Провадження №1-кп/761/1253/2015
В И Р О К
іменем України
08 грудня 2015 року

районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києвакримінальне провадження №0011247 від 21 вересня 2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської обл., громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 21.09.2015 приблизно о 15 годині 20 хвилин, знаходячись біля будинку № 17- В по вул.Дегтярівській в м.Києві, звернув увагу на незнайому йому ОСОБА_8 , на шиї якої помітив золотий ланцюжок. В цей час у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на відкрите заволодіння вказаним майном ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, 21.09.2015 приблизно о 15 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись на вулиці біля будинку № 17В по вул.Дегтярівській в м.Києві, підбіг зі спини до потерпілої ОСОБА_6 та скориставшись відсутністю поряд осіб, які б могли припинити його злочинні дії, знаходячись позаду потерпілої, різким рухом правою рукою шляхом ривка зірвав з шиї ОСОБА_6 золотий ланцюжок вартістю 5000 гривень, на якому знаходився кулон вартістю 2000 гривень, а всього відкрито викрав майно потерпілої на загальну суму 7000 гривень.

Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення злочину з викраденим майном намагався втекти, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки не маючи змоги розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, але виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, був затриманий перехожими громадянами.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, визнав, щиро розкаявся. Пояснив, що 21.09.2015 приблизно о 15.30 годин, перебуваючи по вул. Дегтярівській в м.Києві, вчинив замах на відкрите викрадення майна потерпілої - золотого ланцюжка з кулоном, які зірвав з шиї ОСОБА_6 . Він намагався зникнути з місця вчинення злочину, проте не мав можливості розпорядитися викраденим, оскільки був зупинений перехожими. Майно, вартість якого він не оспорює, повернуто потерпілій.
З урахуванням думки обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, із застосуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому було роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Потерпіла ОСОБА_6 в суді підтвердила, що викрадені ланцюжок з кулоном їй були повернуті, оскільки обвинувачений був затриманий перехожими на місці одразу після того, як зірвав прикраси з її шиї.

Заслухавши думку учасників судового провадження, пояснення ОСОБА_7 , який не оспорює обставини щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру викраденого майна, яке було повернуто потерпілій, суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, за ознаками закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), за вчинення якого він підлягає кримінальному покаранню.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує положення ст.65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є визнання вини та щире розкаяння ОСОБА_7 . Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання стосовно ОСОБА_7 суд враховує обставини, які пом`якшують, та відсутність таких, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу ОСОБА_7 , який вину визнав, розкаявся, раніше не судимий, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, при цьому не працює, є працездатним, ті обставини, що викрадене майно - золотий ланцюжок з кулоном - повернуто потерпілій, а також з урахуванням обставин вчинення умисного корисливого злочину, суспільної небезпеки вчиненого діяння, у зв`язку з чим необхідним і достатнім буде призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією частини 1 статті 186 КК України.
З урахуванням тих обставин, що ОСОБА_7 вину визнав, щиро розкаявся, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, потерпіла не має до обвинуваченого претензій майнового характеру, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, у зв*язку з чим його необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов*язків відповідно до п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України, зобов*язавши ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Враховуючи особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, встановлені обставини свідчать, що відпали ризики,передбачені ст. 177 КПК України, які визначені судом як підстави для застосування та продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у зв*язку з чим запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 необхідно скасувати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, і призначити покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 186 КК України один рік позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов*язки.

Відповідно до п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов*язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати до набрання вироком законної сили.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку з урахуванням положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, з урахуванням положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1