612/701/15-к
1-кп/612/74/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2015 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5
захисника - адвоката ОСОБА_6
представника служби у справах дітей
Близнюківської РДА ОСОБА_7
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Близнюки Близнюківського району Харківської області, громадянина України, учня 9-б класу ліцею селища Близнюки Харківської області, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и в:
В середині липня 2015 року, близько 21 годин 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 , разом із малолітнім ОСОБА_9 та малолітнім ОСОБА_10 , з метою таємного викрадення чужого майна, прийшли до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому малолітній ОСОБА_9 залишився за територією вищезазначеного домоволодіння та спостерігав за обстановкою на вулиці, щоб в разі появи сторонніх осіб попередити інших учасників злочину, тим самим забезпечував таємність вчинення спільного злочину. В цей час, неповнолітній ОСОБА_4 та малолітній ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, та що на території вищезазначеного домоволодіння відсутні господарі, проникли в будинок, де спільно викрали особисті речі, які належали ОСОБА_11 та в подальшому розпорядились ними на власний розсуд.
Наступного дня, близько 21 годин 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 разом з малолітнім ОСОБА_9 та малолітнім ОСОБА_10 , продовжуючи доводити до кінця свій злочинний умисел, знову повернулись до вищевказаного домоволодіння. Так, розподіливши ролі між учасниками злочину, неповнолітній ОСОБА_4 , залишився за територією зазначеного домоволодіння та спостерігав за обстановкою на вулиці, щоб в разі появи сторонніх осіб попередити інших учасників злочину, тим самим забезпечував таємність вчинення злочину. В цей час, малолітній ОСОБА_9 та малолітній ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, та що на території вищезазначеного домоволодіння відсутні господарі, проникли в будинок, де спільно викрали особисті речі, які належали ОСОБА_11 та в подальшому розпорядились ними на власний розсуд.
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи Харківського науково дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса №8479 від 15 вересня 2015 року загальна ринкова вартість викраденого майна у ОСОБА_11 , станом на 18 липня 2015 року склала 5 104 грн. 20 коп.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 винними себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечував факту його вчинення при вищевказаних обставинах, щиро розкаявся у скоєному, суду пояснив наступне. Домовившись з малолітнім ОСОБА_9 та малолітнім ОСОБА_10 про вчинення крадіжки, в середині липня 2015 року близько 21 годин 00 хвилин проникли до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та спільно викрали особисті речі, які належали ОСОБА_11 .
Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу.
Оцінюючи у сукупності докази винуватості ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів.
Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога Близнюківської ЦРЛ не перебуває, є учнем 9-го класу ліцею селища Близнюки Харківської області, проживає разом з матір`ю, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, які згідно з положеннями статті 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженнимии так і іншими особами.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого та його вік, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових злочинів, призначити покарання у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України, але з відстрочкою відбування покарання на підставі ст.ст. 75,104 КК України, з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Тобто, на думку суду зазначені обставини дійсно можуть бути підставою для такого покарання, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину, його критичним ставленням до скоєного, усвідомлення провини і засудження своєї протиправної поведінки.
Підстав для застосування ст.69 КК України до підсудного ОСОБА_4 суд не вбачає.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи № 8479 від 15.09.2015, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує на користь держави із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки обвинувачений є неповнолітнім і не має достатнього заробітку.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді ПОЗБАВЛЕННЯ ВОЛІ на строк ТРИ роки.
На підставі ст.75, ч.3 ст.104 КК України, ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання звільнити з випробуванням, встановивши ІСПИТОВИЙ СТРОК тривалістю ОДИН рік.
Відповідно до п. 3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.
Стягнути із законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №8479 від 15.09.2015 у розмірі 1476 гривень.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1