Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/8139/15-к
Провадження № 1-кп/490/556/2015
У Х В А Л А
22 серпня 2015 року м.Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі прокурора - ОСОБА_4

обвинувачених - ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисників - ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0007135 за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 307 Кримінального Кодексу України, -

ОСОБА_12 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 307 Кримінального Кодексу України

та

ОСОБА_13 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Білка Іванівського району Одеської області, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_3

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 307, частиною 2 статті 317 Кримінального Кодексу України

встановив:
19 серпня 2015 року в провадження Центрального районного суду міста Миколаєва надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 307 Кримінального Кодексу України, ОСОБА_6 - у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 307 Кримінального Кодексу України та ОСОБА_7 - у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 307, частиною 2 статті 317 Кримінального Кодексу України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 звинувачено у такому.

05.06.2015 року о 11 годині 50 хвилин вона, реалізуючи злочинний намір, направлений на власне збагачення, із корисливих мотивів, діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_6 , перебуваючи у салоні автомобілю марки ВАЗ-21099 /державний номер НОМЕР_1 /, що був припаркований на стоянці біля центрального входу до зоопарку по проспекту Жовтневому в м. Миколаєві, незаконно збула ОСОБА_14 рідину коричневого кольору, отримавши за це грошову винагороду в сумі 600 гривень.
Відповідно до висновку експерта №1005 від 10.06.2015 року вказана рідина містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого у порахунку на суху речовину становить 1, 001 грамів.
Крім того, 23.06.2015 року вона, реалізуючи злочинний намір, направлений на власне збагачення, із корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , знаходячись у м. Кривій Ріг Дніпропетровської області, переславши рейсовим автобусом за маршрутом Кривій Ріг Миколаїв жіночу сумку, незаконно збула ОСОБА_15 рідину коричневого кольору. Далі ОСОБА_15 отримала вказану рідину у м. Миколаєві, перерахувавши через банківський термінал ПриватБанку, розташований на пр. Леніна, 74 м. Миколаєва грошові кошти в сумі 1.000 гривень на банківську картку НОМЕР_2 , видану на ім`я ОСОБА_16 , якою користується ОСОБА_5 .
Відповідно до висновку експерта №1171 від 23.06.2015 року вищевказана рідина коричневого кольору містить у своєму складі наркотично активні алкалоїди опію морфін, кодеїн і є концентратом з макової соломи, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, у перерахунку на суху речовину становить 20, 875 грам.
Дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування та державним обвинуваченням кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України - як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, кваліфікуючими ознаками якого є збут особливо небезпечних наркотичних засобів, повторно, за попередньою змовою групи осіб.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 звинувачено у такому.

Вона, реалізуючи злочинний протиправний намір, направлений на власне збагачення, діючи умисно за попередню змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів опію ацетильованого та концентракта макової соломи, незаконно пересилала своїй матері ОСОБА_6 для подальшого збуту наркотичні засоби, які остання реалізувавши у м. Миколаєві, повертала донці ОСОБА_6 грошові кошти за їх незаконний збут.
23.06.2015 року у ході проведення санкційованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_4 виявлено та вилучено рідину, що відповідно до висновку експерта №1174 від 24.06.2015 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою у перерахунку на суху речовину 0,262 грами та особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи, масою у перерахунку на суху речовину 11,9 грамів, які ОСОБА_6 незаконно зберігала для подальшого незаконного збуту.
Дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування та державним обвинуваченням кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України - як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, кваліфікуючими ознаками якого є збут особливо небезпечного наркотичного засобу .

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 звинувачено у такому.

