Справа № 562/1326/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
15.10.2015 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000149 про обвинувачення

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Корнин Рівненського району Рівненської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 та зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше судимого

22 травня 2001 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140 КК України із застосуванням ст.ст.42, 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

21 вересня 2005 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

26 грудня 2005 року Рівненським районним судом Рівненської області за ст.395 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

21 липня 2009 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

03 червня 2015 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту;

16 червня 2015 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту;

30 липня 2015 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 5 місяців арешту

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України

в с т а н о в и в:
05 березня 2015 року близько 14.30 годині ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно шляхом відкриття незачинених на замок вхідних дверей, незаконно проник у квартиру АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав сумку із шкірозамінника вартістю 85 грн., що належить ОСОБА_4 , в якій знаходився зарядний пристрій до мобільного телефону марки «Samsung-GT-S6102» вартістю 35 грн., тональний крем марки «Max Factor» вартістю 30 грн., пудра марки «Max Factor» вартістю 35 грн. та гаманець із шкірозамінника вартістю 65 грн. з грошима в сумі 420 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 670 грн.

Крім того, 08 березня 2015 року близько 14.30 годині ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно шляхом відкриття незачинених на замок вхідних дверей, незаконно проник у квартиру АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав сумку із шкіри марки «Carvari» вартістю 120 грн., що належить ОСОБА_5 , в якій знаходився складний ніж марки «TEKAN» вартістю 65 грн., лупа вартістю 25 грн., маркер марки «TEXT PLUS» вартістю 5 грн., одинадцять кулькових ручок вартістю 3 грн. за одну на загальну суму 33 грн., гроші в сумі 9,84 Euro, що еквівалентно 249,39 грн. за курсом 25,344739 за 1 Euro, та гроші в сумі 1.45 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 498 грн. 84 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав частково та по суті пояснив, що дійсно 05 березня 2015 року він, скориставшись тим, що вхідні двері квартири по АДРЕСА_5 були привідкриті, зайшов у квартиру і таємно викрав жіночу сумку, яка знаходилася на кріслі в одній з кімнат. На вулиці він забрав із сумки гроші в сумі близько 400 грн., які згодом використав на ліки, а сумку з іншими речами викинув біля будинку. У такий же спосіб таємно він здійснив крадіжку сумки з квартири по АДРЕСА_6 , яка знаходилася у коридорі квартири, в яку не заходив, а відчинивши двері протягнув руку і викрав сумку. Що знаходилося в сумці він не дивився, але розпорядитися викраденим майном у нього була можливість. Коли він вийшов з будинку і відійшов близько 30 метрів його збив з ніг невідомий йому чоловік, від якого не тікав і про те, що він був помічений кимсь під час крадіжки не знав. Вину визнає частково, оскільки не погоджується з кваліфікацією його дій як грабіж та проникнення у житло. У вчиненому щиро кається.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що 05 березня 2015 року близько 14.00 години вона знаходилася вдома. Коли була у спальні то чула якісь шаги, але думала, що це ходить її мама ОСОБА_8 . Через деякий час вона побачила, що її сумка, яка знаходилася в кімнаті біля дверей на кріслі, зникла. У сумці були її речі, зокрема: зарядний пристрій до мобільного телефону марки «Samsung-GT-S6102», тональний крем марки та пудра «Max Factor», гаманець з грошима в сумі 420 грн. Вхідні двері у квартиру в цей час були закриті, але не на замок. 08 березня 2015 року вона дізналася про затримання чоловіка, який вчинив крадіжку в сусідньому будинку та виявився ОСОБА_6 . При розмові останній зізнався, що її сумку напередодні він також викрав.

Показання потерпілої ОСОБА_4 щодо обставин викрадення речей останньої повністю підтвердила свідок ОСОБА_8 та узгоджуються з показаннями обвинуваченого.

Вартість викраденого майна та розмір завданих потерпілим збитків підтверджується довідками про середньо-ринкову вартість зарядного пристрою до мобільного телефону марки «Samsung-GT-S6102», тонального крему та пудри марки «Max Factor», жіночого гаманця та сумки із шкірозамінника.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 08 березня 2015 року близько він знаходився вдома із сином. Близько 14.00 години син ОСОБА_9 пішов в магазин, а він у цей час знаходився на кухні. Через деякий час він почув, що відчинилися вхідні двері. Коли вийшов на коридор, то нікого не побачив, але його сумка з речами, яка знаходилася на тумбочці з правої сторони від вхідних дверей зникла. З вікна квартири він побачив, що невідомий йому чоловік вибіг з під`їзду будинку з його сумкою та біг в напрямку вулиці Старицького. Також він побачив на вулиці свого сина, який повертався з магазину і крикнув йому, щоб він затримав чоловіка, який був неподалік від нього. Вибігши з квартири на вулицю він побачив сина та невідомого чоловіка, обвинуваченого ОСОБА_6 , в руках якого була його сума з особистими речами (складний ніж, лупа, маркер, кулькові ручки) та грошима. Після цього він викликав міліцію, претензій матеріального характеру до обвинуваченого він не має.

Показання потерпілого ОСОБА_5 щодо обставин викрадення речей останнього повністю підтвердив свідок ОСОБА_9 , підтвердивши показання обвинуваченого про те, що вхідні двері у квартиру після того, як вийшов і пішов у магазин, він прикрив, але на замок не зачиняв.

Вина обвинуваченого у вчиненні крадіжок майна потерпілих підтверджується протоколами огляду місця події від 08 березня 2015 року та від 12 березня 2015 року, зокрема, щодо місця розташування крісла та тумбочки у квартирах, де знаходилися сумки, належні ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , викрадених речей останнього, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 10 березня 2015 року, під час якого свідок ОСОБА_9 упізнав обвинуваченого як особу, яку він затримував 08 березня 2015 року із сумкою потерпілого.

Вартість викраденого майна та розмір завданих потерпілому збитків підтверджується довідками про середньо-ринкову вартість чоловічої сумки із шкіри марки «Carvari», складного ножа марки «TEKAN», лупи, маркер марки «TEXT PLUS», одинадцять кулькових ручок.

Дослідивши надані докази у справі, суд погоджується з доводами захисника про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 за другим епізодом як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) органами досудового слідства кваліфіковані невірно, оскільки останній крадіжку майна ОСОБА_5 вчинив таємно, після вчинення злочину пройшов певний проміжок часу і він міг розпорядитися викраденим на власний розсуд, що свідчить про те, що даний злочин був закінченим до того, як його помітив потерпілий з вікна власної квартири і вживав заходів до його затримання, а тому їх слід кваліфікувати як таємну крадіжку чужого майна за ст.185 КК України.

З роз`яснень, які містяться в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище розуміється незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки, суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном.

Залежно від того, які фактичні ознаки складу суспільно небезпечного діяння будуть установлені, як ці ознаки будуть співвідноситися з ознаками складу злочину, що містяться в кримінально-правовій нормі, та від того, як вони трактуються й застосовуються на практиці, можна виділити фізичний і юридичний (психологічний) критерії розуміння поняття «проникнення». Характерними рисами першого є: а) факт входження чи потрапляння в приміщення; б) спосіб, місце, час та обставини (існуючий режим доступу до майна, яке там знаходилось), за яких відбулося входження чи потрапляння у приміщення. Характерними рисами другого є: а) незаконність входження у приміщення (за відсутності в особи права перебувати там, де знаходиться майно, на заволодіння яким спрямовані її дії); б) мета, яку переслідує особа, що вчиняє таке входження, усвідомлення характеру (перебігу) вчинюваного нею суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного проникнення (входження чи потрапляння) у приміщення, передбачення наслідків свого діяння (постанова Верховного Суду України від 15 листопада 2012 року в справі №5-15кс12).
З огляду на встановлені судом обставини справи, фізичне входження у квартири потерпілих обвинуваченим ОСОБА_6 , який ставив собі за мету заволодіти їх майном саме з житла і реалізація цієї мети передбачає потрапляння у квартиру, двері яких, хоча і не були зачинені на замок, але були закриті і створювали певну перешкоду й заборону входження у житло без дозволу їх законних володільців, які у цей час перебували вдома, є незаконним, а тому суд погоджується з доводами державного обвинувача про кваліфікацію його дій як крадіжку, поєднану з проникненням у житло.

Таким чином, суд дійшов висновку, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, вчинених повторно, ОСОБА_6 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України.

При обранні виду та визначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує, що злочини, в яких він обвинувачується, згідно ст.12 КК України є тяжкими, думку потерпілих, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, стан його здоров`я, раніше судимий за корисливі злочини.

Так, вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 30 липня 2015 року, який набрав законної сили, ОСОБА_6 був засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 5 місяців арешту, і ці злочини він вчинив до ухвалення вказаного вироку, а тому покарання призначається із врахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено.

За таких умов та з урахуванням положень ч.2 ст.65 КК України суд рахує, що виправлення обвинуваченого та його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства.

Речові докази по справі:

- сумку із шкіри марки «Carvari», складний ніж марки «TEKAN», лупа, маркер марки «TEXT PLUS», одинадцять кулькових ручок, гроші в сумі 9,84 Euro, гроші в сумі 1.45 грн., два закордонних паспорти, які повернуто потерпілому ОСОБА_5 , слід залишити законному володільцю.

Цивільні позови потерпілими не заявлялися.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368-371, 374-376, 395 КПК України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 з урахуванням вироку Рівненького районного суду Рівненської області від 16 червня 2015 року про його засудження за ч.2 ст.185 КК України до 5 (п`яти) місяців арешту визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити у виді 3 /трьох/ років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з 18 травня 2015 року, зарахувавши строк перебування під вартою та його затримання по підозрі у вчиненні злочину.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази по справі, а саме:

- сумку із шкіри марки «Carvari», складний ніж марки «TEKAN», лупа, маркер марки «TEXT PLUS», одинадцять кулькових ручок, гроші в сумі 9,84 Euro, гроші в сумі 1.45 грн., два закордонних паспорти, які повернуто потерпілому ОСОБА_5 , слід залишити законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя: