В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представник потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0009689 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки: села Великий Крупіль, Баришівського району, Київської області, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, непрацюючої, заміжньої, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимої,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , 01.07.2015 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, перебувала в приміщенні магазину «Бершка», що розташований у ТЦ «Скаймол», за адресою: м. Київ, пр-кт Ватутіна, 2-Т, де в неї виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Бершка Україна».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Бершка» з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, взяла з полиць магазину: футболку, артикул 7956/922/400/01, вартістю 80 гривень 56 копійок; футболку, артикул 7954/404/251/01, вартістю 78 гривень 26 копійок; футболку, артикул 2240/831/803/01, вартістю 119 гривень 40 копійок; штани, артикул 0176/335/480/03, вартістю 160 гривень 66 копійок; топ, артикул 3969/810/800/01, вартістю 175 гривень 01 копійка та шкіряну куртку і пішла до примірочної. Знаходячись всередині примірочної, ОСОБА_5 , дістала зі своєї сумки манікюрні ножиці та скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, почала зрізати захисні кліпси, бирки та цінники з вищезазначеного одягу. Зрізані захисні кліпси, бирки та цінники ОСОБА_5 поклала до кишені вищезазначеної шкіряної куртки.

Після цього, ОСОБА_5 , помістила футболки, штани, топ до власної сумки, а шкіряну куртку взяла в руки та вийшла з примірочної.

Продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , підійшла до вішалки та повісила на неї шкіряну куртку, в кишені якої знаходились захисні кліпси, бирки та цінники та направилась до виходу з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Тримаючи в руках сумку, в якій знаходилась викрадені речі на загальну суму 613 гривень 89 копійок, ОСОБА_5 , не розрахувавшись за них, вийшла з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », тим самим виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак свій злочинний намір довести до кінця не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки, пройшовши межі сигнальної рамки, яка спрацювала була затримана охоронцем магазину.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі, кваліфіковані вірно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

У судовому засіданні учасниками кримінального провадження надано суду угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0009689 від 02.07.2015 року, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди представник потерпілого та обвинувачена у кримінальному провадженні № 0009689 за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначених діяннях. Представник потерпілого ОСОБА_4 відмовився заявляти цивільний позов в зв`язку з відшкодуванням завданого збитку. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Також, у даній угоді зазначені роз`яснені представнику потерпілого та обвинуваченій наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні з`ясовано, що представник потерпілого розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачена і представник потерпілого підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між представником потерпілого та обвинуваченою угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 23 вересня 2015 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0009689 від 02.07.2015 року.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Речовий доказ у кримінальному провадженні футболку, артикул 7956/922/400/01; футболку, артикул 7954/404/251/01; футболку, артикул 2240/831/803/01, штани, артикул 0176/335/480/03; топ, артикул 3969/810/800/01 - залишити у володінні ТОВ «Бершка Україна»; ножиці манікюрні, які зберігаються в камері схову речових доказів Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві - знищити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: