Котелевський районний суд Полтавської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2010 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Цвітайла П.В.,

при секретарі Дрижирук Л.М.,

за участю прокурора Кравченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва Полтавської області клопотання ОСОБА_1, про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Котелевського районного суду від 11 травня 2010 року, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту;-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Котелевського районного суду від 11 травня 2010 року, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, посилаючись на те, що ними пропущений строк на апеляційне оскарження з поважних причин, оскільки працівники ІТТ при Котелевському РВ ГУ МВС України в Полтавській області не відправили його скаргу.

У відкрите судове засідання ОСОБА_1 не зявився про час та місце розгляду вище зазначеного клопотання повідомлений у встановленому законом порядку.

Прокурор Кравченко Ю.О., який брав участь у судовому засіданні по розгляду клопотання ОСОБА_1, про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Котелевського районного суду від 11 травня 2010 року, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, зазначив, що клопотання ОСОБА_1, задоволенню не підлягає, так-як він був ознайомлений з порядком оскарження постанови про взяття його під варту і ніякої скарги на постанову взагалі не подавав.

Згідно з ч. 2 ст. 353 КПК України у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку.

Постанова Котелевського районного суду від 11 травня 2010 року, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_1 проголошено 11 травня 2010 року, де був присутній і сам ОСОБА_1, якому розяснювалося право на оскарження і відразу після її виготовлення, того ж дня ОСОБА_1 та працівникам ІТТ були вручені копії постанови, про що свідчать відповідні розписки в матеріалах подання (а.с. 32,34).

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1, який посилається на те, що він скаргу подав 13 травня 2010 року, працівники ІТТ її не відправили, оскільки відповідно до відповіді т.в.о начальника Котелевського РВ ГУ МВС України в Полтавській області за № 3979 від 15 липня 2010 року, ОСОБА_1, перебуваючи в ІТТ при Котелевському РВ ГУ МВС України в Полтавській області 13 травня 2010 року написав 4 звернення: 2 в Міністерство хорони здоровя України, 1 уповноваженому з прав людини в Україні, 1 в обласну прокуратуру. Всі вони 15 травня 2010 року були направлені адресатам (вих.. №№ П-17, П-18, П-19, П-2-). Звернень до Апеляційного суду Полтавської області від ОСОБА_1 не надходило.

Суд, вважає, що ОСОБА_1 права на оскарження постанови ніхто не позбавляв, ніяких обєктивних перешкод щодо направлення скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом трьох діб у нього не було.

Системно дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що пропущення строку на подання апеляційної скарги, відбулося не з поважних причин, а тому у задоволенні клопотання ОСОБА_1, про відновлення пропущеного строку на подання апеляції, слід відмовити.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 349, 353 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні ОСОБА_1, про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, відмовити.

Постанова, може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом пятнадцяти діб з моменту її проголошення, а особі, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії.

Суддя