Справа № 206/5285/15-к
Провадження № 1-кп/206/294/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" жовтня 2015 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження, №0001310 внесене 20.08.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Томаківка, Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, маючий на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 25.01.2001 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ст.208, ч. 2 ст. 140, ч. 2 та ч. 3 ст. 81, ст. 42 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

- 15.07.2005 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, з іспитовим строком 1 рік;

- 01.11.2005 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці;

- 06.11.2009 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк на 2 роки, з іспитовим строком 1 рік;

- 06.09.2010 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 307, ст. 70, ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці;

- 29.10.2013 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, до обмеження волі на строк 2 роки, з іспитовим строком 1 рік;

- 19.05.2014 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст.125 КК України до 100 годин громадських робіт, на підставі ст. 71 КК України остаточно визначено покарання у вигляді обмеження волі строком 2 роки 7 днів, 11.07.2014 прибув до Ігренського ВЦ УДПтС у Дніпропетровській області;

- 07.09.2015 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно визначено покарання у вигляді обмеження волі строком 2 роки та 3 місяці.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.390 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисник-адвокат - ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

11.07.2014 згідно вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2014 року, ОСОБА_3 прибув до Ігренського виправного центру УДПтС України в Дніпропетровській області № 133, розташованого за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Бехтєрєва, 5, для подальшого відбування покарання у вигляді обмеження волі, де під розписку ознайомлений з межами адміністративної території вказаної установи, порядком відбування покарання у вигляді обмеження волі, обов`язками, встановленими Правилами внутрішнього розпорядку установи та попереджений про кримінальну відповідальність за ст.390 КК України, у разі ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі.

Будучи особою засудженою до обмеження волі, ОСОБА_3 , систематично порушував встановлені правила проживання в ІВЦ УДПтС України в Дніпропетровській області № 133.

Так, наказом начальника ІВЦ № 133 УДПтС у Дніпропетровській області

№ 251 від 08.06.2015 «Про короткостроковий виїзд за межі установи засудженого» ОСОБА_3 наданий виїзд до міської клінічної лікарні № 21 м.Дніпропетровська, розташованої по вул. Канатній, 17 у м.Дніпропетровську, для лікування.

03.07.2015 року, після проходження стаціонарного лікування в міській клінічній лікарні № 21 м. Дніпропетровська у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел направлений на порушення встановлених правил проживання. Реалізуючи свій злочинний умисел, в порушення вимог ст. 59 КВК України та розділу 3 п. 3 ПВР для засуджених, які відбувають покарання у виді обмеження волі, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій з метою порушення встановлених правил проживання, приніс до ІВЦ № 133 УДПтС України у Дніпропетровській області пляшку горілки «Хортиця», ємністю 0,5 л. Того ж дня в ході огляду ОСОБА_3 в його особистих речах, черговим помічником начальника установи виявлено прозору скляну пляшку, цілісність якої не порушено, ємністю 0,5 л з написом «Хортиця», наповнену спиртоутримуючою рідиною, яку в ході огляду у нього вилучено.

Згідно постанови начальника ІВЦ УДПтС України в Дніпропетровській області № 133 від 04.07.2015 року, ОСОБА_3 призначено покарання у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору, строком на 10 діб.

06.07.2015 року приблизно о 10 годині, перебуваючи в камері дисциплінарного ізолятору № 6 ІВЦ УДПтС України в Дніпропетровській області № 133, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел направлений на порушення встановлених правил проживання. Реалізуючи злочинний умисел, в порушення вимог ст. 59 КВК України та розділу 3 п. 3 ПВР для засуджених, які відбувають покарання у виді обмеження волі, останній діючи умисно, власноручно зламав пристрій для фіксування ліжка, тим самим пошкодив майно, яке належить ІВЦ № 133 УДПтС у Дніпропетровській області.

Згідно постанови начальника ІВЦ УДПтС України в Дніпропетровській області №133 від 09.07.2015 року, ОСОБА_3 оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

13.07.2015 року близько 14.30 годині під час перебування на території установи у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел направлений на порушення встановлених правил проживання та реалізуючи його в порушення вимог ст.59 КВК України та розділу 3 п. 3 ПВР для засуджених, які відбувають покарання у виді обмеження волі, останній умисно зберігав при собі пляшку горілки «Вдала», ємністю 0,5 л. Того ж дня, приблизно о 18 годині, в ході особистого огляду ОСОБА_3 , молодшим інспектором охорони порядку та безпеки в нього виявлено прозору скляну пляшку, ємністю 0,5 л, з написом «Вдала», цілісність якої не порушено, наповнену спиртоутримуючою рідиною, після чого її у нього вилучено.

Згідно постанови начальника ІВЦ УДПтС України в Дніпропетровській області № 133 від 16.07.2015 року, ОСОБА_3 оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Таким чином ОСОБА_3 протягом 2015 року систематично порушував встановлені правила проживання (не менше трьох дисциплінарних проступків, за які у встановленому законом порядку до нього були застосовані заходи стягнення), постановами начальника Ігреньського виправного центру УДПтС України в Дніпропетровській області № 133 чотири рази притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину свою визнав повністю, та підтвердив усі фактичні обставини викладені в установчій частині вироку, та показав, що 03.07.2015 року, після проходження стаціонарного лікування в міській клінічній лікарні № 21 м.Дніпропетровська він придбав та приніс до ІВЦ № 133 УДПтС України у Дніпропетровській області, де відбуває покарання у виді обмеження волі, пляшку горілки «Хортиця», ємністю 0,5 л. яку того ж дня в ході огляду його особистих речах, черговим виявлено та вилучено, за що йому призначено покарання у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору, строком на 10 діб. 06.07.2015 року приблизно о 10годині, перебуваючи в камері дисциплінарного ізолятору, він зламав ліжко, за що йому оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. 13.07.2015 року близько 18 годині, в ході особистого огляду, інспектором в нього виявлено та вилучено пляшку горілки «Вдала», ємністю 0,5 л, за що йому оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суді в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.

Обвинувачений визнав свою провину та щиро розкаявся.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , доведеною і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 390 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися в ухиленні від відбування покарання у виді обмеження волі, а саме систематичне порушення встановлених правил проживання особою, засудженою до обмеження волі.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем відбування покарання характеризується негативно (т.1 а.п.14). На обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога, не перебуває (т.1 а.п.11, 12), має малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.п.16), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_3 , є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , є рецидив злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Отже, суд вважає, що з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, необхідно призначити покарання виключно у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 390 КК України, із застосуванням ст.70, 72 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 50, 65, 66, 67 КК України, ст. 342-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.390 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, обранним ОСОБА_3 за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.09.2015 року у виді 2 років 3 місяців обмеження волі, поглинути покаранням, обраним за даним вироком із застосуванням вимог ч.1 п.б ст.72 КК України, де передбачено що 1 дню позбавлення волі відповідає 2 дні обмеження волі, та остаточно призначити до відбування покарання ОСОБА_3 у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання із врахуванням ст.72 КК України, оскільки ОСОБА_3 , покарання призначене за правилами ч.4 ст.70 КК України, зарахувати в строк відбуття покарання, відбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.09.2015 року.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1