сторонами погоджене покарання, яке ОСОБА_5 повинний понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме штраф у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто на суму 850 гривень.

В судовому засіданні прокурор підтримав угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 , суд виходить з наступного.

Згідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 3 статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В даній угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні судом обвинувачений цілком визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.

Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5. ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_4 розуміє наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. 182, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 25.03.2015 року про примирення між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 850 (вісімдеять п`ять) гривень.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: