Справа № 2518/1602/2012
Провадження №1/743/4/13
ПОСТАНОВА

30 квітня 2013 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Павленко О.В.,

при секретарях Сташків І.Г., Нерус Н.І., Прохоренко А.В.,

з участю: прокурора Софієнко В.В.,

потерпілого ОСОБА_1, адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальну справу про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_4 в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та відносно ОСОБА_5, про вчинення ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_4 19.06.2012 року приблизно о 01.00 годині, знаходячись в с. Буянки, Ріпкинського району, Чернігівської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, спільно з ОСОБА_5, який потребує застосування примусових заходів медичного характеру, маючи єдиний умисел на заволодіння будь-яким транспортним засобом, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, підійшли до автомобіля НОМЕР_1, що належить ОСОБА_6, та перебував в користуванні ОСОБА_1, який стояв на узбіччі напроти господарства №4 по вул. Центральна, за допомогою ключів, які перебували в замку запалення, завели двигун автомобіля та розпочали його рух, однак по незалежним від їх причинам, досягти свої мети не змогли.

Тому, продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи єдиний умисел на заволодіння будь-яким транспортним засобом, неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 19.06.2012, приблизно о 01.30 годині, знаходячись в с. Буянки, Ріпкинського району, Чернігівської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, спільно з ОСОБА_5, який потребує застосування примусових заходів медичного характеру, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, підійшли до автомобіля ВАЗ-21074 120 21, д.н.з СВ 9070 АК, який стояв біля подвіря господарства №4 по вул. Центральна, за допомогою ключів від замку запалення, які знайшли під водійським сидінням автомобіля, завели двигун автомобіля та розпочали його рух, тим самим незаконно заволоділи автомобілем НОМЕР_2, який належить ОСОБА_7, та перебував в користуванні ОСОБА_1.

Скоєння ОСОБА_5 інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння та неповнолітнім ОСОБА_4М злочину повністю знайшло своє підтвердження на підставі доказів зібраних по справі та перевірених судом.

Так, допитаний на досудовому слідстві в якості обвинуваченого, а судом в якості підсудного ОСОБА_5 показав, що він будучи в стані алкогольного спяніння, 18.06.2012 року, близько пів першої години ночі разом зі своїм знайомим ОСОБА_4, приїхавши в с. Буянки на вул. Центральну, вирішили покататися на одному з автомобілів, що стояли на узбіччі біля господарств. Спочатку вони, знайшовши в салоні ключі, намагалися поїхати на автомобілі Газель, але, проїхавши декілька метрів, автомобіль заглух. Тоді вони вдвох перейшли до автомобіля ВАЗ 2107, який був незамкнений. В цьому автомобілі також знайшлися ключі. ОСОБА_4 завів двигун, а він увімкнув музику в салоні автомобіля. Цей автомобіль відкотився декілька метрів назад і вони побачили, що у господарстві, біля якого вони знаходилися, загорілося світло. Тоді вони вискочили з машини, ОСОБА_4 побіг за кут вулиці, де стояв мотоцикл та, не вмикаючи світло, поїхав. А він, вийшовши з машини, пішов по вулиці. Його зупинили працівники міліції, яким він все розповів.

Допитаний судом в якості підсудного ОСОБА_4 вини у скоєнні інкримінованого злочину не визнав та показав, що 16 червня 2012 року він з ОСОБА_5 протягом дня та ввечері вживали спиртні напої. На мотоциклі Восход, під його керуванням, їздили в с. Вишневе, а потім в с. Буянки, де спільно з ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 варили уху та розпивали спиртне. Близько девятої години вечора, після конфлікту з ОСОБА_10, він поїхав додому в смт. Замглай. Вдома були мати та її знайома ОСОБА_12 зі своєю сестрою. Вони з ним поговорили, заспокоїли та відправили спати. З дому він більше не виходив.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_4 та вищенаведені покази ОСОБА_5, вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння та ОСОБА_4 злочину за обставин, встановлених органом досудового слідства повністю знайшло своє підтвердження на підставі досліджених судом доказів.

Так, допитаний в якості потерпілого ОСОБА_1 показав, що він в своєму користуванні має автомобілі НОМЕР_3 та ВАЗ 21074 д.н.з. НОМЕР_4. 18.06.2012 року вказані автомобілі залишилися стояти на ніч біля його господарства на узбіччі по вул.. Центральній в с. Буянки. Ключі залишалися в автомобілях, двері були незамкнені. Після 24 години, коли він вже відпочивав, його розбудив син та сказав, що хтось заводить їх автомобіль. Вони увімкнули світло у дворі господарства та вискочили на вулицю. Вони побачили, що автомобіль Газель стоїть не в тому місці, де його залишили на ніч, а в автомобілі ВАЗ дверцята відчинені, горять габаритні вогні та заведений двигун. Сівши в автомобіль, виявили, що документи, які знаходились в салоні, розкидані. Вони з сином на цьому автомобілі поїхали по дорозі і на околиці села в світлі фар побачили хлопця. Коли хлопця затримали працівники міліції, то ним виявився ОСОБА_5, який розповів, що автомобілем намагався заволодіти разом з ОСОБА_4 Автомобілям ніякої шкоди не заподіяно, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 та підсудного ОСОБА_4 не має, згоден з клопотанням захисника ОСОБА_3 про можливість закриття кримінальної справи.

Допитаний в суді в якості свідка ОСОБА_13 підтвердив покази потерпілого в повному обсязі.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суду показали, що вони знайомі зі ОСОБА_4 18.06.2012 року ввечері зустріли його та ОСОБА_5 у с. Буянки, вони їхали на мотоциклі та обидва перебували в стані алкогольного спяніння. Деякий час вони знаходилися разом, варили уху та вживали спиртні напої. Потім між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 виникла сварка, тому ОСОБА_4 відправили додому в смт. Замглай, він поїхав на мотоциклі. ОСОБА_5 пішов також в смт. Замглай пізніше, приблизно після 24 години.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_14 показав, що проживає по сусідству з господарством ОСОБА_13. 18 червня 2012 року вночі він чув, як завівся автомобіль і поїхав в напрямку околиці села, але проїхавши його господарство автомобіль заглух. Відразу він почув голоси та зрозумів, що там двоє осіб.

При проведенні очної ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, останній настоював на своїх показах щодо обставин заволодіння в ніч з 18.06. на 19.06.2012 року транспортними засобами разом зі ОСОБА_4 в с. Буянки. При відтворенні обстановки та обставин події злочину, ОСОБА_5 на місці показав та розказав яким чином він зі ОСОБА_4 в с. Буянки вночі 18.06.2012 року вчинили заволодіння транспортними засобами. ( а.с. 40-46)

Крім того, з протоколу огляду місця події від 19.06.2012 року встановлено, що при огляді місця події на автомобілі ВАЗ вилучено відбитки пальців рук та біля автомобіля Газель сліди низу взуття. ( а.с. 10-14)

З протоколу виїмки від 20.06.2012 року видно, що у ОСОБА_5 було вилучено взуття, в якому він був вдягнутий 18.06.2012 року.

Висновками трасологічної експертизи № 32 від 29.06.2012 року встановлено, що слід низу взуття, вилучений при огляді місця події 19.06.2012 року по вул.. Центральна в с. Буянки, залишений взуттям з такою самою конструкцією, формою, розмірами підошви та таким самим рельєфним малюнком, що і підошва сандалії на ліву ногу, вилученої 20.06.2012 року у ОСОБА_5 під час проведення виїмки. ( а.с. 63-69)

З висновків дактилоскопічної експертизи № 30 від 25.06.2012 року встановлено, що придатний для ідентифікації слід нігтьової фаланги пальця руки, залишений нігтьовою фалангою пальця руки ОСОБА_4 ( а.с. 50-58)

Досліджені судом вказані докази вини ОСОБА_4 та причетності ОСОБА_15 до вчинення інкримінованих їм дій суд визнає такими, що зібрані у відповідності до вимог КПК України, є належними та допустимими.

Покази свідків ОСОБА_16М, яка є матірю підсудного ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_17, які є подругами ОСОБА_16, суд розцінює критично, оскільки ці покази суперечать іншим матеріалам справи, вказані свідки є зацікавленими особами та намагаються допомогти ОСОБА_4 уникнути відповідальності.

Кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_5 надійшла з обвинувальним висновком на розгляд до Ріпкинського районного суду 03.08.2012 року.

Під час судового розгляду справи, з огляду на поведінку підсудного ОСОБА_5, а також враховуючи дані про психічне нездоровя ОСОБА_5 та лист начальника СІЗО № 31, в якому утримується ОСОБА_5, щодо неадекватної поведінки останнього, судом 20.12.2012 року було призначено комісійну стаціонарну судово- психіатричну експертизу.

Відповідно до висновку комісійної додаткової стаціонарної судово психіатричної експертизи № 51 від 26.03.2013 року, в теперішній ОСОБА_5 страждає на легку розумову відсталість ( олігофренія ступені вираженої дебільності) з вираженими емоційно вольовими порушеннями. Даним захворюванням ОСОБА_5 страждає з раннього дитинства. Наявні у ОСОБА_5 ознаки легкої розумової відсталості з вираженими емоційно вольовими порушеннями належать до хронічного психічного захворювання. ОСОБА_15 на даний час за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Крім того, з мотивувальної частини вказаного висновку експертизи, вбачається, що комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_5 в період часу, до якого відносяться дії, в яких він підозрюється, страждав на вказане психічне захворювання і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Таким чином, при розгляді справи у суді було встановлено, що ОСОБА_5 під час вчинення суспільно небезпечних дій перебував у стані неосудності, що, у відповідності до ст. 316 КПК України, є підставою для продовження розгляду справи за правилами встановленими главою 34 цього Кодексу.

Вислухавши думку прокурора, захисників, потерпілого, підсудного ОСОБА_4 та його законного представника суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 18 КК України, субєктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 19 КК України осудною є особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Частиною 2 ст. 19 Кримінального кодексу України визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру.

Враховуючи наведене, ОСОБА_5 не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки не являється субєктом злочину, а отже, кримінальна справа відносно нього підлягає закриттю.

Згідно зі ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру, як госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Таким чином, враховуючи висновки судово психіатричної експертизи до ОСОБА_5, який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 289 КК України, слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Судом враховується рекомендація лікарів - психіатрів, яка міститься у висновках стаціонарної судово психіатричної експертизи № 51 від 26.03.2013 року про те, що ОСОБА_5 потребує застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад із звичайним наглядом.

ОСОБА_5 негативно характеризується по місцю навчання, фактично постійного місця проживання не має, незважаючи на зареєстроване місце проживання у гуртожитку Замглайського СПТУ, тому ОСОБА_5 слід залишити запобіжний захід тримання під вартою до поміщення у психіатричний заклад.

На підставі викладеного, керуючись ст. 94 ст.ст. 417, 420, 421, 424 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України закрити.

Застосувати до ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад із звичайним наглядом.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишити попередню тримання під вартою до моменту доставки його до психіатричного закладу.

Постанова може бути оскаржена захисником або на неї може бути внесено апеляційне подання прокурора протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Ріпкинського

районного суду ОСОБА_18