Справа № 672/1632/15-к
1-кп/689/16/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.01.2016 р. смт. Ярмолинці
Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України,-
Після цього, ОСОБА_7 , піднімаючись з площадки, продовжував висловлювати на адресу ОСОБА_5 погрози побиттям. Тоді ОСОБА_5 , усвідомлюючи в даній обстановці можливість реалізації ОСОБА_7 вказаних погроз, з метою припинення суспільно-небезпечного посягання та самозахисту, розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, умисно наніс ОСОБА_7 кілька ударів ногами по тулубу. За вказаних обставин, ОСОБА_5 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми органів черевної порожнини, забою правої нирки, розривів чепця, відриву брижі тонкої кишки від тонкої кишки на ділянці близько 7-10 см, некрозу тонкої кишки в ділянці відриву брижі, внутрішньочеревної кровотечі (до 800мл рідкої і до 400мл згорнутої крові), які згідно висновку судово-медичної експертизи № 218 від 25 листопада 2015 року по своєму характеру відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння та як такі, що в момент заподіяння (завдання), чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги за звичайним перебігом закінчуються, чи можуть закінчитись смертю.
Таким чином, ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тяжку шкоду, яка явно не відповідала небезпеці посягання та обстановці захисту.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.124 КК України - умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.
14 січня 2016 року між підозрюваним та потерпілим була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно з вказаною угодою підозрюваний ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.124 КК України.
Сторонами угоди про примирення визначено узгоджене покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді у виді штрафу в розмірі 1700 грн. та досягнуто згоди сторонами угоди на його призначення.
При цьому сторони досягли згоди про те, що пом`якшуючими покарання обвинуваченого обставинами, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної потерпілому шкоди в розмірі 6-ти (шести) тисяч доларів США.
Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні передбачена п.1 ч.1 ст.468 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Право суду на підготовчому судовому засіданні затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди визначено п.1 ч.3 ст.314 КПК України.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, яке згідно з ч.3 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди згідно зі ст.476 КПК України, а потерпілий розуміє наслідки укладення та затвердження цієї угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання обвинуваченим ОСОБА_5 угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам чинного Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема не суперечать вимогам ст. 53,65,69 КК України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи, чи інтереси сторін або інших осіб, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, вивчені судом документи кримінального провадження свідчать про наявність підстав для визнання винуватості.
На підставі викладеного вище, заслухавши думку прокурора та сторін угоди, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про примирення від 14 січня 2016 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 і призначення обвинуваченому узгодженого покарання.
Строк дії ухвали слідчого судді від 29.10.2015 р. про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, закінчився 27.12.2015.
Цивільний позов не заявлявся.
Речових доказів та процесуальних витрат не має.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, -
Затвердити угоду про примирення між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 від 14 січня 2016 року.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень.
Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, потерпілий має право на отримання в суді копії вироку.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя ОСОБА_1