Справа № 609/1139/15-к
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" листопада 2015 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ кримінальне провадження № 00000231, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 03 вересня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого судимого 24.07.2002 р. за ч. 3 ст. 185 КК України із випробувальним терміном на 1 рік; 10.02.2006 р. за ч. 1 ст. 162 КК України до обмеження волі на 1 рік із випробувальним терміном на 1 рік; 09.06.2006 р. за ч. 1 ст. 162, 71 КК України до позбавлення волі терміном на 2 роки; 08.12.2009 р. за ч. 2 ст. 186, 69 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, 20.06.2012 р. за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 309, ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; 26.01.2015 р. Миколаївським районним судом був звільнений умовно-достроково із не відбутою частиною покарання строком 1 рік 2 місяці 4 дні, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_5

захисника : ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину та маючи не погашену і не зняту судимість, на шлях виправлення не став, а знову вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Жолобки Шумського району, являються сусідами та перебувають у хороших відносинах. На протязі травня 2015 року ОСОБА_3 неодноразово допомагав ОСОБА_5 по господарству, у зв`язку із чим мав вільний доступ до підсобних приміщень домогосподарства ОСОБА_5 , в тому числі і у разі відсутності ОСОБА_5

23.05.2015 р., впродовж дня ОСОБА_3 допомагав на земельній ділянці своєму сусідові ОСОБА_5 .. Після виконаної роботи, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 пішли до житлового будинку ОСОБА_5 де обідали та розпивали спиртні напої. Після цього ОСОБА_3 пішов додому.

Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 мав намір придбати ще спиртного, але грошових коштів на це у нього не було. Тоді ОСОБА_3 згадав, що у підсобному приміщенні господарства ОСОБА_5 знаходиться бензопила, яку він бачив під час того, як брав та залишав предмети, за допомогою яких допомагав ОСОБА_5 по господарству. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний намір на вчинення крадіжки бензопили.

Реалізовуючи свій злочинний намір, 23.05.2015 р. у післяобідню пору доби, ОСОБА_3 вийшов із свого господарства та пішов у напрямку господарства ОСОБА_5 з метою викрадення у нього бензопили. Підійшовши до господарства ОСОБА_5 і маючи дозвіл від ОСОБА_5 на вільний доступ до господарства та підсобних приміщень, він зайшов на територію подвір`я ОСОБА_5 через металеву хвіртку, яка не була зачинена та підійшов до підсобного приміщення. Коли ОСОБА_3 переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та не вчинить будь-якого опору, шляхом вільного доступу зайшов у приміщення комори, яке було відчинене, звідки таємно викрав бензопилу марки «Ростех» модель «БП-4500М» синього кольору, вартість якої становить 885,50 грн.

Із викраденою бензопилою ОСОБА_3 із місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілому шкоду на суму 885,5 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинене повторно.

Обвинувачений вину у кримінальному правопорушенні визнав повністю розкаявся та суду пояснив, що дійсно після розпиття спиртних напоїв із ОСОБА_5 , маючи вільний доступ на подвір`я останнього, викрав у нього бензопилу, яку в подальшому продав на 50 грн., а за придбані кошти мав намір купити спиртне.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив слова обвинуваченого та просив суд суворо його не карати, оскільки викрадена бензопила йому повернута і він не має до нього жодних претензій.

Приймаючи до уваги повне визнання вини обвинуваченим та з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, судом ухвалене рішення про недоцільність дослідження інших доказів кримінального провадження, попередньо роз`яснивши учасникам положення ст. 349 КПК України, які погодилися з подальшим розглядом справи за правилами, передбаченими згаданою статтею.

При призначенні покарання у відповідності до вимог ст.ст. 65,66,67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, його вік, те, що останній щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, активно сприяв встановленню істини по справі, повністю відшкодував завдані збитки, примирився з потерпілим, потерпілий просить суд проявити гуманність та суворо не карати обвинуваченого як обставини, що пом`якшують покарання.

Вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння як обставину, що обтяжує покарання.

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України доведена повністю.

З врахуванням всіх вище перелічених обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції вміненої статті, у вигляді позбавлення волі на строк 1 ( один ) рік 6 місяців.

Остаточне покарання слід призначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднавши ОСОБА_3 не відбуту частину покарання призначеного за вироком Шумського районного суду від 20.06.2012р. у вигляді 6 ( шести ) місяців позбавлення волі.

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу із домашнього арешту на взяття під варту, оскільки останній веде бродячий спосіб життя, існують ризики того, що він буде ухилятися від слідства та суду. На підтвердження даного клопотання прокурор представив довідку відповідної сільської ради.

Суд вважає, що ризики, передбачені ст.. 177 КПК України в діях ОСОБА_3 наявні та підтверджені відповідними доказами, а тому клопотання про зміну запобіжного заходу підлягає до задоволення.

Суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_3 є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 371,373,374,376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому за даною статтею покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 ( один ) рік 6 місяців.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати ОСОБА_3 не відбуте покарання за вироком Шумського районного суду від 20 червня 2012 року у вигляді 6 місяців позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 ( двох ) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_3 змінити із домашнього арешту на тримання під вартою, взявши під варту негайно в залі суду.

Початок відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня взяття під варту 18 листопада 2015 року.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави за проведення судово товарознавчої експертизи № 1- 457/15 від 10.09.2015 року кошти в сумі 307,20 грн.

Речові докази по справі: бензопилу марки «Ростех» модель «БП-4500М», яку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області протягом 30 днів через Шумський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1