Ухвала іменем україни 27 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_4,

суддів: ОСОБА_6, ОСОБА_5,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 13 серпня 2015 року щодо останнього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2015 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Шевченкове, Жовтневого району, Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винуватим і засуджено за те, що він 01 травня 2015 року близько 00.15 години в порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався по вул. Зубцова на станції Кам'яний Міст Первомайського району Миколаївської області зі швидкістю, яка перевищувала 80 км/год., відповідно до висновків експертизи № 477 від 27.05.2015 року.

При під'їзді до будинку № 5 вказаної вулиці ОСОБА_2 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 б, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив перекидання свого транспортного засобу, після чого виїхав за межі проїзної частини.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 13 серпня 2015 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 задоволено частково, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2015 року змінено, зменшено суму процесуальних витрат до 1751 грн. 40 коп. В іншій частині вказаний вирок залишено - без змін.

У касаційній скарзі захисник, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та правильності кваліфікації його дій, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції через невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості.

На обґрунтування своїх вимог, захисник посилається на те, що апеляційний суд при розгляді апеляційної скарги засудженого ОСОБА_2 не дотримався вимог, які передбачені ст. ст. 404, 419 КПК України. Так, апеляційним судом не в повній мірі дотримані вимоги ст. ст. 65-67 КК України, недостатньо враховані обставини справи, характеристика особи засудженого, а також взагалі залишено поза увагою, що ОСОБА_2 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, має сім'ю, в тому числі дитину інваліда, та являється її опікуном, обставини, які пом'якшують покарання - визнання вини, щире каяття та вибачення перед потерпілими під час судового розгляду кримінального провадження, сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданих матеріальних збитків та моральної шкоди, його молодий вік. Крім того, судами не враховано, що злочин передбачений ст. 286 КК України відноситься до категорії необережних.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання захисником порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Суд касаційної інстанції, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, зазначених у вироку, та кваліфікація його дій у касаційній скарзі захисником не оспорюються.

Доводи захисника, викладені в касаційній скарзі щодо невідповідності ухвали апеляційного суду ст. 419 КПК України, є необґрунтованими.

Згідно з положеннями п. 2 ч.1 ст. 419 КПК України, мотивувальна частина ухвали складається із зазначенням: короткого змісту вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу; узагальненого викладу позиції інших учасників судового провадження; встановлених судом першої інстанції обставин; встановлених судом апеляційної інстанції обставин з посиланнями на докази, а також мотивів визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними; мотивів, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Апеляційним судом вказані приписи законодавства виконані, у тому числі при призначенні покарання.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

В той же час, апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 у порядку ст. 404 КПК України за апеляційною скаргою ОСОБА_1, встановив, що суд першої інстанції при призначенні покарання в достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу засудженого, конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом'якшують покарання - позитивну характеристику засудженого, повне визнання своєї вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, а також наявність дитини-інваліда. Крім того, міськрайонним судом враховано обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння. Таким чином, апеляційний суд констатував, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч. 2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, без застосування положення ч.1 ст. 75 КК України.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_2 судом першої інстанції покарання, яке залишено без змін судом апеляційної інстанції, є обґрунтованим і необхідним для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів, воно відповідає вимогам статей 50, 65, 66, 67 КК України.

Розгляд справи у судді апеляційної інстанції проводився у передбаченому законом порядку. Зміст ухвали цього суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, вона є належним чином вмотивованою та обґрунтованою, з чим погоджується і колегія суддів.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали апеляційного суду з мотивів зазначених у касаційній скарзі захисника, а тому вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого за ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 13 серпня 2015 року щодо останнього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_4 ОСОБА_6 ОСОБА_5