04.03.2015 о 10:50 годині вона, реалізуючи злочинний протиправний намір, направлений на власне збагачення, діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , попередньо домовившись із ОСОБА_15 про незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу. Далі, остання перерахувала через термінал "Приватбанку", розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна, 74, на банківську картку НОМЕР_2 , видану на ім`я ОСОБА_16 , грошові кошти в сумі 1.100 гривень за збут особливо небезпечного наркотичного засобу.
Після перерахування грошових коштів ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_5 , порушуючи Закон України "Про незаконний обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів". незаконно збула ОСОБА_15 речовину темно коричневого кольору у медичному шприці.
Відповідно до висновку експерта № 455 від 11.03.2015 вказана речовина містить особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат макової соломи, маса якого в перерахунок на суху речовину становить 1,471 грам.
.
Крім того, 25.04.2015 приблизно о 18:30 годині вона, повторно, реалізуючи злочинний намір, направлений на власне збагачення, діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , незаконно збула ОСОБА_14 речовину темно коричневого кольору.
Відповідно до висновку експерта № 843 від 13.05.2015 вказана речовина містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,2658 грам.
Крім того, 23.06.2015 вона, повторно, реалізуючи злочинний намір, направлений на власне збагачення, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, незаконно збула ОСОБА_14 речовину темно коричневого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 1171 від 23.06.2015 містить особливо небезпечний наркотичний засіб - активні алкалоїди опію морфін, кодеїн і є концентратом з макової соломи, маса якого в перерахунок на суху речовину становить 1,88 грам.
В той же день у ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_6 виявлено та вилучено медичний шприц з речовиною темно коричневого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 1173 від 23.06.2015 містить особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат з макової соломи, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 4,643 грами, та полімерну пляшку з рідиною темно коричневого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 1173 від 23.06.2015 містить особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат з макової соломи, маса якого в перерахунок на суху речовину становить 35,976 грам, які ОСОБА_6 незаконно зберігала з метою подальшого збуту.
Перелічені дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування та державним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 307 Кримінального Кодексу України як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення кримінального правопорушення повторно, збут особливо небезпечних наркотичних засобів.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 звинувачено ще й у тому, що

25.04.2015 приблизно о 18.50 год. вона, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_7 , яка знаходиться у її користуванні, маючи умисел на власне збагачення, з корисливих мотивів, надала ОСОБА_14 приміщення для незаконного виготовлення та вживання наркотичного засобу, що згідно висновку експерта № 843 від 13.05.2015 містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований.
Ці дії ОСОБА_7 органами досудового розслідування та державним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 317 Кримінального Кодексу України - як утримання місця для незаконного вживання та виготовлення наркотичних засобів, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення вказаних дій з корисливих мотивів.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважала за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Як на її думку, наявний у справі обвинувальний акт є складеним у повній відповідності до вимог діючого законодавства, це кримінаьне провадження є підсудним Центральному районному суду міста Миколаєва, підстав для його закриття не вбачається.

Одночасно прокурор просила продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відносно обвинуваченої ОСОБА_6 - строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю. В обґрунтування цих клопотань посилалась про те, що ризики, що зумовили обрання відносно обвинувачених відповідних запобіжних заходів, наразі не зменшились та не усунуті, а закінчити розгляд кримінального провадження до сплинення строків дії цих запобіжних заходів не видається за можливе.

Обвинувачена ОСОБА_7 під час судового розгляду кримінального провадження просила про зміну обраного відносно неї запобіжного заходу на домашній арешт у квартирі АДРЕСА_5 у місіті Миколаєві. Вона посилалась про те, що свою провину у вчиненні злочинів визнає, у содіяному кається. До того ж, у неї на утриманні в згаданій квартирі перебуває мати, вік якої становить більше за 80 років, та за її /обвинуваченої/ відсутності догляд за матір`ю здійснює її правнук, який вочевидь не має можливості належним чином забезпечити такий догляд.

Щодо питання ж про призначення справи до судового розгляду ця обвинувачена підтримала свого захисника.

Захисник ОСОБА_10 під час судового розгляду кримінального провадження проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно його підзахисної ОСОБА_7 заперечував, спираючись про те, що відповідне клопотання було передано захисту менш, ніж за 3 години до його розгляду.

До того ж, захисник вказував, що обвинувальний акт вочевидь не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки не містить посилань про звинувачення його підзахисної у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального Кодексу України. До того ж, в цілому обвинувальний акт є незрозумілим та складений таким чином, що таке порушує право на захист.

Захисник ОСОБА_9 вважав за необхідне принаймні знизити суму застави, що має бути внесеною за ОСОБА_7 , до 30 - 35 тисяч гривен, спираючись про те, що застава не може бути тягарем для обвинуваченого та має бути призначеною у розумних розмірах.

Він також зазначав, що подальше тримання обвинуваченої під вартою суперечить засадам кримінального судочинства, що зафіксовані у практиці Європейського Суду з прав людини, адже, як на його думку, до теперішнього часу конкретне обвинувачення ОСОБА_7 не пред`явлене, отже - вона перебуває під вартою, не знаючи власне, через що.

Обвинувачена ОСОБА_6 проти задоволення клопотань прокурора про продовження строку дії відносно неї запобіжного заходу та призначення справи до судового розгляду заперечувала з підстав, вказаних її захисником.

Захисник ОСОБА_9 зазначав, що він не заперечує проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Разом із цим, він заперечує проти покладення обов`язку щодо носіння електронного засобу контролю та цілодобового перебування ОСОБА_6 у квартирі, адже наразі вона хворіє, потребує відвідування медичних закладів, та є безпідставно обмеженою у цьому через обраний відносно неї запобіжний захід.

Окрім цього, захисник ОСОБА_9 вважав за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору, адже він в цілому не відповідає вимогам статті 291 КПК України. Зокрема, в обвинувальному акті фактично не наведені фактичні обставини, за яких його підзахисна ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 307 Кримінального Кодексу України, окрім того, з наявного обвинувального акту не зрозуміло, чи пред`явлене їй обвинувачення у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб. Посилався захисник й на інші недоліки обвинувального акту. Усі ці недоліки, на думку захисника, роблять обвинувальний акт незрозумілим, та таке вочевидь порушує право на захист.

Обвинувачена ОСОБА_5 під час підготовчого провадження з питання про можливість призначення справи до судового розгляду покладалась на думку захисника.

Захисник ОСОБА_8 під час підготовчого судового засідання вважав за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору, спираючись про обставини, що зазначались іншими захисниками, а також про те, що обвинувальний акт відносно його підзахисної ОСОБА_5 є незрозумілим, адже з його неможливо збагнути, з ким саме - чи то з ОСОБА_17 , чи то з гросу ОСОБА_18 - його підзахисна, на думку органів досудового розслідування та державного обвинувачення, перебувала у попередній змові.

Після вислуховування учасників кримінального провадження, вивчення змісту обвинувального акту та доданих до його матеріалів, а також матеріалів, що надійшли до суду під час підготовчого провадження, суд дійшов такого.

Стосовно подальшого руху справи.
Відповідно до вимог Кримінально-процесуального Кодексу України обвинувальний акт має за своїми формою та змістом відповідати вимогам статті 291 КПК України.

Дослідженням обвинувального акту, що надійшов до суду, встановлено, що він складається з реквізитів документу та власне його змісту.

Дослідженням змісту обвинувального акту встановлено, що автор поділив його на п`ять частин:

1.вступну частину, у якій виклав обставини початку досудового розслідування та склад осіб, що здійснювали процесуальне керівництво та безпосередньо розслдідування кримінального провадження;

2.встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення злочину ОСОБА_5 , їх правова кваліфікація та суть пред`явленого обвинувачення;

3.встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення злочину ОСОБА_6 , їх правова кваліфікація та суть пред`явленого обвинувачення;

4.встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення злочину ОСОБА_7 , їх правова кваліфікація та суть пред`явленого обвинувачення;

5.Інші відомості, що має містити обвинувальний акт.

Перевірка відповідності цього обвинувального акту вимогам статті 291 КПК України призводить до такого.

І......Відповідно до вимог пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити у собі, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

1. В цьому випадку ці обставини за обраною автором обвинувального акту формою не викладені, до того ж, обвинувальний акт містить положення, що суперечать одне одному.

Так, з обвинувального акту в частині, що стосується ОСОБА_7 , вказується, що прокурор вважає встановленим, що вона збувала наркотичні засоби лише тричі:

-4 березня 2015 року - за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_19 ;

-25 квітня 2015 року -за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

-23 червня 2015 року - за попередньою змовою "групою осіб" - ОСОБА_14 .

В частині ж, що стосується ОСОБА_5 прокурор взагалі не вказує про збут цією обвинуваченою наркотичних засобів у групі з трьох осіб; вже не вказує, що ним встановлено про збут ОСОБА_5 наркотичних засобів за попередньою змовою з ОСОБА_7 4 березня 2015 року та 25 квітня 2015 року; вказує про те, що ним встановлено, що 23 червня 2015 року ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з однією з обвинувачених, здійснила збут наркотичних засобів ОСОБА_15 ..

В частині ж, що стосується ОСОБА_6 взагалі про епізоди збуту 4 березня 2015 року, 25 квітня 2015 року та 23 червня 2015 року не йдеться.

Далі, в частині, що стосується ОСОБА_6 , прокурор зазначає, що ним встановлено, що ця обвинувачена, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , незаконно пересилала своїй матері ОСОБА_7 для подальшого збуту наркотичні засоби, які остання реалізовувала у місті Миколаєві, та повертала своїй донці виручені гроші.

Проте в частинах, що стосуються ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , про факти отримання ними наркотичних засобів від ОСОБА_6 , подальшу реалізацію отриманих таким чином наркотичних засобів та повернення грошей ОСОБА_20 не йдеться взагалі.

2. Далі, викладаючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , прокурор вказує, що ним встановлено, що ця обвинувачена діяла за попередньою змовою з " ОСОБА_6 ". Але, викладаючи встановлені ним обставини таким чином, прокурор допустив помилку у мовленні, зміст якої полягає у тому, що його думка та встановлені ним обставини розкриті неповно, зокрема, не є зрозумілим, чи встановлено ним, що ОСОБА_5 діяла за попередньою змовою з ОСОБА_7 , чи то - з ОСОБА_6 . Ця помилка є суто помилкою мовлення та не стосується сутності встановлених прокурором обставин.
Окрім того, встановивши, як свідчить текст обвинувального акту, що ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , незаконно пересилала своїй матері ОСОБА_7 для подальшого збуту наркотичні засоби, які остання реалізовувала у місті Миколаєві, та повертала своїй донці виручені гроші, прокурор не вказав час вчинення обвинуваченою цього правопорушення

Всі ці неточності та суперечності є суттєвими, адже у своїй сукупності вони не дозволяє ані обвинуваченим, ані, зрештою, суду сприйняти зміст обвинувального акту, який хотів висловити прокурор.

Таке порушує передбачене частиною 2 статті 42 КПК України право обвинувачених, знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення їх підозрюють, обвинувачують, що є взагалі неприпустимим.

Більше того, на суттєвості в цьому випадку цієї обставини захист наполягає, підстави для відмови захисту в усуненні цієї обставини у передбачений законом спосіб в суду відсутня.

Усунення цієї вади під час судового розгляду кримінального провадження не є можливим, адже в цьому випадку йдеться не про наявність чи відсутність необхідності уточнити обвинувачення, але - про некоректність обвинувального акту, усунення якої інакше, ніж шляхом повернення обвинувального акту прокурору, неможливо.

Наявність же цієї вади перешкоджає розпочати судовий розгляд та навіть належним чином закінчити підготовче судове провадження, адже не дозволяє визначити межі судового розгляду, визначити перелік доказів, що підлягають витребуванню та вирішити питання про можливість розгляду справи відносно обвинувачених в одному провадженні.

Отже, в цьому випадку вимога закону щодо викладення фактичних обставин справи, встановлених ним же, прокурором під час складання обвинувального акту не дотримана.

ІІ......Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити у собі також формулювання обвинувачення.

В цьому випадку, як свідчить текст обвинувального акту, прокурор вважає встановленим, що ОСОБА_6 діяла за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , але не навів формулювання обвинувачення відповідно до вимог кримінального закону в зв`язку із вчиненням цих дій.

Аналогічно, встановивши, що ОСОБА_7 збувала наркотичні засоби за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , прокурор не навів формулювання обвинувачення відповідно до вимог кримінального закону в зв`язку із вчиненням цих дій..

Отже, в цьому випадку вимога закону щодо викладення правової кваліфікації злочину та формулювання обвинувачення прокурором не дотримана.
Отже, вимоги пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України під час направлення цього обвинувального акту прокурором не дотриманні, та допущені прокурором порушення є суттєвими та такими, що унеможливлюють початок судового розгляду кримінального провадження.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України за таких обставин наявний в суді обвинувальний акт, як такий, що не відповідає вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України, слід повернути прокурору для усунення недоліків, задовольнивши таким чином клопотання захисту.
ІІІ......Захист посилається про те, що обвинувальний акт не містить посилань про звинувачення його підзахисної у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального Кодексу України, на підтвердження цього захистом надані вручені обвинуваченим та захисникам копії обвинувального акту.

Під час розгляду цих доводів захисту судом встановлено, що дійсно вручена захисникам та обвинуваченим копія обвинувального акту, на відміну від наявного у суді оригіналу, посилань про звинувачення його підзахисної у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального Кодексу України не містить; такі посилання містяться лише в оригіналі.

Але ці обставини про вади обвинувального акту не свідчать, свідчать лише про неправильність виготовлення його копій та вручення їх стороні захисту. Така неправильність безумовно підлягає усуненню, але вона не свідчить про невідповідність самого обвинувального акту вимогам закону, отже - не є підставою для його повернення прокурору.

IV......Захист посилається й про інші порушення, що, на думку захисту, були допущені під час складання обвинувального акту та досудового розслідування в цілому.

Але у цих посиланнях містяться не вказівки про невідповідність обвинувального акту вимогам закону, але - про недосконалість обраної форми його складання та використаного під час його складання мовного апарату

За такого суд не може покласти ці посилання у підґрунтя судового рішення, але вважає за можливе роз`яснити державному обвинуваченню, що у разі повторного направлення до суду обвинувального акту необхідно з метою дотримання принципів верховенства права та справедливості врахувати побажання захисту.

Стосовно запобіжного заходу, обраного відносно обвинувачених.
Під час підготовчого провадження сторони заявили клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а також про їх зміну.

Відповідно до частини 1 статті 331 КПК України суд має право розглянути таке клопотання та ухвалити стосовно нього рішення.

При цьому обмежень у такому праві у разі повернення обвинувального акту прокурору діючий Кримінально-процесуальний Кодекс України не містить, на наявність таких обмежень сторони не посилаються.

Отже, заявлені клопотання підлягають розгляду судом по суті.

Під час вирішення цих клопотань суд дійшов такого.

V......Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_21 від 25 червня 2015 року відносно ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 серпня 2015 року. Цим же рішенням ухвалювалось про звільнення ОСОБА_7 з під варти у разі внесення застави у розмірі 70.000 грн.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що під час прийняття такого рішення слідчий суддя виходив з наявності ризиків, що обвинувачена може переховуватись від слідства та продовжити вчиняти аналогічні злочини.

Таке було обґрунтоване тими обставинами, що обвинувачена обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має у місті Миколаєві міцних соціальних зв`язків, не працює.

Суд відзначає, що на цей час вказані слідчим суддею ризики частково змінились.

Так, зміст обвинувального акту викликає обґрунтовані сумніви у наявності вагомих доказів на підтвердження вини обвинувачених.

В той же час обвинувачена зазначає, що свою вину у збуті наркотичних засобів наразі вона визнає що створює передумову для того, щоб вважати підозру у вчиненні нею тяжкого злочину обґрунтованою.

Обвинувачена посилається про те. що має місце проживання у місті Миколаєві та має обов`язок доглядати за хворою матір`ю. Проте, будь-які докази на підтвердження такого наразі є відсутніми, такі докази захистом суду не надані.

Не спростовуються матеріалами справи й відомості про те, що легальних джерел прибутків обвинувачена не має.

