ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2008р. Суддя Печерського
районного суду м.Києва Литвинова І.В., при секретарі Горкавій В.Ю., за участю
прокурора Алахвердієва Ш.І., адвоката ОСОБА_1, розглянувши подання слідчого слідчого відділу Управління СБ
України у м. Києві старшого лейтенанта юстиції Ведмідь В.А. про обрання
відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту,-

В С Т А Н О В И В :

Дана кримінальна справа порушена 7 лютого 2008 року за
фактом вчинення організації незаконного переправлення осіб через державний
кордон України, тобто за ознакам злочину, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК
України.

8 лютого 2008 року в рамках вказаної кримінальної справи
було порушено кримінальну справу стосовно громадянина Республіки Пакистан
ОСОБА_2 та громадянина України ОСОБА_3 за фактом вчинення ними повторно, за
попередньою змовою групою осіб організації незаконного переправлення осіб через
державний кордон України, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,
яка була об'єднана в одне провадження за №1253.

Як
вбачається з матеріалів кримінальної справи, проведеним у справі досудовим
слідством встановлено, що в січні 2008 року громадянин Республіки Пакистан
ОСОБА_2 у м. Києві, умисно, з метою сприяння незаконному переправленню осіб
через державний кордон України вступив в попередню змову з громадянином України
ОСОБА_3 та іншими невстановленими особами та вчинив злочин за наступних
обставин.

Так, в
січні 2008 року ОСОБА_2 погодився на пропозицію невстановлених осіб за грошову
винагороду забезпечити в м. Києві зустріч і проживання іноземних громадян,
незаконно переправлених через державний кордон України, з метою подальшого
незаконного вивезення їх з України в країни Західної Європи.

В
подальшому, наприкінці січня 2008 року, на території м. Києва ОСОБА_2, діючи за
попередньою змовою з невстановленими особами та готуючись до вчинення злочину,
звернувся до ОСОБА_3 з проханням допомогти йому зустріти іноземних громадян,
незаконно переправлених через державний кордон України, та забезпечити їх
проживання в м. Києві до моменту подальшого незаконного вивезення з України в
країни Західної Європи. З вказаною пропозицією ОСОБА_3 погодився.

Надалі,
в останніх числах січня 2008 року ОСОБА_2, реалізовуючи спільний злочинний
намір, взяв в оренду квартиру АДРЕСА_1.

Після
цього, 29 січня 2008 року ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3, діючи за попередньою змовою
з невстановленими особами, прибув до ресторану «Макдональдс», розташованого
поряд з залізничним вокзалом м. Києва, де зустріли громадянина Республіки
Пакистан ОСОБА_4, якого невстановлені особи незаконно, без необхідних
документів і дозволу відповідних органів державної влади України, переправили з
Російської Федерації через державний кордон України.

Цього ж
дня ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_3, діючи за попередньою змовою групою осіб та
реалізовуючи спільний злочинний намір, перевезли вказаного вище нелегального
мігранта в квартиру АДРЕСА_1, де забезпечили його тимчасове переховування від
правоохоронних органів до моменту подальшого незаконного вивезення його з
України в країни Західної Європи.

Крім
того, в січні 2008 року невстановлені особи, діючи за попередньою змовою з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, незаконно без необхідних документів і дозволу відповідних
органів державної влади України, переправили з Російської Федерації через
державний кордон України громадян Республіки Пакистану ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та 30
січня 2008 року доставили їх до будинку АДРЕСА_1, де передали ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які розмістили їх у квартирі НОМЕР_1 даного будинку та забезпечили їх
тимчасове переховування до моменту подальшого незаконного вивезення з України в
країни Західної Європи.

В січні
2008 року невстановлені особи, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, незаконно, без необхідних документів і дозволу відповідних органів
державної влади України, переправили з Російської Федерації через державний
кордон України громадян Республіки Пакистану ОСОБА_7, ОСОБА_8 і громадян
Республіки Індія ОСОБА_9, ОСОБА_10 та 31 січня 2008 року доставили їх до
будинку АДРЕСА_1, де передали ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які розмістили вказаних
нелегальних мігрантів у квартирі НОМЕР_1 даного будинку і забезпечили їх
тимчасове переховування від правоохоронних органів до моменту подальшого
незаконного вивезення з України в країни Західної Європи.

