печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
30 жовтня 2015 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва клопотання заступника начальника першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Маріуполя Донецької області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Заступник начальника першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000998 від 02.10.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з 22.11.2013р. внаслідок відмови Президента України ОСОБА_7 від підписання угоди із Євросоюзом, у місті Києві на Майдані Незалежності відбувалися мирні збори громадян на підтримку європейського вектора розвитку зовнішньої політики України.

Після незаконного силового розгону 30.11.2013 учасників зазначених мирних зборів та мітингів працівниками правоохоронних органів, організованого вищими службовими особами держави, на Майдані Незалежності в м. Києві стали відбуватися безстрокові мітинги та збори, учасники яких також протестували проти злочинних дій працівників міліції та представників влади, які організували, здійснили чи допустили свавілля стосовно мирних мітингувальників.

При цьому, в період листопада 2013 року лютого 2014 року вищі службові особи держави та особи з їх оточення неодноразово організовували незаконну силову протидію мітингувальникам, як зі сторони правоохоронних органів так і залучених цивільних осіб. Тому акції на Майдані Незалежності в м. Києві стали масовими і постійними та на них висловлювався протест проти свавілля правоохоронних органів та сил спецпризначення, незаконних дій владних органів, корупції.

В цей же час, приблизно в період січня-лютого 2014 року ОСОБА_8 отримав замовлення від невстановлених слідством осіб на організацію незаконної протидії учасникам вищевказаних мирних акцій зі сторони цивільних осіб громадян України, яка полягала у вчиненні ними активних незаконних дій стосовно протестувальників, а саме: застосуванні різного роду фізичного насильства, у тому числі спричиненні тілесних ушкоджень, допускаючи в окремих випадках вчинення вбивств, усуваючи таким чином активних учасників цих акцій, та залякуючи інших учасників протестів і маючи кінцевою метою припинити такі протестні акції.

На виконання злочинних намірів, направлених на силову протидію мирним протестам, що включало вчинення злочинів щодо їх учасників та допускаючи вчинення їх вбивств, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 приблизно в період січня-лютого 2014 року, перебуваючи в м. Києві, вступив у злочинну змову із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і невстановленими слідством особами, домовившись координувати з ними свої дії та спільно організовувати протиправні акції щодо протестувальників, а також брали в них активну участь.

Так, 18.02.2014, у зв`язку із намірами правоохоронних органів здійснити цього дня силовий розгін мітингувальників на Майдані Незалежності у м. Києві, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 отримали від невстановлених слідством осіб вказівку про необхідність вчинення різного роду групових незаконних насильницьких дій стосовно учасників протестних акцій на вулицях Володимирській, Великій Житомирській, площі Михайлівській в м. Києві із використанням вогнепальної зброї та предметів заздалегідь спеціально пристосованих до спричинення тілесних пошкоджень, поєднуючи ці дії із грубим порушенням громадського порядку та вчиненням масових безладів.

Погодившись взяти участь у вказаних злочинах, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 запропонували ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншим невстановленим особам також прийняти участь у вчиненні цих злочинів, на що останні погодились. При цьому, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , а також інші невстановлені слідством особи для реалізації вказаних злочинних завдань забезпечили ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та їх співучасників вогнепальною, холодною зброєю, засобами спеціального призначення, металевими щитами та іншими предметами спеціально пристосованими та заготовленими для нанесення тілесних пошкоджень. При цьому, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інші невстановлені особи домовившись діяти узгоджено та розподіливши між собою вищевказану зброю, усвідомлювали та передбачали, що застосування кожним з них отриманого різновиду зброї до протестувальників призведе до виконання їх спільного умислу на спричинення останнім тілесних пошкоджень та вчинення їх вбивств і бажали досягнення саме такого результату, свідомо допускаючи невизначене коло жертв.

Реалізовуючи вказані злочинні наміри, 18.02.2014р. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 та інші невстановлені особи приблизно о 22 год. 30 хв. зібралися на перехресті вулиць Володимирської і Велфикої Житомирської у м. Києві, та узгодивши свої дії і будучи озброєні вогнепальною зброєю, дерев`яними кийками, металевими щитами та іншими предметами для нанесення тілесних ушкоджень, приготувались до спільного вчинення різного роду протиправних незаконних насильницьких дій стосовно учасників протестних акцій.

Побачивши, що зі сторони Михайлівської площі почали збиратись мітингувальники, які приймають участь у протестних акціях в м. Києві ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , без наявності безпосередньої загрози для їх життя, чітко усвідомлюючи відсутність загрози для них зі сторони мітингувальників, які знаходились на вул. Великій Житомирській з боку Михайлівської площі, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення умисних вбивств осіб протестувальників, усвідомлюючи, що створюють загрозу для життя та здоров`я великої кількості осіб, почали вести стрільбу з наявної у них вогнепальної зброї на ураження цих осіб, з метою перешкодити переміщенню одних мітингувальників, а інших - залякати.

При цьому, 18.02.2014 о 23 год 20 хв під час здійснення стрільби в бік мітингувальників, ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_14 приніс на місце вчинення злочинів, які відбувались на перехресті вул. Володимирської та Великої Житомирської в м. Києві набої для вогнепальної зброї.

