Справа № 1-52/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2011 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в с к л а д і головуючого судді Пономарьової О.М.

при с е к р е т а р і ОСОБА_1

з участю прокурора Літковця А.О.

захисника-адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, без постійного місця проживання, тимчасово проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст.89 КК України такого, що немає судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України;

В С Т А Н О В И В :

28.05. 2010 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4, засудженим за даний злочин вироком Ківерцівського районного суду від 09.11.2010 року, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, через незасклений віконний отвір проникли до недобудованого дачного будинку № 32, що на дачному масиві «Озерце» Ківерцівського району, який нележить ОСОБА_5, звідки намагалися таємно викрасти 80 металевих стовпчиків (профільної стальної труби), довжиною 2,20м. кожен, вартістю за 1 метр погонний 23,09 грн на загальну суму 4063,84 грн, однак свій умисел не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так як були виявлені очевидцем даного злочину - гр. ОСОБА_6, після чого з місця події втікли.

Допитаний в судовому засіданні з приводу предявленого звинувачення підсудний ОСОБА_3 вину визнав в повному обсязі та показав суду, що вранці 28 травня 2010 року він разом із своїм знайомим ОСОБА_4, взявши велосипеди та копачки, вирішили поїхати до лісу накопати металобрухту. Доїхавши велосипедами до дачного масиву Озерце пішли пішки, оскільки дорога була розмита, в калюжах та болоті. Йдучи по дачному масиві побачили, що в одному з вікон будинку, що по лівій стороні, відсутнє віконне скло. Вирішили подивитися, що знаходиться в середині будинку. Він заліз в будинок, а ОСОБА_4 залишався на вулиці. В середині будинку побачив металеві стовпчики довжиною біля двох метрів, яких було близько 70-80 штук. Через вікно подавав їх ОСОБА_4, а той складав їх на траві біля порогу будинку. Таких стовпчиків вони викрали близько 17 штук. В цей момент ОСОБА_4 сказав, що його помітив сусід, і сфотографував фотоапаратом. Зрозумівши, що їх помітили, вони втікли з місця злочину, залишивши викрадені стовпчики.

Повідомив, що щиро розкаюється, повністю погоджуються з фактичними обставинами справи та не оспорює їх.

В звязку з неоспорюванням підсудним фактичних обставин справи, враховуючи правильне розуміння учасниками процесу цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудного, суд розглядає справу в порядку ч.3ст.299 КПК України і вважає доведеною вину підсудного ОСОБА_3 у замасі на таємне викрадення чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, дії якого вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує, тяжкість вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу підсудного, який не має постійного місця проживання, не працює, хоч і не вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак в силу п.8 ст.89 КК України судимість погашена і особа вважається такою, що не має судимості.

До обставин, що помякшують його покарання, суд відносить щире каяття. Обставин, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

Суд також враховує наявність у підсудного ознак психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості . Згідно висновку судово-психіатричної експертизи ступінь зміни зі сторони психіки не така , що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними і тому особа є осудною.

За висновкуом наркологічної експертизи підсудний страждає хронічним алкоголізмом. На даний час перебуває в стані ремісії ( період невживання).

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що тяжких наслідків від вчиненого злочину не наступило, потерпілий не наполягає на суворій мірі покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення і перевиховання підсудного без ізоляції від суспільства і тому звільняє його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Речові докази у справі металевий стовпчик, довжиною 2.2 м, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7, залишити власнику.

Відповідно до ст. 93/1 КПК України стягненню з підсудного підлягають витрати, повязані з проведенням експертиз.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, призначивши покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом встановленого судом іспитового терміну строком 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Зарахувати у строк відбуття покарання строк перебування під вартою ОСОБА_3 за період з 10 грудня 2010 року по 10.03.2011 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну змінити з тримання під вартою на підиску про невиїзд, звільнивши з-під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 619грн.95 коп.

Речові докази у справі металевий стовпчик, довжиною 2.2 м, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7, залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області протягом 15 діб з моменту його проголошення з подачею скарги через Ківерцівський районний суд.

Суддя О.М. Пономарьова