Справа № 460/505/16-к
Провадження №1-кс/460/51/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2016 рокум.Яворів
Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 ,
02.02.2016 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в якому ставиться питання про накладення арешту у вигляді заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить підозрюваній ОСОБА_5 .
Також досудовим слідством встановлено, що у власності підозрюваної ОСОБА_5 є в наявності квартира за адресою: АДРЕСА_2 .
Доцільність накладення арешту на вказане майно у вигляді заборони розпорядженням є обґрунтовується розміром завданої шкоди, яка складає 465371,22 гривень, яка є співрозмірною вартості майна.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши пояснення та думку учасників судового розгляду з приводу заявленого клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного.
Відповідно до вимог ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті КК України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням ч.2 ст.170 КПК України.
Разом з тим, під час розгляду клопотання встановлено, що квартира, відносно якої ставиться питання про накладення арешту та яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_77 , не є предметом, доказом інкримінованого злочину, засобом чи знаряддям його вчинення.
Також, під час досудового розслідування не здобуто підстав та розумних підозр, що дана квартира набута злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримана за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Санкція ч.2 ст.367 КК України не передбачає конфіскації майна, а відповідно до вимог ст.96-1 КК України також не може бути застосована спеціальна конфіскація за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України.
Крім цього, під час розгляду клопотання встановлено, що на даний час в матеріалах кримінального провадження відсутній цивільний позов, а неотримання доходів від надання послуг за приймання стоків МКП «Новояворівськводлоканал» може реалізувати шляхом пред`явлення претензій та/або пред`явлення позовів до абонентів підприємства.
Також слідчий суддя визнає, що чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено підстав накладення арешту на майно, виходячи з факту наявності заподіяної шкоди.
Керуючисть ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-
в клопотанні про накладення арешту у вигляді заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
СЛІДЧИЙ СУДДЯ: