Справа № 162/573/15-к
Провадження № 1-кп/162/13/2015
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
07 грудня 2015 року селище Любешів.
Любешівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Судче, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, з професійно-технічною освітою, механіка Любешівського технічного коледжу Луцького національного технічного університету, постраждалого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС третьої категорії, несудимого,
ОСОБА_6 близько 22 години 04 вересня 2014 року поблизу кілометрового знаку № 133 на узбіччі автодороги Р-14 «Луцьк Ківерці Маневичі Любешів Дольськ», неподалік урочища Біля Каменя, що на околиці селища Любешів Любешівського району Волинської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно завдав ОСОБА_4 один удар ножем, чим заподіяв потерпілому проникаюче колото-різане поранення з розвитком лівобічного пневмотораксу і підшкірної емфіземи лівої половини грудної клітки, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у скоєнні інкримінованих йому дій визнав частково. Можливість заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень не заперечив, однак вважає, що вчинив ці дії, обороняючись. По суті інкримінованих йому дій показав наступне. Ввечері 04 вересня 2014 року у темну пору доби він разом з ОСОБА_8 на велосипедах повертались з лісу та рухались по узбіччю дороги у напрямку з села Любешівська Воля до селища Любешів. Поблизу урочища Біля Каменя їм назустріч їхав автомобіль, який не перемкнув фари з дальнього світла. На це він показав водію транспортного засобу образливий жест: покрутив пальцем біля скроні. Водій автомобіля розвернувся та почав рух у їх напрямку, вони злякались, кинули велосипеди та повтікали у ліс. Через короткий проміжок часу почув вигуки, з яких зрозумів, що піймали ОСОБА_9 . Судячи з криків, подумав, що того б`ють. Коли він прибіг на допомогу ОСОБА_9 , на нього напали спочатку двоє, а згодом троє чоловіків, які почали його бити. У цей час він вихватив у одного з нападників ніж, яким почав махати у різні сторони. Під час цього, можливо, і заподіяв потерпілому вказані в обвинуваченні тілесні ушкодження. Від побоїв він втратив свідомість, адже в ході бійки отримав чотири ножові поранення, струс мозку, гематоми тощо. Після конфлікту він залишився лежати на асфальті, а його з ОСОБА_9 підібрав водій «Волги» та доставив у лікарню. По дорозі у медичний заклад вони бачили автомобіль потерпілого, який стояв навпроти закинутого молокозаводу в урочищі Барашівка поблизу селища Любешів. Звернув увагу, що бійку розпочав потерпілий, який сильно ударив його кулаком в око. Умислу на заподіяння тілесних ушкоджень до початку конфлікту він не мав. Визнав, що фрази, які зафіксовані відеореєстратором: «Отставіть, ніхто нікуди не їде» та «Я всіх поріжу», належить йому. Їх він вигукнув уже під час бійки. Не заперечив, що вживав у цей день спиртне, однак незначна кількість випитого не могла вплинути на оцінку ситуації та його дії. Звернув увагу суду, що ніж, який він мав при собі 04 вересня 2014 року, знайшов на місці подій 25 вересня 2014 року. Наполягає, що поранення ОСОБА_10 міг заподіяти лише ножем когось з нападників.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні дещо плутався у показаннях. Остаточно вказав, що 04 вересня 2014 року разом з ОСОБА_11 їхали автомобілем «Фольксваген» з заробітків з-за кордону через пункту пропуску «Дольськ», що у Любешівському районі. Близько 23 години, проїхавши ОСОБА_12 у напрямку ОСОБА_13 , з лівої сторони у лобове скло транспортного засобу влетів камінь, скло тріснуло. З метою встановити зловмисників він кілька разів розвертався та проїжджав ділянку дороги повз урочище Біля Каменя та автозаправки «WOG». Вони з ОСОБА_14 вийшли з машини. Коли у лісі побачив, що хтось світить ліхтариками, то покликав цих осіб. Неподалік дороги знайшли ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , запропонували їм поїхати у міліцію, на що останні відмовились. Він взяв ОСОБА_7 під руки, хотів затягнути обвинуваченого у машину та відвезти у міліцію. В цей час обвинувачений його ударив. Він почув, що йому у грудях запекло. У відповідь на це він розпочав бійку. Пригадує, що на початок конфлікту у ОСОБА_7 у руках було щось схоже на ніж. Натомість він ножа не мав. У ході бійки вони з ОСОБА_7 впали. Лише після цього до них підійшов ОСОБА_14 , який весь цей час стояв біля машини за кілька метрів з ОСОБА_9 . Коли обвинувачений лежав на землі, він пішов до автомобіля, узяв свій мисливський ніж і кілька разів уколов ОСОБА_7 у сідниці. Свій ніж, який був у шкіряному чохлі, їдучи у машині, згодом викинув за якимсь селом у напрямку селища ОСОБА_13 . Разом з тим, зазначив, що у нього немає сумнівів, що камінь у скло автомобіля кинув саме ОСОБА_7 коли автомобіль порівнявся з ним, адже крім згаданих осіб на місці подій нікого не було. Потерпілий не наполягає на позбавленні волі обвинуваченому, разом з тим зазначив, що заподіяна протиправними діями ОСОБА_7 шкода йому не відшкодована.
Свідок ОСОБА_8 у суді показав, що ввечері 04 вересня 2014 року разом з ОСОБА_7 на велосипедах поверталися з лісу, де шукали гриби. У нього з собою у кошику був сріблястий столовий ніж, у ОСОБА_7 складний з чорною рукояткою. Поблизу урочища Біля ОСОБА_15 вони зупинились, оскільки їх засліпило від дальнього світла фар одного з автомобілів. Через короткий проміжок часу ОСОБА_7 вигукнув, щоб він утікав, проте його наздогнав чоловік міцної, спортивної статури та почав бити. Двоє інших догнали ОСОБА_7 . Йому вдалось вирватись та відбігти на незначну відстань. Він почав кричати, щоб не били ОСОБА_7 , однак до місця конфлікту не підходив. Бійка тривала кілька хвилин, тоді хтось їх освітив світлом фар і ОСОБА_16 з своїми знайомими сіли у автомобіль та поїхали. ОСОБА_7 був побитий, у крові. В цей час до них на автомобілі «Волга» під`їхав чоловік, запропонував допомогу і завіз їх у Любешівську райлікарню. Додав, що не бачив моменту заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень. Підтвердив, що в цей день разом з ОСОБА_7 вживав незначну кількість спиртного.
Свідок ОСОБА_11 у суді показав, що 04 вересня 2014 року разом з ОСОБА_17 на автомобілі останнього поверталась з заробітків з Росії. Виїжджаючи з ОСОБА_12 , він помітив двох чоловіків на велосипедах з протилежного боку дороги. Один кинув щось у лобове скло, яке від удару тріснуло. ОСОБА_16 розвернувся автомобілем, почали шукати цих людей і кілька разів проїжджали ділянку дороги від місця події до заправки «WOG». Коли вони їх знайшли, то ОСОБА_16 запропонував поїхати у міліцію, на що ці особи відмовились. Вони почали, взявши під руки, тягнути спочатку ОСОБА_9 , а потім ОСОБА_7 , у машину. Зазначив, що моменту заподіяння ОСОБА_18 тілесних ушкоджень він не бачив. ОСОБА_19 почав ОСОБА_16 , однак оцінити перевагу когось з них на початку сутички було неможливо. Обвинувачений та потерпілий впали на землю. В цей момент він також підійшов до місця подій і бив ОСОБА_7 . Бачив як ОСОБА_16 заподіяв ОСОБА_7 кілька ножових поранень у сідницю, коли той уже лежав. Для того, щоб узяти ніж, ОСОБА_16 ходив у машину. Додав, що за руку ОСОБА_9 тримав він, ножа при цьому з собою не мав.
