У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_24,
суддів ОСОБА_25, ОСОБА_26,
за участю прокурора ОСОБА_27,
засуджених ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
ОСОБА_6,
захисниківОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9,

розглянула в судовому засіданні 24 вересня 2015 року в м. Києві кримінальну справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_5, захисників ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Солом'янського районного суду м. Києва від 17 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 25 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 17 вересня 2014 року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1,

в порядку ст. 89 КК України не судимого,

та ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1,

такого, що не має судимості,

засуджено кожного за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_11 200 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 грудня 2014 року вирок змінено, пом'якшено ОСОБА_6 покарання до 13 років позбавлення волі та враховано у строк відбування покарання перебування його під вартою з 18 грудня 2011 року по 17 вересня 2014 року.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винуватими у тому, що вони, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою між собою, вчинили умисне вбивство ОСОБА_12 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків за таких обставин.

В ніч на 16 грудня 2011 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6, перебуваючи на території профспілки «Укрпрофпостач», розташованій по вул. Медова, 5-б у м. Києві, після спільного вживання алкогольних напоїв з потерпілим ОСОБА_12 звинуватили його у крадіжці мобільного телефону. Під час конфлікту у них виник спільний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 Приблизно о 01.00 год. 16 грудня 2011 року, знаходячись біля службового приміщення охорони, ОСОБА_6 завдав потерпілому декілька ударів по тулубу, а ОСОБА_5 - приблизно чотири удари у груді кухонним ножем, лезо якого зігнулось від перешкоди на одязі потерпілого. Продовжуючи спільні дії, направлені на умисне позбавлення життя ОСОБА_12, вони завдали йому численні удари руками та ногами у життєво-важливі органи, а саме по тулубу та голові. Спільні дії ОСОБА_6 та ОСОБА_5, направлені на вбивство потерпілого, продовжувались біля 30 хвилин і були припинені коли останній втратив свідомість. Будучи впевнені, що вони позбавили потерпілого життя, з метою приховання слідів злочину, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перетягнули ОСОБА_12 до ангару. В цей час останній подав ознаки життя - почав хрипіти, тому ОСОБА_5 з метою доведення злочинного умислу до кінця, бажаючи настання смерті ОСОБА_12, розбив скляну пляшку і гострими краями скла наніс в область шиї потерпілого одинадцять поранень. ОСОБА_6 у цей час знаходився поряд з ОСОБА_13 і своєю присутністю підтримував його дії та демонстрував готовність до спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень з метою позбавити життя останнього. Після цього вони по черзі завдали приблизно шість ударів ногами по голові та тулубу ОСОБА_12, а ОСОБА_5 стрибнув взутими ногами шість раз на голову потерпілого і три рази - на груди. Після скоєння вбивства ОСОБА_12, приблизно о 02.21 год. 16 грудня 2011 року, з метою знищення слідів злочину та уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 погрузили труп ОСОБА_12 до автомобіля ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_14, і вивезли на вул. Народного Ополчення, 25 у м. Києві, де залишили на узбіччі дороги, приховавши тіло під сміттям, та зникли з місяця вчинення злочину.

У касаційній скарзі з доповненнями засуджений ОСОБА_5 посилається на однобічність і неповноту досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Стверджує, що обвинувачення не доведено, показання свідків не узгоджуються з іншими доказами, не проведено експертизи волосся, знайденого в руці потерпілого, в основу вироку покладено показання ОСОБА_6, який його обмовив, намагаючись уникнути відповідальності. Вважає призначене покарання занадто суворим. Просить скасувати судові рішення та направити справу на нове розслідування, або змінити судові рішення та пом'якшити покарання.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7, що діє в інтересах засудженого ОСОБА_5, посилається на однобічність і неповноту досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення кримінально-процесуального закону. Указує, що як обвинувальний висновок, так і вирок містять неточності та суперечності, вказаний в обвинуваченні час вчинення злочину та смерті не відповідає матеріалам справи та свідчить про вчинення вбивства іншою особою. Також не проведено експертизи волосся, знайденого в руці потерпілого, та не враховано, що ОСОБА_5 не має волосся на голові. Зазначає, що вирок ґрунтується на припущеннях, оскільки не доведено фактичного існування знаряддя злочину. Стверджує, що ОСОБА_6 обмовив ОСОБА_5, що підтверджується відсутністю в останнього слідів бійки. Указує, що доповідач у суді апеляційної інстанції суддя Сілкова І.М. раніше, 27 липня 2012 року, брала участь у даній справі, а саме входила у склад колегії при розгляді апеляції прокурора на постанову місцевого суду про повернення справи на додаткове розслідування, що, на його думку, є істотним порушенням кримінально-процесуального закону. Вважає призначене покарання занадто суворим. Просить скасувати судові рішення та направити справу на новий судовий розгляд.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_8, що діє в інтересах засудженого ОСОБА_5, посилається на однобічність і неповноту досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення кримінально-процесуального закону. Заперечує наявність попередньої домовленості та спільного умислу засуджених на вбивство потерпілого ОСОБА_12, указує на непричетність ОСОБА_5 до завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_12 Стверджує, що судом не взято до уваги показання свідків та дані, отримані за допомогою камер відеоспостереження, згідно з якими ОСОБА_12 о 03.52 год. виходив за ворота і закривав навісний замок. Зазначає, що вирок та ухвала не відповідають вимогам статей 334, 377 КПК України 1960 року. Вважає неприпустимим повторну участь у справі судді апеляційного суду ОСОБА_28, яка брала участь у розгляді апеляції прокурора на постанову місцевого суду про повернення справи на додаткове розслідування. Просить скасувати судові рішення та направити справу на нове розслідування.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_9, що діє в інтересах засудженого ОСОБА_5, посилається на однобічність і неповноту досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Стверджує, що засуджені лише побили потерпілого, а різану рану шиї заподіяла невідома особа. Указує, що на тілі та одязі ОСОБА_5 не знайдено слідів крові, що свідчить про те, що він не наносив ножові поранення, натомість ці сліди були у ОСОБА_6, який обмовив її підзахисного. Зазначає, що повторна участь у даній справі судді апеляційного суду ОСОБА_28 є істотним порушенням кримінально-процесуального закону, оскільки вона мала заявити самовідвід. Вважає, що судом не належним чином враховано пом'якшуючі покарання обставини, зокрема, повне добровільне відшкодування заподіяної моральної та матеріальної шкоди. Просить скасувати судові рішення та направити справу на новий судовий розгляд.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_10, що діє в інтересах засудженого ОСОБА_6, посилається на суворість призначеного останньому покарання. Указує, що окрім того, що ОСОБА_6 перший вдарив потерпілого, подальше розгортання конфлікту відбулось за безпосередньої ініціативи ОСОБА_5, який завдав потерпілому більшу кількість ударів, у тому числі смертельних, на що суд посилається у вироку. Стверджує, що ОСОБА_6 діяв, побоюючись агресивної поведінки ОСОБА_5 Вважає, що судом не належним чином враховано пом'якшуючі покарання обставини. Просить змінити ухвалу та пом'якшити ОСОБА_6 покарання до 10 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, пояснення засуджених ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції) та ОСОБА_6, захисників ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підтримання касаційних скарг, думку прокурора, який вважав судові рішення законними та обґрунтованими і просив залишити їх без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

У касаційних скаргах порушується питання про перегляд судових рішень у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, однобічністю й неповнотою досудового та судового слідства. Проте, зазначені обставини відповідно до вимог ст. 398 КПК України 1960 року перегляду в касаційному порядку не підлягають. При розгляді доводів касаційних скарг колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судом.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні за попередньою змовою між собою умисного убивства ОСОБА_12 ґрунтується на сукупності зібраних у справі і ретельно досліджених судом доказах, яким дана відповідна оцінка, і є правильним.

Судом правильно взято до уваги та покладено в основу вироку показання ОСОБА_6 на досудовому слідстві при проведенні очної ставки із ОСОБА_5, а також під час відтворювання обстановки та обставин події, у яких він докладно розповідав про обставини вчинення вбивства та приховування слідів злочину, та продемонстрував вчинене на макеті людини з деталізацією механізму нанесення тілесних ушкоджень як ним так і ОСОБА_5

Ці його показання узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, експерта ОСОБА_23 та об'єктивно підтверджуються даними, що містяться у протоколах огляду місця події, відтворення обстановки та обставин події, очних ставок, пред'явлення предметів для впізнання, відеоматеріалах з камер відеоспостереження, вилучених з території за адресою вул. Медова, 5-б у Києві, висновках судово-медичної, судово-імунологічних, судово молекулярно-біологічної, судово-дактилоскопічної експертиз та іншими матеріалами справи.

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України кваліфіковано правильно.

Доводи у касаційних скаргах про відсутність між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 попередньої змови є необґрунтованими. Судом доведено, що умисел засуджених був направлений на позбавлення життя потерпілого, діяли вони сумісно та узгоджено.

Також у ході судового розгляду справи доведено, що отримані ОСОБА_12 тілесні ушкодження є прижиттєвими, і від них настала його смерть. Будь-яких доказів на підтвердження існування інших осіб, які б могли нанести удари, що призвели к смерті потерпілого, не встановлено. Крім того, засуджені підтвердили, що при вивезенні ОСОБА_12 в автомобілі вони пересвідчились, що він вже мертвий, що спростовує доводи захисників про спричинення ушкоджень, що призвели до смерті, іншою особою.

Даних, які б свідчили, що в справі неправильно застосовано кримінальний закон, не виявлено.

Твердження у скаргах про те, що справу в апеляційному порядку розглянуто незаконним складом суду за повторною участю у справі судді апеляційного суду ОСОБА_28 є безпідставними, оскільки обставин, передбачених ст. 55 КПК України 1960 року, щодо недопустимості повторної участі судді у розгляді справи не вбачається.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули безумовне скасування судових рішень, не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, пом'якшуючу вину ОСОБА_5 обставину - добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди, обтяжуючу вину засуджених обставину - вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння. Також суд узяв до уваги дані про особу засуджених: їх вік, стан здоров'я та матеріальний стан, позитивні характеристики за місцем проживання та роботи, відсутність попередніх судимостей у ОСОБА_6 та в порядку ст. 89 КК України - у ОСОБА_5 Обране покарання, з урахуванням змін, внесених апеляційним судом, а саме визнання пом'якшуючою вину ОСОБА_6 обставиною сприяння розкриттю злочину та пом'якшення йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження нових злочинів.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону. Наведені засудженими та їх захисниками в апеляціях доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційних скарг, належним чином перевірено й спростовано.

Підстав для скасування чи зміни судових рішень не вбачається.

Керуючись статтями 394 - 396 КПК України 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ Перехідних положень КПК України 2012 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Солом'янського районного суду м. Києва від 17 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 25 грудня 2014 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без зміни, касаційні скарги засудженого ОСОБА_5, захисників ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - без задоволення.

Судді:

ОСОБА_25 ОСОБА_24 ОСОБА_26