ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-217/11

Рядок статзвіту № 46

02 листопада 2011 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Піскунов В.М.

секретар - Яцук О.П., .

з участю прокурора - Бандури О.П.

представника потерпілих - ОСОБА_1

захисник

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1. ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 19 квітня 2011 року, біля 20 год., по надуманим мотивам, з метою вияснення відносин з ОСОБА_3, прибув до господарства її матері ОСОБА_4, яке розташоване по вул. Комсомольська, 10 в с.М.Любаша. Перебуваючи на місці, не зважаючи на висловлену йому останньою заборону входу в житло, з метою проникнення в приміщення, під час сварки, що продовжувалась на протязі 10-15 хвилин висловлювався в її адресу образливими словами та застосував до ОСОБА_5 фізичну силу, що виразилось в штовханні її руками в тулуб, але так як двері були зачинені з середини в приміщення не потрапив і з місця події пішов.

Продовжуючи свої протиправні дії, 20 квітня 2011 року, біля 3 год. ночі, з зазначених вище мотивів, повторно, прибув до житлового будинку ОСОБА_4, де грубо порушуючи громадський порядок та проявляючи особливу зухвалість, що продовжувалось на протязі 10-15 хв., використовуючи принесений з собою металевий цвяховиймач почергово взломав запірні пристосування в двох вхідних дверях та проник в житло. Перебуваючи на місці, висловлюючи образливі слова застосував фізичну силу та руками штовхнув ОСОБА_4, яка намагалась не пустити його в спальну кімнату, де відпочивали малолітні діти, від чого вона впала на підлогу, відчувши фізичну біль. Після цього оглянув житло та не виявивши в ньому ОСОБА_3 з місця події пішов.

В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_2 був грубо порушений громадський порядок та відпочинок громадян, пошкоджено майно, потерпілій заподіяна фізична біль, а також вчинене фізичне і психічне насилля до потерпілих та малолітніх членів їх сім'ї.

Продовжуючи свої протиправні дії, 20 квітня 2011 року, між 3 та 4 год. ночі, ОСОБА_2, розшукуючи ОСОБА_3 прибув до житлового будинку ОСОБА_6, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.М.Любаша, Костопільського району. Перебуваючи на місці, не зважаючи на нічний час, грубо порушуючи громадський порядок почав стукати у скло вікон, чим потурбував та розбудив всіх членів сім'ї потерпілого. Після того як ОСОБА_6 відчинив вікно, розбив скло в ньому та безпричинно, наніс удар кулаком руки в область обличчя останнього, чим заподіяв йому фізичну біль після чого з місця конфлікту втік.

В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_2 був грубо порушений громадський порядок та відпочинок громадян, пошкоджено майно, потерпілому заподіяна фізична біль, а також вчинене фізичне і психічне насилля до потерпілого, членів його сім'ї.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_2, здійснюючи розшук ОСОБА_3, між 3 та 4 год. ночі, прибув до місця проживання ОСОБА_7, до житлового будинку по вул. Дружби, 1 в с. М.Любаша, Костопільського району.

Перебуваючи на місці, ОСОБА_2 розбудив ОСОБА_7 з яким, спілкуючись перебував на подвір'ї господарства. Після прибуття до вказаного місця гр. ОСОБА_8, під час сварки, яка виникла між ними на грунті неприязнених відносин, убумовлених вчинками ОСОБА_2, останній грубо порушуючи громадський порядок та проявляючи особливу зухвалість наніс удар потерпілому цвяховиймачем, що мав при собі, в область голови, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я у вигляді забійної рани голови зліва.

В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_2 був грубо порушений громадський порядок та відпочинок громадян, вчинене фізичне насилля щодо потерпілого.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю та пояснив, що 19 квітня 2011 року зателефонував ОСОБА_3 з якою зустрічався і вважає, що дитина, яку вона народила його, але вона не відповідала. Вирішив піти до неї поговорити. Біля вхідних дверей стояла її матір ОСОБА_4, яка почала сваритись, била його віником та казала, щоб йшов з двору і відмовлялась покликати свою дочку ОСОБА_5. Тоді він пішов її шукати по селу. Вночі взяв в господарстві діда цвяховиймача і, повернувшись до будинку ОСОБА_5, через отвір між дверима та коробкою відігнув цвяха та проник всередину. ОСОБА_9 знаходилась її мати і сказала, що її немає вдома. Після цього пішов до будинку, де живе ОСОБА_6. Перебуваючи на місці, останній виглянув у вікно і сказав, що ОСОБА_5 в нього немає. Потім він хотів зачинити вікно, а він тримав недаючи це зробити. Той не втримав вікно, а він смикнув його. Рама вдарилась в стіну та розбилось скло. ОСОБА_9 він його вдарив кулаком в обличчя. Після цього зразу пішов до її першого чоловіка ОСОБА_7. Знав, що той тоді жив у своєї сестри на прізвище Бондаренко. Коли прийшов до будинку, то постукав у двері. Спочатку виглянув у вікно чоловік його сестри Бондаренко. Спитав його за ОСОБА_7 Після цього вийшов на ґанок ОСОБА_7 Він запитував чи не має в нього ОСОБА_5, але той сказав, що не знає де вона. В цей час в двір зайшов кум ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_8. Він став з ним сваритись і вдарив рукою в обличчя. Тоді він вдарив його цвяховиймачем по голові. ОСОБА_9 у нього цвяховиймач забрали і він втік з двору.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтвердила той факт, що 19 квітня 2011 року, коли вийшла на вулицю, то побачила, що біжить ОСОБА_2, так як з ним були раніше конфлікти, забігла в будинок та сказала дочці ОСОБА_9 зачинитись. Дочка зачинилась, а вона залишилась на ганку та стала в дверному проємі, не пускаючи ОСОБА_2 в будинок. Він її відштовхував та намагався потрапити в будинок, забіг у віранду, але в будинок потрапити не зміг, оскільки двері були замкнуті з середини. Сутичка тривала протягом 10-15 хв., після чого він побіг з двору. Біля 3 год. ночі, коли всі спали почула, що ОСОБА_2 ломає вхідні двері, дочка відкрила вікно, через яке в одній сорочці побігла до старшої дочки ОСОБА_10. Він зломав двері та увірвався, намагався зайти до спальні, де спали діти, але вона не пускала, тоді він вхопив руками її за одяг та штовхнув, від чого вона впала, а сам забіг у спальню, але не знайшовши дочки вибіг. Матеріальну шкоду відшкодовано.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона у 2010 році певний час зустрічалась та підтримувала інтимні стосунки з ОСОБА_2, спільних дітей вони на мають. В липні 2010 року перестала з ним підтримувати відносини, так як той став її бити. Так, 19 квітня 2011 року, біля 20 год. в будинок забігла мати і повідомила, щоб вона зачинялась, бо ОСОБА_2 йде до них. Вона зачинила двері на клямку, які ведуть з ганку в будинок, а мати залишилась на ганку та стала не пускаючи його в будинок. Між ними була сутичка, так як в будинок він не зміг потрапити, то пішов з двору. Біля 3 год. ночі, коли вони вже спали, мати почула, що він ломає вхідні двері і перепалює шнура. Вона її розбудила. Прокинулись також діти і стали плакати. Тоді вона відчинила вікно в кімнаті і не одягаючись в сорочці та боса побігла до своєї старшої сестри Галини. Вона зателефонувала чоловіку іншої сести ОСОБА_8 і теж йому повідомила про подію. Через деякий час до будинку Галини приїхав велосипедом ОСОБА_8 і її завіз додому.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 20 квітня 2011 року, біля третьої години ночі, на його мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_3 та повідомила, що ОСОБА_2 знову ломає двері в хату. Він вдягнувся та поїхав до них на велосипеді. Коли приїхав, то його в будинку вже не застав. Він поїхав на велосипеді за ОСОБА_3 до будинку Галини. Коли вертався з нею, то по дорозі зустріли ОСОБА_6 Він сказав їм, що ОСОБА_2 був вже в нього, шукав ОСОБА_3, розбив вікно і вдарив його в обличчя. Після цього він завіз ОСОБА_3 до їх будинку, а сам поїхав додому. По дорозі зайшов в двір до сусіда і на порозі побачив ОСОБА_2 та ОСОБА_7, які стояли на порозі. Коли він побачив ОСОБА_2, то запитав його щодо його поведінки. Наблизившись до нього той із-за спини витягнув цвяховиймача та вдарив ним його по голові. В нього з голови йшла кров і наступного дня він звертався до травматолога за медичною допомогою.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, якою підтримав покази дані ним на досудовому слідстві з приводу того, що в квітні 2011 року, біля 3 год ночі почув голосний звук у вікно, коли відкрив вікно, то в той момент хтось смикнув за віконну раму і розбив скло, в той же момент відчув удар в обличчя кулаком, від якого в нього почала тікти кров. Лише тоді побачив за вікном ОСОБА_2, який кричав "де ОСОБА_5", він відповів, що таких тут немає. Одягнувся і вийшов на вулицю, але його вже не було. Пройшов по дорозі в напрямку де живе ОСОБА_3 та зустрів ОСОБА_8, який розповів, що ОСОБА_2 там теж вчинив розбій. Претензій до підсудного не має.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_2 повністю визнає свою вину у вчиненні вказаного злочину, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду щодо доцільності дослідження інших обставин справи, його скоєння не надходило, і вони ніким не оспорюються, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд вважає, що відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України дослідження доказів у більшому обємі по даній справі є недоцільним.

Суд, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, вважає, що вина підсудного ОСОБА_2., яка виразилась в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю доведена повністю.

Органами досудового слідства його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України.

При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного та конкретні обставини справи.

Обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Помякшуючими обставинами є вчинення злочину вперше, часткове відшкодування збитків.

По місцю проживання підсудний характеризуєються негативно.

Потерпілою ОСОБА_3 заявлено цивільний позов до підсудного ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 грн., який в ході судового слідства потерпілою було зменшено до 15000 грн.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до підсудного ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3800 грн. та моральної шкоди в розмірі 20000 грн. В ході судового слідства сума моральної шкоди потерпілою була зменшена до 10000 грн., а сума матеріальна шкоди зменшена до 500 грн., яка була виплачена підсудним згідно розписки від 01.11.2011 року.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до підсудного ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 грн., який в ході судового слідства потерпілим було зменшено до 8000 грн.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Заслухавши покази підсудного та потерпілих, дослідивши подані докази, суд вважає, що цивільні позови підлягають до часткового задоволення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди у відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує фізичні та душевні страждання потерпілих та вважає позов в цій частині обгрунтованим частково.

У відповідності до ст. 75 КК України суд враховуючи тяжкість злочину, особу винного, вчинення злочину вперше, часткове відшкодування збитків та інші обставини справи приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, прийнявши рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323, 324, 299 КПК України, ст.1167 ЦК України, ст. ст. 75, 76 КК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та обрати йому покарання у виді 2 роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Покласти на засудженого обовязок, передбачений п. 2, 3 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_2 „підписка про невиїзд залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2000 (дві тисячі) грн. відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 2000 (дві тисячі) грн. відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 2000 (дві тисячі) грн. відшкодування моральної шкоди.

Речові докази шнурівку та цвяховиймач (а.с. 93) - знищити, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд. .

Суддя: Піскунов В.М.