Свідок ОСОБА_20 у суді показав, що ввечері 04 вересня 2014 року їхав автомобілем «Волга» з автозаправки «WOG» у напрямку села Любешівська Воля Любешівського району. Неподалік урочища Біля Каменя на лівому по відношенню до його руху узбіччі дороги стояв автомобіль «Фольксавген Кадді» темного кольору, біля якого відбувалась бійка. Він розвернувся та засвітив це місце світлом фар. У бійці брало участь троє осіб, ОСОБА_7 і ще двоє. В цей час з лісу вискочив ОСОБА_9 та почав махати руками, щоб його зупинити. Він підібрав ОСОБА_9 . Бійка закінчилась. «Фольксваген» поїхав у напрямку селища Любешів. Вони під`їхали до обвинуваченого, той був побитий, стікав кров`ю. Коли ОСОБА_7 сів в автомобіль, то ОСОБА_9 запитав його де ніж. Він не пам`ятає, що відповів обвинувачений. Проїжджаючи повз закинуту будівлю молокозаводу біля селища Любешів, він знову помітив згаданий вище автомобіль, біля нього знаходилось 3-4 осіб. Петровського він доставив у лікарню.
Свідок ОСОБА_21 у судів показав, що надвечір 04 вересня 2014 року у лісі неподалік села Любешівська Воля разом з ОСОБА_22 , Петровським, ОСОБА_9 розпили пляшку горілки об`ємом 0,5 літра.
Свідок ОСОБА_23 , дільничний інспектор Любешівського РВ УМВС України у Волинській області, у суді показав, що вранці 05 вересня 2014 року був залучений у склад оперативної групи по огляду місця бійки, в результаті якої було заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . На в`їзді у селище Любешів, поблизу кілометрового знаку № 133 автодороги Р-14 побачили пляму бурого кольору. З другої сторони дороги за 10-15 метрів від узбіччя знайшли розкладний ніж з чорною рукояткою. Згодом знайшли шкіряний чохол.
Працівники міліції ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , які також залучались до огляду місця події, підтвердили показання Березюка, уточнивши, що шкіряний чохол до мисливського ножа було знайдено за ОСОБА_28 у напрямку руху на Маневичі. Чохол не підходив до розкладного ножа.
Допитаний у якості свідка слідчий слідчого відділення Любешівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_29 показав, що в ніч з 04 на 05 вересня 2014 року перебував на чергуванні, близько 22 години по телефону надійшло повідомлення з Любешівської райлікарні про те, що у приймальне відділення поступив ОСОБА_7 з ножовими пораненнями. За орієнтуванням працівників ДАІ він у складі оперативної групи виїхав на дорогу неподалік приміщення молокозаводу, де стояв належний ОСОБА_10 автомобіль «Фолькваген Кадді». Потерпілий повідомив про обставини та місце подій, ОСОБА_14 надав стільниковий телефон ОСОБА_7 . В ході огляду ділянки дороги поблизу урочища Біля ОСОБА_15 знайшли два велосипеди з корзинами із грибами, кухонний ніж сріблястого кольору тощо.
Відповідно до повідомлення Любешівської центральної районної лікарні потерпілий ОСОБА_16 звернувся у цей лікувальний заклад близько 22 години 04 вересня 2014 року з проникаючим ножовим пораненням грудної клітки.
Під час огляду місця події у ніч з 04 на 05 вересня 2014 року ділянки дороги Р-14 біля кілометрового знаку № 133 було виявлено два велосипеди із корзинами, один кухонний ніж сріблястого кольору.
Під час огляду місця події 05 вересня 2014 року цієї ж ділянки дороги у кюветі, за 150 метрів до знаку «Любешів», виявлено розкладний ніж з чорною рукояткою.
Відповідно до висновку експерта № 106 від 09 вересня 2014 року наявне у ОСОБА_30 проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Свідок ОСОБА_9 23 вересня 2014 року у ході пред`явлення речей для впізнання вказав на ніж, який мав при собі ОСОБА_7 04 вересня 2014 року. Це розкладний ніж з чорною рукояткою, який було виявлено у ході огляду місця події 05 вересня 2014 року.
Під час проведення слідчого експерименту 06 жовтня 2014 року потерпілий ОСОБА_16 вказав на агресивну поведінку ОСОБА_7 та його погрози заподіяння ушкоджень ножем ще до бійки.
У ході проведення слідчих дій потерпілим ОСОБА_17 було надано речі, в яких він був одягнутий під час конфлікту з ОСОБА_7 . Відповідно до висновку експерта на безрукавці і кофті потерпілого виявлено колото-різані пошкодження, які утворились від дії предмета типу клинка ножа з лезом і обушком. Причому ширина клинка в межах її поринання в середньому 1,3 сантиметра, обушок з добре вираженими ребрами до 2 міліметрів. Не виключається нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ножем, який був виявлений під час огляду місця події 05 вересня 2014 року.
