№ 1-226/07 ВИРОК
26 вересня 2007 року. Кременчуцький
районний суд Полтавської області
в складі: головуючого - судді Кузнецова А.В.
при секретарі Харченко Ю.Б.
з участю прокурора Бровко Г.В.
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженець м. Кременчука Полтавської області, українець,
громадянин України, освіта середня , не одружений, не працює, проживає АДРЕСА_1, не судимий, в
скоєні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України,
ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей.
відповідно до рішення Кременчуцького райсуду
Полтавської області від 5.06.2003 року зобов'язаний сплачувати аліменти на
користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2народження
та доньки ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_3народження в розмірі 1/3 частини всіх видів його
доходів, щомісячно, починаючи з 5 червня 2003 року до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття,
тобто до 7 травня 2017 року, після чого в розмірі 1/4 частини до досягнення
дочкою ОСОБА_4 повноліття, але не менше 1/4 неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, щомісячно. Однак ОСОБА_1 з червня 2003 року злісно ухиляється від
сплати коштів на утримання дітей, ніде не працює, матеріальної допомоги сім'ї
не надає і станом на 1 липня 2007 року допустив заборгованість по аліментам в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю і дав свідчення
відповідно до викладеного формулювання обвинувачення, пояснюючи, що на обліку в
службі зайнятості не перебуває, з оплат за виконання робіт поднайму допомогу на
утримання дітей не надавав, в цей час оформляється на роботу і обіцяє повністю
сплатити заборгованість, в скоєному розкається.
визнання вини, винність підсудного повністю підтверджується матеріалами справи,
які є належними , допустимими і достатніми.
зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про винність
підсудного ОСОБА_1 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дітей. Його дії підлягають кваліфікації за ст. 164 ч. 1 КК
покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого
особу винного ОСОБА_1, який по місцю проживання характеризується позитивно, не
працює, раніше не судимий, щиро кається у скоєному, що є обставиною, яка
пом'якшує покарання.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З врахуванням наведеного
та всіх обставин справи, думки потерпілої яка не наполягає на суворому
покаранні, суд вважає, що підсудний ОСОБА_1 підлягає покаранню у вигляді
висновку ВКК ОСОБА_1 потребує
лікування від алкоголізму, однак враховуючі, що підсудний добровільно пройшов
курс лікування, суд не вважає за необхідне застосовувати ст. 96 КК України.
Міру запобіжного заходу слід залишити попередню -
підписку про невиїзд.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_1 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України й призначити йому покарання у
вигляді 100 /сто/ годин громадських робіт.
Запобіжний захід до ОСОБА_1
залишити попередній - підписку про невиїзд.
На вирок може бути подана апеляція
до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький
районний суд протягом п'ятнадцяти діб.