н/п 1-кс/640/5990/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

встановив :
20 серпня 2015р. ст. слідчий СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 , звернулась до Київського районного суду м. Харкова із клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт посіву соняшника, який знаходяться на території земельної ділянки, розташованої біля с. Тимофіївка Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, площею 67, 9 га згідно плану-схеми земельної ділянки, складеної ТОВ «Інфроград», із земель сільськогосподарського призначення (рілля) державної власності (землі запасу).
Підставами арешту майна слідчий вказує, що 2015р. невстановлені особи самовільно захопили та використовують земельні ділянки площею близько 403,9 га із земель запасу Богодухівської РДА на території Богодухівського району Харківської області. 05.08.2015р. під час проведення огляду місця події земельних ділянок встановлено земельну ділянку загальною площею згідно карт формування території 128,4 га, розташованих біля с. Тимофіївка Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, яка згідно пояснень завідуючої сектору землеустрою та ринку земель відділу Держземагенства у Богодухівському районі Харківської області ОСОБА_4 , відносяться до земель сільськогосподарського призначення (рілля) із земель державної власності (землі запасу Богодухівського району). Зазначеній земельній ділянці кадастрові номери не присвоєні. На момент огляду частина земельної ділянки площею 64, 5 га використовується невстановленими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме засіяна соняшником. На зазначену земельну ділянку площею 64, 5 га технічна документація для погодження до відділу Держземагенства у Богодухівському районі не надходила, дані про землекористувачів відсутні. Інша частина земельної ділянки площею 63, 9 га на момент огляду не засіяна, але на полі знаходиться стерня та ознаки обробітку земельної ділянки, врожай вже зібраний. Допитана у якості свідка в.о. голови Івано-Шийчинської селищної ради ОСОБА_5 , яка також була присутня при огляді земельних ділянок, пояснила, що зазначені земельні ділянки використовуються ОСОБА_6 . Його жінка є головою ФГ «Злагода-2010». Також ОСОБА_6 самовільно використовує земельну ділянку площею 30 га, на якій також врожай зібрано. Згідно листа Державної екологічної інспекції в Харківській області шкода від самовільного зайняття земельної ділянки площею 64, 5 га складає 86 871, 95 грн.; шкода від самовільного зайняття земельної ділянки площею 63, 9 га складає 86 063, 84 грн. Окрім того, ТОВ «Інфроград» здійснено контрольні заміри вищезазначених земельних ділянок та встановлено, що площа земельної ділянки, на якій знаходяться посіви соняшника, складає 67, 9 га, а площа земельної ділянки, на якій врожай вже зібраний, але наявні ознаки обробки, складає 35, 53 га.
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить наступного:
У відповідності до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, в матеріалах доданих до клопотання відсутні належні данні Держземагенства, щодо належності спірної земельної ділянки, а лист в.о. начальника відділу Держземагенства Богодухівського району Харківської області ОСОБА_4 №10-07/1951/2-15 від 11.08.2015р. за непітвердження його змісту відповідними документами, вищевикладеного не спростовує.
Крім того, санкція ч.1 ст.197-1 КК України передбачає штраф від двохсот до трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, у зв`язку з чим всупереч ч.4 ст. 171 КПК України, слідчим не доведено, що вартість майна, яке належить арештувати співмірна із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
З урахуванням викладеного, вважаю, що орган досудового розслідування, всупереч вимог п.2 ч.3 ст.132, ч.5 ст.132 КПК України, не довів, що потреби слідства у вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, а тому воно задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк у сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків в строк 72 години
При цьому, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити прокурору право звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно вимог ст. 171 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.
Керуючись ст. ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя