АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1544/15 Справа № 192/1033/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровськ кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2015 року щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешкаючого за адресою

АДРЕСА_1

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

представника СВК -21 ОСОБА_8 ,

якою відмовлено в задоволенні подання адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про зміну ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням,

ВСТАНОВИВ

Як вбачається з вказаної ухвали, адміністрація СВК 21 та спостережна комісія Солонянської РДА звернулися до суду з поданням про заміну засудженому невідбутої частини покарання, призначеного 31 жовтня 2012 року Центрально-міським районним судом м.Кривого Рогу, зміненого 12 березня 2013 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області, з кваліфікацією його дій за ч.2 ст.307; 309 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, - більш м`яким покаранням, посилаючись на те, що ОСОБА_6 , відбув 1/2 частини строку покарання, до праці ставиться сумлінно: працевлаштований на виробництві, має одне заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, та раніше мав одне стягнення. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Творчість».

Відмовляючи в задоволенні подання, районний суд вказав, засуджений з 2012 року мав лише одне заохочення, а в липні 2014 року мав стягнення, що не свідчить про його реальне виправлення та належну поведінку.

В апеляційній скарзі:

Засуджений ОСОБА_6 не згоден з вказаним рішенням, вважає, що суд необґрунтовано та незаконно відмовив у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким. На його думку, він став на путь виправлення, має заохочення від адміністрації СВК - 21, характеризується позитивно, належно працює. Просить ухвалу скасувати та задовольнити вказане подання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який прохав апеляцію засудженого залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, апелянта ОСОБА_6 , який висловив протилежну думку, прохаючи задовольнити його скаргу, представника адміністрації СВК -21, який аналогічної думки, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, виступи вказаних осіб в дебатах, співставивши їх з наявними матеріалами справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. При цьому згідно ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована за умови, якщо засуджений відбув певну частину покарання та став на шлях виправлення.

Як вбачається з наявних матеріалів, ОСОБА_6 був засуджений 31 жовтня 2012 року вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу, який був змінений 12 березня 2013 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області, з кваліфікацією його дій за ч.2 ст.307; 309 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Початок строку відбування покарання засудженому обчислюється з 19.06.2012 року, станом на 19.06.2015 року він відбув ? частину призначеного покарання. Відповідно до ч.4 ст.82 КК України він, як особа, що відбула половину строку покарання, має право на заміну невідбутої частини більш м`яким покаранням.

Але, лише вказаної обставини недостатньо для застосування до особи положень даної статті, остільки потрібно, аби засуджений став на шлях виправлення.

З наданих матеріалів видно, що ОСОБА_6 за весь час відбування покарання має всього одне заохочення, а в липні 2014 року він мав стягнення, тому колегія суддів вважає, що районний суд обгрунтованно прийшов до висновку, що засуджений своєю сумлінною поведінкою за час відбування покарання не довів, що він реально став на шлях виправлення, та належним чином вмотивувавши свої висновки, правильно відмовив в задоволенні подання адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 та спостережній комісії Солонянської районної державної адміністрації про заміну ОСОБА_6 невідбутої частини покарання, більш м`яким.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судове слідство проведено належним чином, та не встановлено обставин, які б слугували підставою для зміни, або скасування судового рішення.

За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним і обгрунтованим, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4