З запису відеореєстратора, який використовував ОСОБА_16 у своїй поїздці, вбачається, що при виїзді з селища Любешів у лобове скло транспортного засобу попав предмет. Внаслідок удару скло тріснуло. Водій автомобіля кілька разів проїжджав ділянку дороги від урочища Біля ОСОБА_15 до автозаправки «WOG».
Однак на відео не зафіксовано сам конфлікт, який відбувся між потерпілим та обвинуваченим. Під час досудового розслідування не вирішувалось питання про призначення фоноскопічної експертизи на предмет належності зафіксованих на відео голосів певним особам, фрагментів мови тощо.
Разом з тим, суд звертає увагу, що обвинувачений не заперечив, що фрази, які зафіксовані відеореєстратором: «Отставіть, ніхто нікуди не їде» та «Я всіх поріжу», належить йому. ОСОБА_7 при цьому настоює, що ці слова він вигукнув уже під час бійки.
Суд констатує наявність суттєвих суперечностей у показаннях обвинуваченого, потерпілого, свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_9 -- безпосередніх учасників конфлікту 04 вересня 2014 року. Ці суперечності неможливо усунути в ході судового розгляду кримінального провадження засобами, які передбачені кримінальним процесуальним законом.
Разом з тим, суд вважає встановленими наступні обставини, які мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого.
З показань потерпілого та свідка ОСОБА_14 слідує, що вони кілька разів проїжджали ділянку дороги від урочища Біля ОСОБА_15 до автозаправки «WOG» з метою відшукати осіб, які пошкодили скло автомобіля. Це також зафіксовано відеореєстратором.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 вказав, що розпочав бійку після того, як обвинувачений його ударив у ділянку грудної клітки, згодом з`ясувалось що ножем.
ОСОБА_7 натомість вказав, що почав махати ножем, якого вихватив у когось з нападників, уже під час бійки.
Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_9 у судовому засіданні показали, що не бачили моменту заподіяння ОСОБА_10 ножового поранення.
Натомість потерпілий ОСОБА_16 та свідок ОСОБА_14 у суді показали, що на початок конфлікту у ОСОБА_7 у руках був предмет, схожий на ніж.
Про розуміння пропозиції потерпілого поїхати у міліцію та наявність умислу заподіяти тілесні ушкодження вказують зафіксовані відеореєстратором вигуки ОСОБА_7 : «Отставіть, ніхто нікуди не їде» та «Я всіх поріжу».
Продовжуючи аналіз досліджених доказів, слід констатувати, що версія обвинуваченого, свідка ОСОБА_9 щодо трьох осіб, які брали участь у конфлікті на стороні ОСОБА_30 , у суді не підтвердилась.
З запису відеореєстратора, показань ОСОБА_30 та свідка ОСОБА_14 , вбачається, що у належному потерпілому автомобілі їхало двоє осіб.
Свідок ОСОБА_31 показав, що коли він засвітив світлом фар автомобіля у бійці брало участь троє: ОСОБА_7 та двоє осіб з іншої сторони.
З відомостей ОСОБА_32 прикордонної служби також слідує, що на належному Беню автомобілі «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кордон на в`їзд в Україну перетинали двоє осіб.
Не підтвердилась версія обвинуваченого щодо належності ножа, яким було заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_10 , та ножа, який мав при собі в цей вечір ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_9 23 вересня 2014 року у ході пред`явлення речей для впізнання вказав на ніж, який мав при собі ОСОБА_7 04 вересня 2014 року. Це розкладний ніж з чорною рукояткою, який було виявлено у ході огляду місця події 05 вересня 2014 року. Відповідно до висновку експерта не виключається нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 саме вказаним ножем.
Натомість ОСОБА_16 та ОСОБА_14 показали, що на початок конфлікту ніхто з них ножа при собі не мав. Після того, як обвинуваченого збили з ніг, потерпілий пішов до автомобіля, взяв свій ніж, яким і штрикнув ОСОБА_7 у сідниці.
Згідно зі статтею 36 КК кожна особа має право захищатися шляхом заподіяння шкоди тому, хто нападає, не від будь-якого протиправного вчинку, а лише від суспільно небезпечного посягання.
Вирішуючи питання про кваліфікацію злочину, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, необхідно здійснити порівняльний аналіз, оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання і акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.
Аналізуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_7 по заподіянню тілесних ушкоджень ОСОБА_10 слід розцінювати не як акт захисту від посягання на його здоров`я чи здоров`я ОСОБА_9 , а саме як акт нападу, адже на момент заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 посягання як такого з боку потерпілого, свідка ОСОБА_14 ще не було. Основним мотивом ОСОБА_7 було спричинити шкоду потерпілому.
Таким чином, дії ОСОБА_7 підлягають кваліфікації за частиною 1 статті 121 КК.
Вирішуючи питання про покарання, відповідно до статті 65 КК суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Злочин, який скоєний ОСОБА_7 , віднесено до тяжких. Здійснено посягання на здоров`я потерпілого.
До обставин, що обтяжують відповідальність, слід віднести вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, що пом`якшують відповідальність, не встановлено.
По місцю проживання та роботи обвинувачений характеризується виключно позитивно.
ОСОБА_7 є особою похилого віку, постраждалим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС тощо.
Суд також бере до уваги, що потерпілий не наполягає на реальному позбавленні волі обвинуваченого.
Відповідно до частини 2 статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочин як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з частиною 2 статті 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи наведене у сукупності, суд вважає, що для досягнення мети кримінального покарання у цьому випадку буде достатнім призначення покарання ОСОБА_7 у межах санкції частини 1 статті 121 КК у виді позбавлення волі строком на п`ять років із застосуванням інституту звільнення від його відбування з випробуванням.
Прокурором у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі управління фінансів Любешівської державної районної адміністрації Волинської області про стягнення витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину на суму 734,52 гривень.
Прокурор у судовому засіданні позов підтримала.
Стороною захисту заявлено про визнання позову.
Відповідно до частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно з частинами 1, 3 статті 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Аналізуючи наведене, суд вважає, що визнання цивільного позову прокурора не суперечить закону.
Питання про процесуальні витрати та долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень статей 100 та 124 Кримінального процесуального кодексу України.
З поданих прокурором матеріалів вбачається, що витрати у кримінальному провадженні за залучення експерта становлять 1475,76 гривень.
Передбачених процесуальних законом приводів для обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу немає.
Керуючись статтями 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від цього покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і відповідно до статті 76 цього Кодексу:
-- публічно або в іншій формі попросить пробачення у потерпілого ОСОБА_4 ;
-- не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-- повідомлятиме цю інспекцію про зміну місця проживання, навчання чи роботи, періодично з`являтиметься на реєстрацію.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі управління фінансів Любешівської державної районної адміністрації Волинської області про стягнення витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 у користь держави 1475 (тисяча чотириста сімдесят п`ять) гривень 76 копійок процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експертів.
-- стільниковий телефон «Nokia-1110», ІМЕІ НОМЕР_2 повернути ОСОБА_6 ;
-- складний ніж з руків`ям з полімерного матеріалу чорного кольору, добровільно наданий обвинуваченим, -- повернути ОСОБА_6 ;
-- належні обвинуваченому камуфляжну куртку, камуфляжні штани, футболку, труси, картуз (кепку) -- повернути ОСОБА_6 ;
-- належну потерпілому флеш-карту пам`яті «Transcend» -- повернути ОСОБА_4 ;
-- належні потерпілому коричневу балонову куртку, шерстяний сірий светр, безрукавку сірого кольору -- повернути ОСОБА_4 ;
-- кухонний сріблястий ніж, рукав до куртки повернути свідку ОСОБА_8 ;
-- складний ніж з руків`ям з полімерного матеріалу чорного кольору, використаний як знаряддя вчинення злочину та вилучений при проведенні огляду місця події 05 вересня 2014 року -- конфіскувати;
-- шкіряний чохол для зберігання ножа, вилучений під час огляду місця події 05 вересня 2014 року знищити як малоцінний;
-- зразки крові та контрольні зразки тканини знищити.
Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку, надіслати його копію не пізніше наступного дня.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд.
Головуючий: суддя ОСОБА_1