ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015 р. Московський районний суд м. Харкова в складі судової колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого,не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-14.10.1986 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140 КК України (ред.1960 р.) до 3 р. позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 16.07.1992 р. Московського районним судом м. Харкова по ст. 140, ст. 229-6 ч. 2, ст. 43 до 2 р.виправних робіт;

-20.07.1994 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 229-6, 43 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-06.05.1999 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 229-6 КК України до 2 р. позбавлення волі;

-28.05.2013 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 355, ч. 2 ст. 307, ст. 69, 70 ч.1 КК України до 4 р.9 міс. позбавлення волі,звільненого з місць позбавлення волі

у скоєні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

встановив:
05.08.2014 р.,близько 14:30 год., ОСОБА_8 , знаходячись біля торговельного кіоску, який розташований навпроти будинку АДРЕСА_3 , діючи з корисливих спонукань, маючи злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном шляхом підпалу з проникненням в торговий кіоск, з раніше заготовленою легкозаймистою сумішшю, підійшов до вікна вказаного торгового кіоску та для привертання уваги продавця ОСОБА_6 постукав у вікно.

ОСОБА_6 відкрила вікно торгового кіоску і в цей час ОСОБА_8 вилив на вікно та віконну раму торгового кіоску легкозаймисту суміш, яку перед цим підпалив. Підпалена легкозаймиста суміш потрапила на тіло ОСОБА_6 , внаслідок чого, остання отримала великі глибокі опіки голови, обличчя, шиї, тулуба, нижніх кінцівок ЗАБ-4, ступеню 45 (30%) поверхні тіла, ураження дихальних шляхів, які відповідно висновку судово-медичної експертизи №801-А/14 від 29.08.2014 р. утворились від дії термічного агенту полум*я та відносяться до тяжких тілесних пошкоджень по критерію небезпечності для життя в момент їх заподіяння.

Після чого, ОСОБА_8 не чекаючи результату від підпалу та побачивши, що його дії стали очевидними для людей,які перебували поблизу місця злочину, не бажаючи бути затриманим, з місця скоєння злочину зник.

Обвинувачений свою винуватість у скоєні злочину не визнав, стверджував, що злочину він не скоював. В ході судового розгляду пояснив суду, що систематично вживає наркотичні засоби та для їх виготовлення купував у кіоску, що розташований навпроти будинку

АДРЕСА_3 насіння, тому, продавців цього кіоску знав. 05.08.2014 р. він подзвонив потерпілій на ім.*я Лара та попросив залишити йому насіння. Приблизно о 14 год. зі своїми знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 він пішов до кіоску, де попросив знайомих постояти за кіоском, а сам з правого боку підійшов до вікна кіоску, але, відтіль вилетів пакет з підпаленою сумішшю, якій кинув незнайомий чоловік; після чого, він та його знайомі одразу залишили це місце.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши надані прокурором докази, які є належними та допустимими, вважає винуватість ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення доведеною.

Винуватість обвинуваченого підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила суду, що 05.08.2014 р. днем вона знаходилась в приміщенні торговельного кіоску, колі на стук вона відчинила вікно, то на неї полилась підпалена суміш. Вона побачила ОСОБА_8 , якій був постійним покупцем протягом певного часу та неодноразово купував в цьому кіоску розчинник, насіння. ОСОБА_8 ще двічі бризнув з баклажки на неї речовиною, внаслідок чого у неї запалився одяг. Вона відчинила двері, вибігла з кіоску і побачила, що ОСОБА_8 та ще двоє чоловіків убігають. На вулиці полум*я поширилось, у неї згорів одяг, білизна, обличчя, волосся, і вона отримала глибокі опіки тіла, ураження дихальних шляхів.

Свідок ОСОБА_11 , будучи допитана судом, пояснила, що вона проживала разом з ОСОБА_8 , що він вживає наркотіки та у серпні 2014 р. під час сварки, він розповів їй, що облив підпаленим розчинником продавця кіоску, де продавали насіння маку для того, щоб продавець вибігла з приміщення, а він зміг би вкрасти насіння. Вона здійснила аудіозапис цієї розмови та передала її працівникам міліції.

Аудіозапис розмови від 12.08.2014 р. залучений до провадження в якості речового доказу.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що 05.08.2014 р. днем, він разом зі знайомим ОСОБА_13 їхав на роботу. Колі вони підійшли до зупинці громадського транспорту, що знаходиться на пр. 50-років СРСР в м. Харкові, побачили, як мимо них пробігли троє незнайомих чоловіків, які закривали одягом свої обличчя; також побачили, що з торговельного кіоску йде дим, а біля кіоску знаходиться обгоріла жінка. Вони викликали міліцію, швидку та пожежних.

Аналогічні свідчення надав суду свідок ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_14 підтвердила в суді, що вона навідувала потерпілу ОСОБА_6 у лікарні і та їй розповіла, що напад на неї скоїв ОСОБА_8 , що він прийшов зі своїми знайомими до кіоску, облив її підпаленим розчинником. Вона також знає обвинуваченого як особу, що вживає наркотичні засоби і неодноразово купував в цьому кіоску інгредієнти для їх виготовлення.

Як впливає з даних протоколу, 05.08.2015 р. був проведений огляд місця події - торговельного кіоску, розташованого на зупинці громадського транспорту навпроти будинку №229 по пр. 50-років СРСР в м. Харкові і зафіксовано, що під металевим віконцем є сліди плавлення пластику, які вкрити сажею; що в приміщенні кіоску знаходяться ємкості з розчинниками, поліетиленові пакети з маковим насінням, тощо, що зафіксовано фототаблицею.

В ході огляду з кіоску були вилучені зошит з записами, фрагменти паперів зі записами, обгорілій одяг, пляшки з рідиною.

Відповідно висновків судово-химічних експертиз №1612 від 25.08.2014 р. та №1613 від 25.08.2014 р. вилучені з кіоску рідина, насіння маку до наркотичних, психотропних речовин або прекурсорів не відносяться.

Як впливає з висновку судово-медичної експертизи №801-А/14 від 29.08.2014 р. потерпіла ОСОБА_6 внаслідок подій, що малі місце 05.08.2014 р. отримала великі глибокі опіки голови, обличчя, шиї, тулуба, нижніх кінцівок ЗАБ-4, ступеню 45 (30%) поверхні тіла, ураження дихальних шляхів, які утворились від дії термічного агенту полум*я та відносяться до тяжких тілесних пошкоджень по критерію небезпечності для життя в момент їх заподіяння.

Судом були досліджені доводи обвинуваченого, приведені ним у підтвердження своєї невинності у скоєні розбою з підпалом.

Так, ОСОБА_8 вказав суду, що для закупівлі в кіоску інгредієнтів для виготовлення наркотику у нього булі гроші, тому, підстав для нападу у нього не було; що підпаленої сумішшю потерпілу міг облити іншій чоловік, якій був незадоволений якістю проданого йому насіння; що на його одягу слідів легкозаймистої суміші, на руках слідів опіків не знайдено; що свідки не бачили у нього в руках ніяких предметів. Потерпіла не мала можливості його бачити через вузьке віконце, не встановлено якій предмет згорів на місце злочину.

Суд не може взяти до уваги приведені доводи обвинуваченого, оскільки, вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, в суді свідок ОСОБА_15 пояснив, що 05.08.2014 р. він з ОСОБА_8 вирішили виготовити та вжити наркотик; для чого, вони з ОСОБА_8 та ОСОБА_16 , ОСОБА_16 пішли до кіоску за насінням. Там він з ОСОБА_10 залишився чекати біля вхідних дверей, а ОСОБА_8 пішов до вікна кіоску, щоб у якого-небудь наркомана відібрати насіння; одразу після уходу обвинуваченого он почув шум, крик, побачив дим та що ОСОБА_8 убігає. Після чого, він з ОСОБА_10 теж зник з місця.

Іншій свідок ОСОБА_16 , допитаний судом теж підтвердив, що він вживав наркотики разом з ОСОБА_8 та у серпні 2014 р. останній запропонував йому в кіоску, де вони постійно купували насіння маку, купити насіння, а його брату та сожительки сказати, що вкрали. При цьому, у обвинуваченого та у нього були гроші. Біля кіоску він з іншими особами залишився чекати біля вхідних дверей, а ОСОБА_8 пішов до вікна, та одразу почулись крики, шум; після чого, вони зникли з місця пригоди.

Отже, зазначені свідки підтвердили суду, що саме ОСОБА_8 знаходився біля вікна торговельного кіоску, та одразу, коли він туди підійшов стався напад на ОСОБА_6 з її підпалом.

У зв*язку зі зміною показань свідками, судом булі досліджені письмові докази- протоколи допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та встановлено, що під час досудового слідства вони прямо вказували, що ОСОБА_8 , йшов до продавця кіоску, маючі при собі пляшку з рідиною, а коли повернувся, розповів їм, що облив цією рідиною кіоск, реалізатора та підпалив їх.

Тому, зміну в суді свідками ОСОБА_15 , ОСОБА_16 своїх показань, та їх твердження про наявність у обвинуваченого грошей, про те, що обвинувачений не має відношення до злочину, суд розцінює як солідарність з обвинуваченим та надання йому допомоги з метою ухилення від покарання.

З цих підстав суд визнає достовірними та приймає до уваги показання, які надані свідками ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і викладені в протоколах допиту від 14.08.2014 р. та від 13.08.2014 р.

По друге. Як вбачається з висновку експерту №44 від 02.09.2014 р., та з прослуховування аудіозапису в ході судового розгляду ОСОБА_8 , в ході приватної розмови зі своєю жінкою вказував, що саме він скоїв напад на продавця кіоску та облив її розчинником.

Обвинувачений в суді підтвердив, що дійсно розмова з ОСОБА_11 , в ході якої він зізнавався у нападу на кіоск та підпалу відбувалась.

По далі. Як впливає з протоколу огляду речей, вилучених з місця події (торговельного кіоску), обвинувачений був постійним покупцем насіння та мав борг, про що свідчить запис «лелик 47 гр. Света долг+28 гр.»
Потерпіла ОСОБА_6 причин обмовляти обвинуваченого не має; протягом всього часу розслідування давала послідовні, стабільні показання, особисто впізнав обвинуваченого та вказуя на нього як на особу, що скоїла напад.

Її показання узгоджуються з іншими доказами по справі та не суперечать фактичним обставинам; у суду немає підстав для сумніву в їх достовірності.

Сам обвинувачений не заперечував, що вживає наркотичні засобі тривалий час, що був постійним покупцем даного кіоску, що на час підпалу знаходився безпосередньо біля вікна кіоску.

Ані свідок ОСОБА_12 , ані свідок ОСОБА_13 , які прибули на місце

пригоди одразу, інших осіб, крім трьох чоловіків, які перебігали шлях закривши обличчя, не бачили.

Вищевикладене дозволяє суду зробити висновок про необґрунтованість доводів обвинуваченого про його невинність.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_8 за ч.4 ст.187 КК України, оскільки, він скоїв напад на потерпілу ОСОБА_6 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров*я особи, яка зазнала нападу, з заподіянням їй тяжких тілесних ушкоджень.

Судом вивчалась особа обвинуваченого і встановлено, що він раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває; перебуває на обліку у нарколога, не працює.

Обставин, які пом*якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При визначенні покарання, суд враховує: по-перше, характер та ступень тяжкості скоєного злочину, якій відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, по друге, тяжкість наслідків від скоєного злочину у вигляді спотвореного обличчя потерпілої, які неможливо виправити та отримання нею 2 групи інвалідності; думки потерпілої, фактичних обставин справи і приходить до висновку про призначення покарання в межах санкції статті КК України, за якою засуджується.

По справі потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

В обґрунтування цивільного позову потерпіла вказала, що внаслідок отримання тілесних ушкоджень вона стала інвалідом 2 групи, має обмеження у праці, у неї спотворено обличчя, вона потребує тривалого лікування та до теперішнього часу не одужала, їй необхідна косметологічна операція, Після отриманих травм вона тривалий перебувала на лікуванні у 4-ї міської лікарні, їй проведено декілька операцій; була вимушена купувати спеціальну білизну (компресійну), мазі, проходити реабілітацію, призначену лікарями. Загалом на своє лікування за цей період вона витратила 83 762 гр.40 коп.

Стверджує, що злочином їй була спричинена непоправна морально шкода: вона стала інвалідом, її життя порушено, вона переносить тяжкі фізичні і моральні страждання, отримані нею тілесні пошкодження на обличчі мають непоправні наслідки; вона вимушена докладати багато зусиль для поновлення попереднього способу життя. Моральну шкоду оцінює в грошовому еквіваленті в 200 000 гр.

Обвинувачений цивільний позов не визнав і стверджував, що шкоду потерпілий не спричиняв.

Суд, вивчивши надані письмові докази: медичні висновки, платіжні чеки, довідки МСЄК та довідки медичних установ, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню.

Так, потерпілою ОСОБА_6 на лікування отриманих травм відповідно призначень лікарів витрачені гроші в загальної сумі 83 762 гр. 40 коп., що і підлягає відшкодуванню винною особою.

Відповідно до статті 23 ЦК України «1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 2)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв*язку з протиправною поведінкою щодо неї самої…»
Відшкодування моральної шкоди проводиться відповідно до правил статті 1167 ЦК України.

Потерпілої в результаті злочину була спричинена моральна шкода, розмір цієї шкоди у грошовому еквіваленті, визначеної потерпілою, суд вважає розумним, справедливим та співрозмірним з перенесеними нею моральними стражданнями.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

По справі є судові витрати за проведення експертиз в сумі 2263 гр.32 коп., що суд стягує з винної особи на користь держави.

При обранні обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд враховує обставини, що викладені в ст.178 КПК України та залишає тримання під вартою в СІЗО м.Харкова; строк відбування покарання повинен враховуватись, починаючі з часу затримання, тобто, з 13 серпня 2014 р.

Керуючись ст.ст. 128, 368, 373, 374, 475 КПК України, 1167 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_8 винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та призначити покарання у вигляді 12 (дванадцати) років позбавлення воли, с конфіскацією майна.

Строк відбування покарання враховувати з 13.08.2014 р.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 (ІН НОМЕР_1 )на користь ОСОБА_6 83 762 гр.40 коп. в рахунок відшкодування матеріальної школи та 200 000 гр. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 (ІН НОМЕР_1 ) на користь держави 2263 гр.32 коп. в рахунок судових витрат за проведення судових експертиз.
Речові докази, що знаходяться у камері схову Московського РВ ХМУ УМВСУ в Х/обл.- знищити; диск з аудиозаписом залишити в матеріалах справи.

Запобіжний захід залишити тримання під вартою в СІЗО м. Харкова.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

ГОЛОВУЮЧІЙ СУДДЯ: ОСОБА_17 .

СУДДІ:

ОСОБА_18 .