1Справа № 335/8795/15-к 1-кп/335/534/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.12.2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любимівка, Гуляйпільського району, Запорізької області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч.1 ст. 309 КК України, -
16.08.2015 приблизно о «12» годині «00» хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечних наркотичних засобів, діючи умисно, без мети збуту, зателефонував на мобільний номер оператора мобільного зв`язку «Life» № НОМЕР_1 , та у невстановленої в ході досудового розслідування особи замовив медичний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом «Опієм Ацетильованим» за грошові кошти у сумі 400 гривень, які перевів через термінал самообслуговування, який знаходиться у ТЦ «Афіна» по пр. Металургів, буд. 8-б в м. Запоріжжя на банківську карту «Приватбанку» № НОМЕР_2 . Надалі в ході телефонної розмови невстановлена особа повідомила, що наркотичний засіб ОСОБА_5 , зможе забрати у першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 під поштовою скринькою.Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечного наркотичного засобу, направився за вказаною адресою, де приблизно о «13» годині «00» хвилин, під поштовою скринькою вказаного будинку знайшов медичний шприц з рідиною коричневого кольору. Надалі ОСОБА_5 , на маршрутному таксі № 54 перевіз придбаний наркотичний засіб до кафе швидкого харчування « ІНФОРМАЦІЯ_2 »», який розташований по пр. Леніна, буд. 218-а в м. Запоріжжя, де перебуваючи у туалеті вказаного кафе вжив його частину шляхом ін`єкції.У подальшому ОСОБА_5 , приблизно о «19» годині «00» хвилин на маршрутному таксі № 75 перевіз придбаний медичний шприц з рідиною коричневого кольору до зупинки громадського транспорту «ТЦ Україна», звідки направився до перетину вул. Південноукраїнської та вул. 40 років Радянської України в м.Запоріжжя, де незаконно зберігав вказаний полімерний шприц з рідиною у поліетиленовому пакеті у середньому кармані власної сумки чорного кольору до моменту вилучення його працівниками міліції о «19» годині «55» хвилин.
Вказані дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ознаками ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту.
На підставі ч.1 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України, до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості від 31 серпня 2015 року, укладена між прокурором прокуратури Орджонікідзевського району м.Запоріжжя якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю і беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. ст.309 ч.1 КК України в обсязі обвинувачення. Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ст.309 ч.1 КК України у вигляді штрафу у вигляді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у розмірі 850 грн.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. ст.309 ч.1 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім того, обвинувачений підтвердив, що вищезазначена угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Під час досудового розслідування він скарг на слідчого чи прокурора не подавав.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором та обвинуваченим може бути затверджена, оскільки кримінальне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам ст.472 КПК України, можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Під час підготовчого судового засідання підсудний визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України і пояснив, що розуміє роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь.
Крім того, обвинуваченому зрозумілі наслідки укладення та затвердження вищевказаної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, а також характер обвинувачення, в якому він визнав себе винуватим і вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердженням судом угоди, передбачені п.п.3-4 ч.4 ст.474 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання на підставі пояснень обвинуваченого суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбаченні в угоді.
Обставинами, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст.ст. 314, 469, 472, 473, 474 475 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, - 850 (вісімсот пятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 30-ти днів з дня його проголошення:
- засудженим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.
Суддя ОСОБА_1