Справа № 742/2444/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/732/2015
Категорія - ст. 121 ч. 2 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000450 від 29 березня 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 липня 2015 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Ніжин Чернігівської області, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої

з участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 , в якій остання не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність своєї вини та кваліфікацію дій просить вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 липня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України в частині призначеного покарання переглянути та застосувати до неї ст. 69 КК України і призначити більш м`яке покарання, оскільки вважає занадто суворим.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винною у пред`явленому обвинуваченні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України і призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, обвинувачена ОСОБА_6 звертає увагу на пом`якшуючі обставини по справі, - як повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю даного кримінального правопорушення.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановив суд, 25 березня 2015 року у вечірній час ОСОБА_6 , в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де під час виниклої сварки із господарем ОСОБА_10 нанесла останньому удар ножем в область живота. Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла.

Згідно з висновком експерта № 86 у ОСОБА_10 мали місце наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки з ушкодженням тонкої кишки, різані рани: по розгинальній поверхні правого променево-зап`ясного суглобу, по розгинальній поверхні лівого променево-зап`ясного, садно лівої щоки. Тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням тонкої кишки виникло від дії колюче-ріжучого предмета типу ножа, за 1-3 доби до настання смерті. Безпосередньою причиною смерті є інтоксикація внаслідок розлитого гнійного перитоніту, який, в свою чергу, виник внаслідок проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням тонкої кишки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманого ножового поранення ОСОБА_10 помер.

Заслухавши доповідача, обвинуваченої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з підстав, що наведені в неї, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив її залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку діянь, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, яким дана належна юридична оцінка.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин, а сама обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнавала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ст. 121 ч. 2 КК України є вірною.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції призначив їй занадто суворе покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, не заслуговують на увагу, а зазначені нею обставини судом належним чином враховані при призначенні покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нового кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України призначив його враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке спричинило смерть ОСОБА_10 , з врахуванням ряду обставин, що пом`якшують покарання, в тому числі і тих, на які посилається апелянт в поданій апеляційній скарзі та обґрунтовано прийшов до висновку про призначення покарання останній у виді позбавлення волі і те, що її виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі.

Окрім цього, суд виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання призначив обвинуваченій ОСОБА_6 мінімальне покарання, передбачене санкцією інкримінованої статті.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції і підстав для застосування до ОСОБА_6 ст. 69 КК України не вбачає, у зв`язку з чим подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Призначене обвинуваченій ОСОБА_6 покарання є достатнім і необхідним для її виправлення та перевиховання.

Вирок суду є законним, обґрунтованим і справедливим, зміні чи скасуванню він не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального-процесуального закону при розслідуванні справи та її розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченої судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3