Справа 127/7050/15-к
Провадження 1-кс/127/2963/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , призвану 19.03.2002 Джанкойським ОМВК АР Крим, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 25 грудня 2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

ОСОБА_4 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді оператора військової частини НОМЕР_2 у військовому званні старший солдат.

Відповідно до Директиви Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 повинні були прибути до пункту збору у військову частину НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.

Проте, 13 травня 2014 року старший солдат ОСОБА_4 , діючи за раніше досягнутою домовленістю з військовослужбовцями цієї ж частини, а саме 47 особами рядового і сержантського складу, не прибула до пункту збору військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_3 , вчинивши дезертирство, тобто нез`явлення на службу, з метою ухилитись від проходження військової служби.

Старший солдат ОСОБА_4 , знаходячись за межами військової частини НОМЕР_3 проводить час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, з метою ухилитись від військової служби взагалі, протизаконно припинила виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України, намагаючись повністю виключити себе із сфери військово-службових правовідносин.

Станом на дату подачі даного клопотання прапорщик старший солдат ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_3 для подальшого проходження військової служби не повернулася та наміру повертатись не має.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем на посаді оператора військової частини НОМЕР_2 (яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 ), 13 травня 2014 року в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вчинила дезертирство за попередньою змовою групою осіб, тобто нез`явлення вчасно на службу разом з військовослужбовцями цієї ж частини, а саме: 47 особами рядового і сержантського складу, не прибула до пункту збору - військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , з метою ухилитись від проходження військової служби, чим вчинила дезертирство, тобто не з`явився при переведенні до іншої військової частини з метою ухилитися від військової служби за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 408 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України складено 27 грудня 2014 року та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання останньої. З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 виконання з нею процесуальних дій та спробам останньої перешкоджати досудовому розслідуванню.
У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_4 в умовах сьогодення, суспільного осуду, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрювана ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_4 та його захисник у судове засідання не з`явилися.
Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, матеріали клопотання слідчого, прийшов до наступного висновку.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, на час розгляду клопотання підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення обґрунтовані, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника.
Оскільки у судове засідання підозрюваний та його захисник не з`явилися, що унеможливлює розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: