АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 666/6093/14-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/639/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 187 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2015 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
захисника обвинуваченого адвоката: ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження № 0002951 за апеляційною скаргою із доповненням захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 24.04.2015 року щодо ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого: вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 23.06.2008 року за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Дніпровського районного суду м. Херсонавід 16.09.2009 року за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; вироком Дніпровського районного суду м. Херсонавід 29.11.2012 року за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, (04.07.2014 року ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 06.06.2014 року звільнений від відбування покарання на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 році»), -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком, ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 6 років з відбуванням покарання з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін. Строк відбування покарання обчислено з 19.08.2014 року. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 12890,00 грн. Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за те, що він 11.08.2014 року близько 04 години, знаходячись поряд з магазином «Талісман», розташованим за адресою: м. Херсон, вул. Чорноморська, 30-б, здійснив напад на ОСОБА_9 , поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я останнього, яке виразилося в нанесенні удару в область голови скляною пляшкою з-під пива та поваленні останнього на землю, нанесенні декількох ударів ногами в область обличчя, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді забійно-різаної рани голови, що утворилися від гострої дії ріжучого предмету, не виключено крихт скла, які відповідно до висновку експерта Херсонського обласного бюро СМЕ № 1084 від 26.08.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження: подряпини обличчя, шиї, синці на шиї, садна на верхніх кінцівках, які утворились від дії тупих предметів, відносяться до легких тілесних ушкоджень, під час якого відкрито заволодів майном ОСОБА_9 , а саме: золотим ланцюжком, 585 проби, вагою 15 грамів, довжиною 55 см, вартістю 8250 гривень, із золотим хрестиком, 585 проби, вагою 4 грами, вартістю 2200 гривень; грошима у сумі 1000 гривень; мобільним телефоном «Sony Ericsson X-Peria neo V, вартістю 2700 гривень, із сім-карткою оператора МТС, на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 40 гривень і картою пам`яті об`ємом 8 Гб, вартістю 150 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 14 340 гривень.

У апеляційній скарзі із доповненням захисник обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок скасувати, призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що в основу вироку покладено показання заінтересованих учасників процесу, які не були перевірені належним чином, не з`ясовані причини істотних протиріч у показаннях допитаних свідків та інших доказів. Вважає, що висновки суду про винуватість ОСОБА_8 обґрунтовані лише показаннями обвинуваченого, наданими ним в якості свідка на стадії досудового розслідування, що є недопустимим. Зазначає про порушення права на захист ОСОБА_8 під час досудового розслідування. Крім того, вважає, що в порушення вимог ст.ст. 290, 293 КПК України копії обвинувального акта, цивільного позову не були вручені підозрюваному, йому не відкривались матеріали кримінального провадження, що є підставою для скасування вироку і призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника обвинуваченого, який підтримав вимоги апеляційної скарги із доповненням, обвинуваченого, який підтримав апеляційні вимоги захисника, прокурора, який просив апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, заслухавши сторони в судових дебатах, під час яких вони залишились на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріли кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України суд зробив на підставі доказів, досліджених та оцінених ним із дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, про що у вироку навів докладні мотиви згідно зі ст. 374 КПК України.

Встановленні судом фактичні обставини вчиненого злочину повністю узгоджуються із доказами, викладеними у вироку, зокрема показаннями потерпілого ОСОБА_9 про те, що саме ОСОБА_8 11.08.2014 року вранці напав на нього із спини, розбив скляною пляшкою голову, потім ще наніс удари по тулубу, ногам та голові, зірвавши при цьому з шиї золотий ланцюжок, забрав з кишень мобільний телефон та гроші.

Під час пред`явлення йому осіб для впізнання впізнав ОСОБА_8 як особу, що здійснила на нього розбійний напад (том 1 а.п. 203-205).

Ці показання узгоджуються з результатами слідчого експерименту, проведеного за участю ОСОБА_9 18.08.2014 року, під час якого ОСОБА_9 відтворив на місці обставини злочину (том 1 а.п. 216-220).

Висновком судово-медичної експертизи від 26.08.2014 року встановлено, що у ОСОБА_9 виявлено забито-різані рани голови, подряпини обличчя, шиї, синець шиї, садна верхніх кінцівок, які утворились, не виключено, 11.08.2014 року. Забито-різані рани голови утворились від гострої дії ріжучого предмета (предметів), не виключено осколків скла, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягнули короткочасний розлад здоров`я. Подряпини обличчя, шиї, синець шиї, садна верхніх кінцівок утворились від дії тупих предметів, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Утворення тілесних ушкоджень у потерпілого способом, на який він вказує, не виключається (том 1 а.п. 198-199).

На місці пригоди вилучено залишки розбитої пляшки з-під пива із відбитками пальців (том 1 а.п. 239).

