Справа № 369/7849/15-к
Провадження № 1-кп/369/392/15
В И Р О К
іменем України
13.08.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Задільське Воловецького району Закарпатської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
02.05.2015 року близько 01 години водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вул. Святошинська зі сторони вулиці Лесі Українки в напрямку вулиці Жовтнева в м. Вишневе. Рухаючись у вказаному напрямку, в районі будинку № 26 вул. Святошинська, водій ОСОБА_4 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого виїхав на праве узбіччя, де здійснив зіткнення з придорожнім деревом. В результаті ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: вдавленого перелому лобної кістки справа, забою-розміжчення головного мозку з формуванням гострої внутрішньо-мозкової гематоми, синців очних ділянок, закритої травми живота: розрив печінки, внутрішньо-черевної кровотечі, за черевної гематоми; закритої травми грудей: пневмоторакс справа. Згідно висновку експерта № 160/Д від 02.07.2015 року відкрита черепно-мозкова травма та закрита травма живота відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п.: 1.5. (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); 2.3. «б» (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); 2.9. «а» (Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин); 12.1. (Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Порушення ОСОБА_4 вимог п.п. 1.5., 2.3. «б», 2.9. «а», 12.1 Правил дорожнього руху України, стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що 02.08.2015 року він разом з товаришами відпочивав в кафе в м. Вишневе, де вживав алкогольні напої. Близько 01 годині вони вирішили поїхати додому, ОСОБА_4 сів за кермо. Рухаючись по вул. Святошинська в напрямку залізничного переїзду останній відволікся та втратив керування автомобіля, внаслідок чого здійснив зіткнення з деревом. В результаті ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині доведена повністю, його дії кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили тяжке тілесне ушкодження потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 286 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за даними облікової документації ОСОБА_4 раніше не судимий (а.с. 43), не перебуває під наркологічним та психіатричним диспансерно-динамічним наглядом (а.с. 48).

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, що полягає у критичній оцінці підсудним своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинений злочин.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.
Враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Долю речових доказів по кримінальному провадженні суд вирішує згідно п. 3 ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Судові витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавлення права керувати транспортирними засобами на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов?язати ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави 613 (шістсот тринадцять) гривень 80 коп. (а.с. 19).

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернутий під розписку від 08.06.2015 року ОСОБА_4 (а. с. 50) залишити в його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, потерпілим та обвинуваченим.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1