Посилання захисту, ніби подальше тримання обвинуваченої під вартою суперечить практики Європейського Суду з прав людини, на цей час не є обґрунтованими, адже строк перебування обвинуваченої під варти, з огляду на тяжкість визнаних нею злочинів, не можна вважати таким, що не є розумним.

За такого підстав для зміни обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу на цей час суд не вбачає, через що вважає за необхідне продовжити строк дії обраного відносно неї слідчим суддею запобіжного заходу.
Вирішуючи питання про строк дії цього запобіжного заходу, суд, оскільки законом не встановлено інакшого, виходе з вимог частини 3 статті 331 КПК України, за якої строк судом може бути продовжений не більше, як на два місяці.

За такого суд вважає за можливе продовжити відносно обвинуваченої строк тримання під вартою на 60 діб.
В той же час з урахуванням того, що на цей час головною підставою для обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу є визнання нею своєї вини, та таке є нічим іншим, як згодою на сприйняття у розкритті злочину, суд вважає за можливе зменшити встановлену їй суму застави до 50.000 грн.

Отже, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню .

VI......Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_21 від 25 червня 2015 року відносно ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю строком до 23 серпня 2015 року.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що під час прийняття такого рішення слідчий суддя виходив з наявності ризиків, що обвинувачена може переховуватись від слідства та продовжити вчиняти аналогічні злочини, але має місце проживання та міцні соціальні зв`язки на території міста Миколаєва.

Суд відзначає, що на цей час вказані слідчим суддею ризики змінились.

Так, зміст обвинувального акту викликає обґрунтовані сумніви у наявності вагомих доказів на підтвердження вини обвинувачених.

Суд також відзначає, що порушень встановлених відносно неї обмежень ОСОБА_6 не допускала, об`єктивно потребує медичної допомоги, обмеження в отриманні якої вочевидь суперечать здоровому глузду.

Матеріали справи також свідчать, що остаточне обвинувачення належним чином ОСОБА_6 не пред`явлене, що дає обґрунтовані підстави вважати, що у разі зміни обраного відносно неї запобіжного заходу на більш м`який вона може зашкодити встановленню істини у справі.

За такого суд вважає за можливе продовжити дію обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, частково змінивши встановлені відносно неї обов`язки.

За такого клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню
Керуючись ст. 314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
1. Клопотання захисту - задовольнити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0007135 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 307 Кримінального Кодексу України, ОСОБА_12 у вчиненні злочину злочинів, передбачених частиною 2 статті 307 Кримінального Кодексу України та ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 307, частиною 2 статті 317 Кримінального Кодексу України - повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України.

2. Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 - задовольнити частково.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 60 діб - до 20 жовтня 2015 року.
Звільнити ОСОБА_7 з під варти у разі внесення застави у розмірі 50.000 грн. /п`ятдесят тисяч гривен/.

У разі звільнення ОСОБА_7 під заставу покласти на неї обов`язки:

-прибувати за викликами слідчого, прокурору та суду;

-повідомити слідчого, прокурора, суд про місце свого проживання;

-не змінювати місце свого проживання без згоди слідчого, прокурора або суду;

-носити електронний засіб контролю;

-не спілкуватись з обвинуваченою ОСОБА_5 та свідками у справі.

3. Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю відносно ОСОБА_12 - задовольнити частково.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_12 змінити на домашній арешт з носінням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши обвинуваченій залишати це житло цілодобово.

Покласти на обвинувачену такі обов`язки:

-прибувати за викликами слідчого, прокурору та суду;

-не залишати вказане приміщення цілодобово, окрім випадків явки за викликами суду та відвідування лікувальних закладів - за попереднім узгодженням з відповідним органом Внутрішніх Справ;

-носити електронний засіб контролю;

-не спілкуватись з обвинуваченою ОСОБА_5 та свідками у справі.

Строк застосування цього запобіжного заходу встановити в 2 місяці - до 22 жовтня 2015 року.

Ухвала в частині повернення обвинувального акту може бути оскарженою прокурором до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_1 =

22.08.2015