дата документу :
Справа № 359/7331/15-К
Провадження № 1-КП/359/358/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2015 року. Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бориспіль кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000331 від 23.10.2014 року , за обвинуваченням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Юнокомунарівськ Донецької області , гр -н України, освіта н/вища, одружений, має на утримання 2 неповнолітніх дітей, приватний підприємець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , раніш не судимий

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ

22.10.2014, близько 23 години 40 хвилин, в темний період доби, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем ««Volkswagen Caddy », реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю приблизно 80 км/год. по 51 км. + 480 м. автодороги Київ-Харків в правій смузі рух напрямку м. Харків.

Під час руху по зазначеній автомобільній дорозі водій ОСОБА_6 , проявляючи злочинну недбалість, не врахував дорожню обстановку , та не обрав безпечну швидкість, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, грубо порушив п.п. 2.3 «б», 10.1, 12.1, 12.2 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001р. введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР), внаслідок чого виїхав на праве по свого напрямку руху узбіччя, де зіткнувся з металевим відбійником.

В результаті ДТП пасажир автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 288 від 22.11.2014, смерть ОСОБА_7 настала від відкритої черепно-мозкової травми з уламковими переломами кісток лицевого черепа, склепіння та основи черепа із зруйнуванням оболонок та речовини головного мозку.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_8 , який грубо порушив Правила дорожнього руху:

п. 2.3 ПДР, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, те станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним за дорозі;

п. 10.1 ПДР, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.1 ПДР, згідно якого під час вибору в установлених межах швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, і змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.2 ПДР, згідно якого у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Порушення ОСОБА_4 п.п. 2.3 «б», 10.1, 12.1, 12.2 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з ДТП та настанням смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Потерпілою ( цивільним позивачем) ОСОБА_5 заявлено позов про стягнення моральної шкоди на її користь в сумі 200000 грн, та на користь неповнолітньої доньки ОСОБА_9 в сумі 300000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, позов цивільного позивача визнав повністю, у вчиненному щиросердно розкаявся, суду пояснив, що все було так , як вказано в обвинувальному акті. Пояснив, що має водійський стаж біля 10 років. 22 жовтня 2014 року , на технічно справному автомобілі ««Volkswagen Caddy », реєстраційний номер НОМЕР_2 , разом зі знайомим ОСОБА_10 їхали з ОСОБА_11 до місця проживання. Оскільки затримався на роботі, то їхали пізно вночі. Дорога була суха, автомобіль був технічно справний, багажний відсік був завантажений електроінструментом. Рухався зі швидкість 7080 км на годину Раптом в автомобілі зникло світло, намагався гальмувати, орієнтиром залишалося світло розташованої спереду автозаправки. Проїхав без світла близько 50 м , і наїхав на перешкоду. Від удару пасажир ОСОБА_10 загинув.

Заявлений потерпілою позов визнає повністю, але відшкодувати не має матеріальної змоги. До теперішнього часу також в рахунок відшкодування сім;ї загиблого не сплатив нічого. Зареєстрований як приватний підприємець, але свою діяльність призупинив. Звітність про своє фінансову діяльність за попередній рік не здавав.

Крім повного визнання своєї провини, винність ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення також підтверджується іншими доказами щодо обставин провадження, які не оспорюються жодним з учасників судового розгляду, тому суд, керуючись ст. 349 КПК України, визнав недоцільним їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, за ознакою порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 ..

Винність підсудного у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю доведена.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченому, суд вважає щире каяття.

Обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно з п. 20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке хоча й вчинено ненавмисно та з необережності, але відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу винного, який раніш не судимий, на обліку у нарколога не стоїть, має на утримання 2 неповнолітніх дітей.

Крім того, суд враховує також характер допущених ОСОБА_4 порушень правил безпеки дорожнього руху, які він визнав повністю, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, зокрема, визнання провини з самого початку досудового слідства

З урахуванням думки потерпілої про застосування покарання тільки у вигляді позбавлення волі, тяжких наслідків від ДТП, невідшкодування шкоди, негативної характеристики за місцем проживання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе в умовах ізоляції його від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України , що на думку суду буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння інших кримінальних правопорушень.

За вищевикладених обставини, підстав для призначення обвинуваченому покарання зі звільненням від відбування з випробуванням, нижче нижчої межі або більш м`якого, суд не вбачає.

Беручи до уваги характер вчиненого злочину та наслідки, суд вважає за необхідне призначити до реального виконання додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Що стосується заявленого цивільного позову потерпілою ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди на її користь 200000 грн, на користь неповнолітньої доньки-300000 грн, то даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.2). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4).

Відповідно до ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

Вирішуючи питання про розмір стягнення моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 23 та ч.1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд приймає до уваги доводи потерпілої про заподіяння їй моральної шкоди, оскільки спричиненні їй моральні страждання через смерть її чоловіка та батька її дитини , порушення її звичного способу життя та страждання неповнолітньої доньки померлого , що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги те, що внаслідок протиправної дії обвинуваченого потерпілий від ДТП помер, цим враховує характер, обсяг, тривалість фізичних і моральних страждань, істотність і наслідки вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого та членів його родини , що діяли на нього.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне, виходячи з принципів розумності, справедливості та доцільності вимоги щодо відшкодування моральної шкоди обвинуваченим задовольнити повністю, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 позов визнав повністю, заперечень не надав.

Матеріальні витрати на залучення експертів складають: висновок судової інженерно-транспортної експертизи №1048А від 26.11.2014р.- 491 грн. 40 коп.; висновок судової інженерно-транспортної експертизи №1049А від 01.12.2014 р- 393 грн. 12 коп.; висновок судової інженерно-транспортної експертизи №17371/14-34 від 07.07.2015 року - 4158 грн.

Судові витрати на загальну суму 5042, 52 грн. на проведення вищезазначених експертиз підлягають стягненню на користь держави у відповідності до вимог ст. 122 КПК України.

Речові докази по справі , а саме автомобіль ««Volkswagen Caddy », реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходяться на зберіганні на штраф майданчику Бориспільського МВ УМВС України в Київській області , відповідно вимог ст. 100 ч.1 КПК України підлягає поверненню його володільцю. Зруйновану лампу фари автомобіля ««Volkswagen Caddy », реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходиться на зберігання в камері зберігання речових доказів Бориспільського МВ УМВС України в Київській області , відповідно ст.100 ч.6 п.3 КПК України необхідно знешкодити.

Оскільки запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства не обирався, то відповідно до обраного покарання необхідно обрати його у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 369, 370, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три ( роки) 6 ( шість) місяців позбавлення волі , з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 ( три) роки .

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утримуванням в Київському СІЗО УДПС України в м. Києві та Київській області.
Строк покарання рахувати з дня затримання, тобто 09 вересня 2015 року.

Речові докази по справі: автомобіль «Volkswagen Caddy », реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходяться на зберіганні на штраф майданчику Бориспільського МВ УМВС України в Київській області повернути володільцю ОСОБА_4 .; зруйновану лампу фари автомобіля ««Volkswagen Caddy », реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходиться на зберігання в камері зберігання речових доказів Бориспільського МВ УМВС України в Київській області - знешкодити.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати в сумі 5042 ( п`ять тисяч сорок дві ) гривні 52 копійки на користь держави ( р/р 0008 МФО 820019 УДКСУ у Подільському районі м. Києва Код 37975298)

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Юнокомунарівськ Донецької області , приватний підприємець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 моральну шкоду на користь ОСОБА_5 в сумі 200000 ( двісті тисяч ) гривень, на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 300000 ( триста тисяч) гривень.

Копію вироку вручити негайно, після його проголошення прокурору та обвинуваченому, іншим учасникам судового провадження - в порядку ч. ч. 6,7 ст. 376 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд впродовж 30-ти діб з моменту проголошення вироку, а засудженим в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1