В результаті цих злочинних дій вогнепальні поранення отримали ОСОБА_16 у вигляді наскрізного вогнепального поранення правого стегна; ОСОБА_17 у вигляді вогнепального наскрізного поранення правої гомілки.

Разом з тим, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інші невстановлені особи не змогли довести свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства цих осіб до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки поранених в наступному було доставлено до лікарні, де їм була надана медична допомога.

Таким чином, у результаті злочинних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 та невстановлених слідством осіб, які полягали у веденні ними в період часу з 22 год 30 хв 18.02.2014 по 01 год 30 хв 19.02.2014 вогню з вогнепальної зброї на ураження протестувальників, які знаходились біля Михайлівської площі, тілесні пошкодження отримали: ОСОБА_16 у вигляді наскрізного вогнепального поранення правого стегна; ОСОБА_17 у вигляді вогнепального наскрізного поранення правої гомілки.

Посилаючись на те, що орган досудового розслідування, повідомивши ОСОБА_6 про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищення або спотворення будь-яких із речей, документів, електронних носіїв інформації, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор просив з зазначених у клопотанні підстав обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 вважає клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з приводу чого надав заперечення, в яких, зокрема, зазначив, що при поданні клопотання органом досудового розслідування про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим порушена процедура обрання і застосування запобіжного заходу, оскільки в матеріалах клопотання не міститься належних і підтверджуючих даних про те, що підозрюваного оголошено в міжнародний розшук.

Вивчивши клопотання, дослідивши докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, приходжу до наступних висновків.

Судовим розглядом установлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000998 від 02.10.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що могло спричинити загибель людей, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

29.01.2015 у ході розслідування кримінального провадження винесено повідомлення про підозру ОСОБА_6

29.01.2015 на адресу ГУБОЗ МВС України направлено доручення в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України про встановлення місця перебування ОСОБА_6 та зобов`язання його явкою до Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України, однак встановити його місце перебування не виявилось можливим.

У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 29.01.2015, зазначене повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений КПК України, для вручення повідомлень, за останнім відомим місцем його проживання (а.с.38).

30.01.2015 винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в розшук та отримано ухвалу Печерського районного суду м. Києва про його затримання та доставку до суду для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з тим, виконати указану ухвалу не представляється можливим, оскільки підозрюваний перебуває за межами України і його оголошено у міжнародний розшук, що підтверджується інформацією Департаменту карного розшуку №7/5-9526 від 22.10.2015 (а.с.39, 53).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення складає сукупність належних даних, які містяться в протоколах допиту потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , протоколах проведення слідчого експерименту за участю зазначених потерпілих, протоколі допиту свідка ОСОБА_18 , висновках судово-медичних експертиз.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а також з огляду на те, що в ході розгляду клопотання не було здобуто даних, які б свідчили про зміну обставин, що стали підставою для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

За вимогами ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно відповідати відповідним вимогам щодо його змісту. Порядок розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу визначений вимогами ст.193 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку про наявність в клопотанні правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст.193 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації, слідчий суддя відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України, практики Європейського Суду з прав людини враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні в лютому 2014 року замаху на вбивство двох і більше осіб, за попередньою змовою групою осіб, способом небезпечним для життя багатьох осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за викликами для проведення слідчих дій не з`являвся та переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у міжнародний розшук, та вважає наявними ризики для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, відтак клопотання підлягає задоволенню.

Статтею 199 КПК України визначений порядок продовження строку тримання під вартою, за яким клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Обов`язковою умовою розгляду такого клопотання є присутність учасників кримінального провадження, в тому числі підозрюваного.

Оскільки обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без участі підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, є винятковим випадком, та після затримання особи і не пізніше як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, позиція сторони захисту з приводу неправомірності дій слідчого щодо подання такого клопотання є необґрунтованою. З цього приводу також необхідно зазначити, що кримінально-процесуальним законом не передбачено вирішення питання про продовження строку тримання під вартою в разі закінчення строку дії ухвали про обрання в порядку ст.193 ч.6 КПК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 ґрунтується на законі.

Не може суд прийняти до уваги доводи захисника, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 винесено з порушенням вимог ст.ст.276, 278 КПК України. Зі змісту клопотання та долучених до нього документів слідує, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 було оголошено у відповідності до положень ч. 1 ст. 278 КПК України, з урахуванням того, що він знаходиться у міжнародному розшуку.

Вимогами ст.196 КПК України встановлено обов`язок слідчого судді визначити в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Статтею 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Оскільки при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не розглядається питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що має бути вирішено відповідно до вимог ст.193 ч. 6 КПК України через сорок вісім годин після затримання особи і доставки її до місця кримінального провадження, слідчим суддею граничний строк дії ухвали суду про обрання запобіжного заходу не визначається.

Також слідчим суддею не вирішується питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою разом із визначенням розміру застави відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України лише після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання заступника начальника першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчому забезпечити доставку підозрюваного до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1