31 січня
2008 року ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_3, діючи за попередньою змовою з
невстановленими особами, прибули в посольство Республіки Пакистан в м. Києві, де
зустріли громадян Республіки Пакистан ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, яких невстановлені особи незаконно, без
необхідних документів і дозволу відповідних органів державної влади України,
переправили з Російської Федерації через державний кордон України, і пообіцяли
їм незаконно переправити через державний кордон України в країни Західної
Європи.

Цього ж дня, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3, діючи за
попередньою змовою з невстановленими особами та реалізовуючи спільний злочинний
намір, перевезли вказаних вище нелегальних мігрантів у квартиру АДРЕСА_1, і
забезпечили їх тимчасове переховування до моменту подальшого незаконного
вивезення їх з України в країни Західної Європи.

Після
цього, 01 лютого 2008 року ОСОБА_2, продовжуючи реалізовувати спільний
злочинний намір, з метою подальшого переховування на території м. Києва
нелегальних мігрантів взяв в оренду квартиру АДРЕСА_2.

02
лютого 2008 року, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3, діючи за попередньою змовою групою
осіб та реалізовуючи спільний злочинний намір, перевезли вказаних вище
нелегальних мігрантів з квартири АДРЕСА_1 у квартиру АДРЕСА_2, де забезпечили
їх тимчасове переховування від правоохоронних органів до моменту подальшого
незаконного вивезення їх з України в країни Західної Європи.

06
лютого 2008 року зазначені вище нелегальні мігранти були виявлені у квартирі
АДРЕСА_2 співробітниками правоохоронних органів України.

8 лютого 2008 року за підозрою у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України у порядку ст. 115 КПК України затримано
ОСОБА_2.

9 лютого 2008 року ОСОБА_2 було пред'явлено обвинувачення
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Допитаний як обвинувачений ОСОБА_2 з постановою про
притягнення його як обвинуваченого ознайомився, проте відмовився давати
будь-які свідчення на підставі ст. 63 Конституції України.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні вищевказаного злочину
підтверджується зібраними під час
досудового слідства доказами в їх сукупності, а саме:

- показами
обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він за попередньою змовою з ОСОБА_2 вчинив
організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України в
кінці січня на початку лютого 2008 року;

- показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4,
ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11,
ОСОБА_16, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про те,
що ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 зустрічали їх в м. Києві, надавали їм житло,
забезпечували необхідними продуктами, надавали поради щодо переправлення їх до
країн Західної Європи. Піч час проведення впізнання вищезазначені нелегальні
мігранти впізнали ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

- показами ОСОБА_18 про те, що ОСОБА_2
орендував квартири за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, в яких проживали
нелегальні мігранти на території України.

Вивчивши подання та матеріали кримінальної
справи, вислухавши думку затриманого та його адвоката, які заперечували проти
обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, пояснення слідчого, який
обгрунтував подання, думку прокурора, який підтримав подання, вважаю, що
подання підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене і приймаючи до
уваги, що ОСОБА_2 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у
вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, на даний час
знаходиться на іспитовому строку за вчинення ідентичного злочину і те, що він
не є громадянином України, а іноземцем, його вік та стан здоров'я не
перешкоджають утриманню під вартою, враховуючи наявність достатніх підстав
вважати, що перебуваючи на волі, він буде намагатися ухилитися від слідства і
суду, перешкоджати встановленню істини по справі та продовжувати злочинну
діяльність.

Керуючись ст.
ст. 130, 148, 149, 150, 155, 165-2 КПК
України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання
задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Карнан (Пакистан), громадянина Пакистану,освіта середня, тимчасово
безробітного, одруженого,має неповнолітню дочку, 1994 р.н., та сина, 2006 р.н.,
осудженого Печерським районним судом м. Києва 16.10.06за ч. 2 ст. 332 КК
України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим
строком 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 - запобіжний захід у вигляді взяття під
варту та утримувати його у Київському СІЗО №13 Управління Державного
департаменту України з питань виконання покарань в м.Києві та Київській
області.

Контроль за виконанням постанови в
частині обрання щодо ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під
варту покласти на Прокурора міста Києва.

На постанову може бути подана апеляція до
Апеляційного суду м.Києва протягом трьох діб з дня її винесення.

Суддя