Справа № 1-645/12
Провадження № 1/1015/387/2012
В И Р О К

іменем України

29.10.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гришка О.М.

за участю секретаря Губко Ю.М.

прокурора Алфьорової Г.В., Чимириса О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, Білорусія, росіянки, громадянки України, маючої середню - спеціальну освіту, неодруженої, маючої на утриманні малолітніх дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючої, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

встановив:

В період з серпня по вересень 2011 року ОСОБА_4, разом та за попередньою змовою із ОСОБА_1, тимчасово проживаючи у м. Боярка, СТ «Малинка», 35 лінія, 24 дільниця Києво-Святошинського району Київської області, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, достовірно знаючи про те, що майно належить власнику будинку ОСОБА_5, скориставшись відсутністю останнього, викрали чотирьох камфорну та двох камфорну газові плити, чавунну ванну та вентилятор вітчизняного виробництва, загальна вартість яких, згідно звіту про проведення товарознавчої експертизи від 23.12.2011 року становить 1825,58 гривень, в подальшому розпорядившись викраденими речами за власним розсудом, чим спричинили потерпілому матеріального збитку на загальну суму 1825 грн. 58 коп.

Допитана у судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у предявленому їй обвинуваченні визнала повністю, суду пояснила, що зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_7. У 2003 році вона приїхала до м. Києва з метою влаштуватися на роботу. Проживаючи в м. Києві, познайомилася з ОСОБА_6, яка запропонувала їй знімати будинок, який належить її батьку ОСОБА_5, який розміщений в м. Боярка, садове товариство «Малинка», 35 лінія, 24 дільниця, Києво-Сятошинського району, Київської області за грошові кошти в сумі 1000 гривень та за комунальні послуги по лічильнику, на що вона погодилася. В будинку проживала з червня місяця 2011 року разом зі своєю донькою Веронікою. Про умови оренди будинку вона спілкувалася з власником ОСОБА_7 та погодила озвучені ОСОБА_6 умови проживання. Проживаючи в будинку, до неї навідувався в гості ОСОБА_4, з яким познайомилася у 2008 році та почала з ним зустрічатися. В період часу з серпня по вересень 2011 року, точної дати не пам'ятає, до неї в гості за вище вказаною адресою приїхав ОСОБА_4. Перебуваючи на подвірї біля будинку приблизно о 17 год. 00 хв. вона та ОСОБА_4 побачили, що на вулиці зупинився автомобіль «Газель», сірого кольору номерів вказати не може, з якого вийшли два невідомих хлопці та запитали в них чи є у них які-небудь речі, які можна здати на металобрухт. Оглянувши разом із ОСОБА_4 подвіря, вони побачили, що біля будинку стоїть чотирьох камфорна газова плита темно-коричневого кольору, біля дерева стояла чавунна ванна, які вирішили здати на металобрухт. Потім згадали про те, що в будинку на кухні стояла також двох камфорна газова плита, білого кольору, яку також вирішили здати на металобрухт. З приводу вентилятора нічого сказати не може, оскільки не звертала уваги чи вони здали його на металобрухт, чи може викинули, прибираючи в будинку та на подвірї. Вказані речі здали на металобрухт без дозволу ОСОБА_5 За здані речі отримали 190 гривень, які витратили для придбання продуктів харчування. У вчиненому розкаюється, просить призначити покарання не повязане з позбавленням волі.

Окрім визнання підсудною вини у предявленому їй обвинуваченні, вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується сукупністю доказів, які були зібрані у справі та досліджені під час судового слідства, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_5, який будучи допитаним в судовому засіданні суду пояснив, що в його власності є земельна ділянка, на якій розташований одноповерховий дачний будинок, який знаходиться в м. Боярка, садове товариство «Малинка-1», 35 лінія, ділянка 24, Києво-Святошинського району, Київської області. На початку червня, точної дати не пам'ятає, 2011 року його донька ОСОБА_6 запропонувала йому, щоб він здав вказаний вище дачний будинок її знайомій ОСОБА_1, на що він погодився. Вони з ОСОБА_1 погодили всі умови проживання в усній формі, договір оренди не укладали, за оренду будинку остання повинна була платити 1000 гривень за місяць та комунальні послуги по лічильнику. Два перших місяці ОСОБА_1 здійснювала оплату за проживання регулярно, а за вересень місяць не заплатила, тому він вирішив приїхати до будинку. Приїхавши до будинку в вересні місяці 2011 року, точної дати не пам'ятає, він побачив, що вхідні двері до будинку зачинені на замок, тому у нього виникла підозра про те, що ОСОБА_1 виїхала з будинку, не повідомивши його. Оглянувши подвіря та будинок, виявив, що зникла чотирьох камфорна газова плита, чавунна ванна, які знаходились на подвірї будинку, двох камфорна газова плита, вентилятор вітчизняного виробництва. Просив призначити підсудній покарання не повязане з позбавленням волі;

- показами свідка ОСОБА_4, який будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що у 2008 році познайомився в м. Києві з ОСОБА_1 ОСОБА_1 розповіла йому, що вона знімає будинок в м. Боярка, садове товариство «Малинка», 35 лінія, 24 дільниця Києво-Святошинського району Київської області, запрошувала його до себе в гості. В період часу з серпня по вересень 2011 року, точної дати не пам'ятає, перебуваючи в гостях у ОСОБА_1, за вказаною вище адресою, побачив, що на вулиці зупинився автомобіль «Газель», сірого кольору з якого вийшли два невідомих хлопці, зайшли до подвіря та запитали в них чи є які не-будь речі, які можна здати на металобрухт. Оглянувши подвіря, він побачив, що біля будинку на землі стоїть темно-коричневого кольору чотирьох камфорна газова плита, яку вони з ОСОБА_1 вирішили здати на металобрухт. Після цього, оглянувши подвіря вони помітили чавунну ванну, яка стояла на подвірї біля дерева, пофарбована в темно-зелений колір, яку вони також вирішили здати на металобрухт. Потім, згадавши про те, що в будинку на кухні стояла також двох камфорна газова плита, білого кольору, яку вони також вирішили здати на металобрухт. Зазначені речі здали на металобрухт без дозволу власника, думаючи, що вони останньому не потрібні. Він та ОСОБА_1 зібрали всі вказані речі, винесли їх з двору до автомобіля, де за допомогою хлопців завантажили у кузов машини. За зданий металобрухт отримали 190 гривень, які витратили на придбання продуктів харчування;

- показами свідка ОСОБА_6, яка будучи допитаною в судовому засіданні суду пояснила, що в червні місяці 2011 року вона познайомилася з ОСОБА_1, яка розповіла, що їй немає де проживати. Вона запропонувала ОСОБА_1 зняти будинок її батька ОСОБА_5, який знаходиться в м. Боярка садове товариство «Малинка-1» 35 лінія, 24 дільниця Києво-Святошинського району Київської області. ОСОБА_1 погодилася. В подальшому ОСОБА_1 зустрілася з її батьком ОСОБА_5 з яким погодили умови проживання в усній формі, за проживання ОСОБА_1 повинна сплачувати 1000 гривень , також сплачувати комунальні послуги по лічильнику. У серпні - вересні 2011 року, точної дати не памятає, ОСОБА_1 перестала сплачувати за проживання. У вересні місяці 2011 року, точної дати не пам'ятає, батько приїхав до вище вказаного будинку, але ОСОБА_1 там не було, двері були закриті на замок. Батько оглянув подвіря та будинок і виявив відсутність чотирьох камфорної та двох камфорної газових плит, чавунної ванни та вентилятора. ОСОБА_1 обіцяла батьку повернути вказані речі, але обіцянки не виконала. Дозволу на продаж перелічених речей батько не давав.

- показами свідка ОСОБА_9, яка будучи допитаною в судовому засіданні суду пояснила, що в липні 2011 року познайомилася з ОСОБА_1. В подальшому з серпня по вересень 2011 року вона проживала разом з ОСОБА_1 у м. Боярка, садове товариство «Малинка-1», 35 лінія, 24 ділянка, Києво-Святошинського району, Київської області, розділивши витрати по орендній платі за будинок навпіл, тобто по 500 грн. Інколи ОСОБА_1 в будинку відвідував ОСОБА_4. В серпні - вересні 2011 року, точної дати вказати не може, коли в орендованому будинку знаходився ОСОБА_4, вона почула, звук автомобіля, який зупинився на вулиці поряд з будинком. Потім почула, як якісь чоловіки запитали чи є металобрухт, потім через деякий час почула стукіт металу. В подальшому вийшла з будинку і ОСОБА_1 з ОСОБА_4 розповіли, що вони здали на металобрухт дві газові плити, чавунну ванну, вентилятор, що належали господарю будинку. Скільки грошей отримали за здані речі та як їх використали їй невідомо;

-протоколом усної заяви потерпілого ОСОБА_5 від 10.10.2011 року про те, що останній 09.10.2011 року близько 12-00 год. на дачі в м. Боярка, садівничий кооператив «Малинка 2» 35 лінія 24 ділянка виявив відсутність особистого майна (а.с.12);

-заявою потерпілого ОСОБА_5 від 27.10.2011 року, в якій він просить прийняти міри до осіб, які тимчасово проживаючи в період часу з серпня по вересень 2011 року в його дачному будинку в м. Боярка, садівничий кооператив «Малинка 2» 35 лінія 24 ділянка, викрали дві газові плити чотирьох та двох камфорні, вентилятор, спричинивши збитки у розмірі 1000 грн. (а.с.15);

-протоколом огляду місця події від 03.11.2011 року, в якому зафіксована обстановка на подвірї та в будинку в м. Боярка, садівничий кооператив «Малинка 2» 35 лінія 24 ділянка (а.с.17-18);

-звітом про проведення товарознавчої експертизи від 23.12.2011 року відповідно до якої вартість викраденого майна станом на на 2011 року становить 1825 грн. 58 грн. (а.с.60-64).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд визнає, що підсудна, потерпілий та свідки під час розгляду справи в суді давали правдиві послідовні покази, які відповідають встановленим судом обставинам справи.

Суд визнає, що вина підсудної у вчиненні злочину доведена повністю, дії ОСОБА_1 кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання підсудній суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу підсудної.

Призначаючи покарання підсудній ОСОБА_1, суд бере до уваги, що вчинений злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, підсудна за місцем проживання характеризується, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судима, обставинами, що помякшують покарання підсудної, суд визнає щире каяття, обставин, які обтяжують покарання, не встановлено, та призначає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Однак, приймаючи до уваги, що виправлення ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства, враховуючи її щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданого збитку, відсутність судимостей, позитивні характеристики, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, а також враховуючи, що потерпілий не наполягає на суворому покаранні підсудної, суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 обовязки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з часу його проголошення.

Суддя О.М.Гришко