Свідок ОСОБА_10 показав, що ОСОБА_8 за 100 грн. продав йому мобільний телефон марки Sony Ericsson X-Peria neo V синього кольору без документів.

Показання свідка ОСОБА_10 узгоджуються з відеозаписом з камер спостереження від 11.08.2014 року з бутіку по продажу мобільних телефонів в районі Центрального ринку у м. Херсоні, з відео якого встановлено, як саме ОСОБА_8 здійснив продаж мобільного телефону марки Sony Ericsson X-Peria neo V, викраденого у ОСОБА_9 за 100 гривень (том 1 а.п. 208-214).

Ці та інші докази, зазначені у вироку повністю спростовують позицію обвинуваченого про непричетність до розбійного нападу на ОСОБА_9 та доводять його вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Доводи апеляційної скарги про обґрунтування вироку показаннями обвинуваченого, даними під час досудового розслідування в якості свідка не відповідають дійсності, оскільки, по-перше, ОСОБА_8 в якості свідка не допитувався, а по друге - будь-яке посилання у вироку на його показання, дані в якості підозрюваного під час досудового розслідування, відсутнє.

Посилання в апеляції на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та суперечність доказів колегія суддів вважає безпідставним, оскільки зібрані у справі докази повністю узгоджуються між собою, є послідовними, відповідають принципам належності та допустимості, не містять будь-яких суперечностей, крім того, сам апелянт не вказує - які саме докази є суперечливими і в чому саме виражається невідповідність висновків суду фактичним обставинам.

Доводи захисника у доповненні до апеляції про порушення ст. 290, 291, 293 КПК України колегія суддів вважає безпідставними, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_8 відмовився від отримання копії обвинувального акта, цивільного позову та повідомлення про підозру, також від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що підтверджується матеріалами кримінального провадження (том 1 а.п. 7, 9, 35), тому копію обвинувального акту, цивільного позову він отримав 02.09.2015 року поштою у СІЗО (том 1 а.п. 67, 98, 110), а також повторно отримав ці документи до початку підготовчого судового засідання в суді разом з захисником, що підтверджується їх розпискою а.п. 77.

Всі питання, що стосуються обвинувального акта були вирішені під час підготовчого провадження судом із дотриманням вимог ст. 314 КПК України, тому підстав для скасування судового рішення та направлення матеріалів на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого провадження, за наведених вище обставин, колегія суддів не вбачає.

Разом з цим заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення права на захист ОСОБА_8 під час досудового розслідування.

Так, згідно ст. 52 КПК України передбачено обов`язкову участь захисника у кримінальному провадженні, зокрема щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад.

Під особами, які через свої психічні вади не можуть самі реалізувати право на захист, як зазначено в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист» ,у кримінальному судочинстві, необхідно розуміти осіб, які хоч і визнано осудними, але мають психічні вади, що перешкоджають самостійному захисту від обвинувачення.
В матеріалах кримінального провадження наявна довідка про перебування ОСОБА_8 на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «Психічні розлади внаслідок вживання канабіоїдів» (том 1 а.п. 236) , однак слідчим цю інформацію не взято до уваги.

З огляду на наведене, на думку колегії суддів, орган досудового розслідування зобов`язаний був перевірити наявність психічних вад у підозрюваного та за необхідності забезпечити його право на ефективний захист шляхом залучення захисника у всіх слідчих діях за його участю.

За таких обставин, колегія суддів вважає недопустимим доказом протокол слідчого експерименту від 18.08.2014 року (том 1 а.п. 224), проведеного за участю ОСОБА_8 у зв`язку з тим, що вказана слідча дія була проведена без участі захисника обвинуваченого, а тому посилання суду на цей доказ підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку щодо нього на підставі п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України.

Це, однак, не впливає на висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, установлених судом, оскільки у справі зібрано достатньо інших, наведених вище доказів, які суд обґрунтованого поклав в основу вироку, оскільки вони одержані з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) судом кваліфіковані вірно.

Істотних порушення кримінального процесуального закону не встановлено.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції у повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, в тому числі тяжких, вчинив новий тяжкий злочин через один місяць з моменту звільнення з місць позбавлення волі, відсутність обставин, що пом`якшують покарання; обставини, що його обтяжують і дійшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому покарання за ст. 187 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі на строк, наближений до максимального, оскільки його вправлення та попередження нових злочинів неможливо без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 із доповненнями задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 24.04.2015 року щодо ОСОБА_8 - змінити.
На підставі п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України виключити з мотивувальної частини вказаного вироку посилання як на доказ винуватості ОСОБА_8 на протокол слідчого експерименту від 18.08.2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 (том 1 а.п. 221).

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.
Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.
Судді: (три підписи)
З оригіналом згідно.
Головуючий: ОСОБА_2