Справа № 333/7294/15-к
Пр. №1-кп/333/622/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2015 рік м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001738 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого на посаді начальника відділу геофізичних систем землеустрію Запорізької філії Державної установи «Держгрунтоохорона», одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням за ч. 1 ст. 366 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України за таких обставин.

Так, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, головним інженером- грунтознавцем у своїй діяльності повинен дотримуватися та керуватися постановами і рішеннями, які визначають розвиток сільськогосподарського виробництва, постановами, розпорядженнями і наказами вищестоящих органів, які стосуються хімізації сільськогосподарського виробництва, порядком укладення і виконання господарських договорів, основами законодавства праці, організацію праці, виробництва та управління.

Порушуючи вимоги наведених вище нормативних актів, ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби на користь третіх осіб, вчинив злочинні дії, внаслідок яких всупереч вимогам законодавства ДУ «Держгрунтоохорона», фізичним особам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 видані підроблені «Матеріали агрохімічного обстеження грунтів».

Так, 06.12.2011 між ДУ Запорізький обласний державний проектно- технологічний центр охорони родючості грунтів і якості продукції в особі директора ОСОБА_7 (виконавець) та фізичною особою ОСОБА_6 (замовник) укладено договір № 147 «На виконання наукових досліджень по суцільній агрохімічній паспортизації земель сільськогосподарського призначення» за яким виконавець бере зобов`язання виконати роботи по суцільній агрохімічній паспортизації земель сільськогосподарського призначення на площі 10, 2815 га, яка належить замовникові.

06.12.2011 між ДУ Запорізький обласний державний проектно- технологічний центр охорони родючості грунтів і якості продукції в особі директора ОСОБА_7 (виконавець) та фізичною особою ОСОБА_8 (замовник) укладено договір № 148 «На виконання наукових досліджень по суцільній агрохімічній паспортизації земель сільськогосподарського призначення» за яким виконавець бере зобов`язання виконати роботи по суцільній агрохімічній паспортизації земель сільськогосподарського призначення на площі 9, 763 га, яка належить замовникові.

У цей же день ДУ Запорізький обласний державний проектно- технологічний центр охорони родючості грунтів і якості продукції в особі ОСОБА_4 , на зазначених земельних ділянках замовників здійснено відбір змішаних проб грунту за якими проведено агрохімічне дослідження і 21.12.2011 складено «Матеріали агрохімічного обстеження грунтів» із зазначенням кількісно-якісних показників земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розташованих на території Миколаївської сільської ради Бердянського району Запорізької області.

Далі, ОСОБА_4 маючи умисел на складання та видачу завідомо неправдивого офіційного документу, а саме «Матеріалів агрохімічного обстеження ґрунтів» Миколаївської сільської ради Бердянського району Запорізької області за 2008 рік, діючи в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою підтвердження погіршення стану якості ґрунту їхніх земельних ділянок досліджених в 2011 у порівнянні із дослідженням цих же ділянок, склав завідомо неправдиві «Матеріали агрохімічного обстеження грунтів» Миколаївської сільської ради Бердянського району Запорізької області за 2008 рік до яких вніс неправдиві відомості про погодження внесених даних ґрунтознавцем ОСОБА_9 , тур в якому проводилося дослідження, кількість відібраних змішаних ґрунтових зразків, метод визначення вмісту гумусу, азоту, фосфору та калію рН-Н20 та обстежену площу земельних ділянок і видав зазначені документи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Крім того, з метою підтвердження даних про погіршення стану якості грунту земельних ділянок, ОСОБА_4 на запити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надав відповіді за вихідними № 172 та № 173 від 14.05.2012 у яких зазначив, що показники стану ґрунту та ресурс родючості по матеріалам агрохімічного обстеження 2011 року знизилися у порівнянні з показниками 2008 року, у зв`язку з:

-недотриманням системи польових сівозмін;

-недостатньої кількості внесення мінеральних добрив;

-недостатнього проведення заходів по захисту від шкідників, бур`янів та хвороб рослин, хоча насправді ніяким чином не перевіряв, що зазначені заходи не здійснювалися.

Внаслідок наведених вище злочинних дій головного інженера- грунтознавця Запорізького центру «Облдержродючість» ОСОБА_4 , які виразилися у видачі службовою особою завідомого неправдивих «Матеріалів агрохімічного обстеження грунтів» Миколаївської сільської ради Бердянського району Запорізької області за 2008 рік ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Бердянського міськрайонного суду з позовом до ПСП «Агрофірма «Росія» про розірвання договорів земельних ділянок надано вищевказані завідомо неправдиві «Матеріали агрохімічного обстеження грунтів Миколаївської сільської ради Бердянського району Запорізької області» за 2008 рік, які у подальшому стали підставою для винесення судового рішення на їх користь.

Умисні дії ОСОБА_4 , згідно обвинувального акту кваліфіковані за ч.1 ст. 366 КК України, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 звернулися до суду із заявами про затвердження угоди, укладеної між прокурором прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 від 22.09.2015р. про визнання винуватості.

Згідно з угодою про визнання винуватості, ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Також, при укладенні угоди між сторонами, останні погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 366 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 гривень. Окрім того, враховуючи, що ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, а також беручи до уваги, що на момент вчинення кримінального правопорушення, останній не обіймав посаду пов`язану з виконанням організаційно розпорядчих функцій, а лише виконував обов`язки зазначеної посади, сторони погоджуються, керуючись положеннями ст. 69 КК України, не призначати додаткове покарання, яке передбачене санкцією ч.1 ст.366 КК України, а саме позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Прокурор та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні зазначили, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просили суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також зазначив, що він розуміє надані йому законом права, передбачені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості згідно ч.2 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні останньої.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до злочину невеликої тяжкості, унаслідок вчиненого обвинуваченим злочину шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та прокурор, визначена в межах санкцій ч. 1 ст. 366 КК України з із застосуванням ст. 69 КК України щодо додаткового покарання, передбаченого санкцією статті обвинувачення, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення ч.5 ст.474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст. 476 КПК України.

Укладання угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого угодою покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які полягають у вартості витратних матеріалів при проведенні судових експертиз, відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.100, 374, 473, 474, 476 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.09.2015 року в кримінальному провадженні №0001738 між прокурором прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22.09.2015 року покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1