справа № 488/2617/15-к
провадження № 1-кп/488/244/15
УХВАЛА
24.11.2015 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва

у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю
прокурора:ОСОБА_3
обвинуваченої: захисника обвинуваченої ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 08.10.2014 року вона, діючи умисно, з корисливих спонукань та за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншою особою, в районі розташування будинку АДРЕСА_1 , в період часу з 17:50 до 17:58 годин, збула ОСОБА_9 опій ацетильований масою (в перерахунку на суху речовину) 0,309 грами за 200,00 гривень.

11.11.2015 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості на наступних умовах:

- обвинувачена зобов`язується беззастережно визнати підчас судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачення за частиною 2 статті 307 КК України в обсязі пред`явленого 16.04.2015 року обвинувачення;

- співпрацювати з органом досудового розслідування у викритті злочину, розслідування якого здійснюється в рамках кримінального провадження № 0004420 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України;

- сторонами узгоджена міра покарання за частиною 2 статті 307 КК України із застосуванням статті 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України строком на 3 (три) роки із покладенням обов`язків, передбачених частинами 2, 3, 4 статті 76 КК України.

Підставою для укладення угоди є наявність суспільного інтересу, що полягає, на думку сторін, у швидкому судовому провадженні у даній справі та викритті більшої кількості кримінальних правопорушень вказаної категорії (тобто пов`язаних і незаконним обігом наркотичних засобів). При цьому в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачена активно сприяла припиненню аналогічного злочину збуту амфітаміну, кримінальне провадження № 0004420 за фактом якого порушено прокурором.

Окрім того, сторони вказували, що обвинувачена щиро розкаялася у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяла розкриттю злочину, вчинила злочин внаслідок збігу тяжких особистих обставин через скрутне матеріальне становище, страждає тяжким захворюванням, раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання.

Учасникам були роз`яснені положення КПК України, що встановлюють наслідки укладення та затвердження угод (статті 394, 424, 473, 474, 476 КК України, стаття 389-1 КК України).

Вислухавши думку учасників процесу та вивчивши угоду про визнання винуватості від 11.11.2015 року, суд приходить до висновку, що вона не підлягає затвердженню з наступних підстав.

Не ставлячи під сумнів сам факт сприяння обвинуваченої у викритті іншого злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, про що вказано в угоді, суд відмічає, що сторони не надали доказів того, що таке сприяння є достатнім для проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0004420 у повному обсязі та звернення до суду із обвинувальним актом (тобто для досягнення при наймі тієї ж стадії кримінального процесу, що й даному провадженні). Також суд відмічає, що кримінальне провадження № 0004420 відкрите за частиною 2 статті 307 КК України, тобто за тією ж статтею, що й дане кримінальне провадження, у той час, коли відповідно до пункту 4 частини 1 статті 470 КПК України наявність суспільного інтересу полягає у виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень. Вивчаючи ж надану сторонами інформацію, що стосується характеристики особистості обвинуваченої, суд зазначає, що її судимість за вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 19.06.2002 року за частиною 2 статті 307 КК України з урахуванням її подальшого засудження Київським районним судом міста Одеси 26.06.2003 року за частиною 1 статті 263, статтею 71 КК України та Заводським районним судом міста Миколаєва за частиною 1 статті 309 КК України 26.09.2011 року на даний час не погашена. Документи, що підтверджують дострокове зняття даної судимості суду не надавалися.

На підставі викладеного, керуючись статтями 470, 474 КПК України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 11.11.2015 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Продовжити судове провадження у загальному порядку, роз`яснивши сторонам неможливість повторного звернення для затвердження угоди у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1