У Х В А Л А

Справа № 183/6232/15

№ 1-кс/183/761/15

28 вересня 2015 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Новомосковської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей -

ВСТАНОВИВ:

В Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області звернувся прокурор Новомосковської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням, в якому вказав, що на даний час здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань 22.08.2015 року за фактом здійснення самовільної невидачі невідомою особою майна законному власникові, без поважних причин, яке було передане на відповідальне зберігання, та кваліфікованого за ст. 356 КК України.

В ході розслідування було встановлено, що у квітні 2015 року директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 та її чоловіку вести спільну діяльність з використанням належного ОСОБА_5 агломератора АГМ 560, двигун серійний номер 233 39, 1982 року випуску, яка в свою чергу 01.08.2014 року уклала договір купівлі продажу даного агломератора, у зв`язку з чим 04.06.2015 року вказаний агломератор був перевезений у приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому за вказівкою директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 , а ні ОСОБА_5 , а ні її чоловіку не було надано доступ до вказаного приміщення, та висунуто неправомірну вимогу ОСОБА_5 про взяття на себе грошового зобов`язання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у сумі 270 тисяч гривень, після чого буде повернуто належне їй майно.
Крім того 27.07.2015 року вказаний агломератор було передано під розписку ОСОБА_6 , який є водієм ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та залишено на зберігання у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_7 , де між останнім та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » укладено договір найму вищевказаного приміщення.
В своєму клопотанні прокурор просить надати тимчасовий доступ до речей, що знаходяться в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи його крім вищевказаного тим, що вищевказані обставини неможливо встановити іншим способом, окрім як отримати необхідну річ.
В судовому засіданні прокурор повністю підтримав своє клопотання.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про час та дату слухання клопотання повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомо, що відповідно до ч.4 ст.163 КПК України не є перешкодою для розгляду вказаного клопотання.

Ч. 1 ст. 107 КПК України встановлено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. В судовому засіданні судом роз`яснювалося дане право, але у зв`язку з тим, що таке клопотання заявлено не було, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося.

Суд, вислухавши доводи прокурора в судовому засіданні, дослідивши клопотання та надані письмові докази, приходить до наступного:

Дійсно 22.08.2015 року слідчим відділенням Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 120 150 403 500 015 29 внесені відомості щодо факту здійснення самовільної невидачі невідомою особою майна законному власникові, без поважних причин, яке було передане на відповідальне зберігання. Кримінальне правопорушення було кваліфіковано за ст. 356 КК України (а.п. 3).

Розглянувши клопотання вважаю його не обґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 159 КПК України, в якій вказано, що тимчасовий доступ до речей полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії, та у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх. Прокурор в своєму клопотанні просить надати доступ до вищевказаного агломератора, тоді як агломератор не є річчю, з якою є можливість ознайомлюватися та відповідно до цієї норми Закону, не є об`єктом доступу, на який дається дозвіл в порядку ст. 159 КПК України.

Крім того, прокурор надав клопотання про доступ до речей, який регламентується такою нормою закону, як ст.159 КПК України, і в резолютивній частині клопотання просить надати доступ до речей, тоді як в мотивувальній частині клопотання вказує фактично на іншу процесуальну дію, а саме, проникнення до житла чи іншого володіння особи, та посилаючись на цю же норму закону, тобто ст. 233 КПК України.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю що в надані дозволу на тимчасовий доступ до речі прокурору Новомосковської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 повинно бути відмовлено.

При цьому прокурор не позбавлений можливості звернення до суду з клопотанням, з належним його оформленням, про надання дозволу на проникнення до житла чи іншого володіння особи, в порядку ст. 233 КПК України, для їх огляду та виявлення в них майна чи речей.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 159, 160, 162, 164, КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання прокурора Новомосковської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей, що знаходяться в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1