Справа № 129/1303/15-к
Провадження по справі № 1-кп/129/149/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" червня 2015 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000284 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 (зареєстрованого проживаючим АДРЕСА_2 ), українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, судимого 18.12.1995 року Гайсинським районним судом за ч.2 ст. 140, ч.2 ст.141, ст.42 КК України ( в ред. 1960 р.) до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, на підставі ст.46-1 КК України покарання відстрочено на 2 роки, 26.01.1996 року Гайсинським районним судом за ч.2 ст. 206 КК України ( в ред. 1960 р. до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, 03.09.1999 року Гайсинським районним судом за ч.3 ст. 81, ч.1 ст.118, ч.1 ст.196-1, ст.42 КК України ( в ред.1960 р.) до позбавлення волі на строк 6 років, 06.06.2000 р. Вінницьким районним судом за ч.2 ст.183-3 ст.43 КК України (в ред.1960 р.) до позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці, 15.02.2006 р. Гайсинським районним судом за ч.2 ст.187 КК України до 1 місяця виправних робіт, 18.05.2007 року Апеляційним судом Вінницької області за ч.3 ст.187 КК України до позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців, звільнений 22.10.2014 р. по відбуттю покарання; про обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

В кінці лютого 2015 року ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_3 , повторно вчинив викрадення чужого майна, скористався тим, що за ним ніхто не спостерігає і таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_5 гроші в сумі 600 грн..

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

06.05.2015 року між потерпілим ОСОБА_5 і підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

За цією угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України. Обвинувачений усунув шкоду завдану потерпілому.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений злочин у виді позбавлення волі на строк два роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України із випробуванням із іспитовим строком один рік та покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, та отримана згода підозрюваного на його призначення.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Відповідно до ст. 314 КПК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги КПК України та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді про примирення покарання.

Потерпілий звернувся до суду з заявою про затвердження укладеної угоди.

Обвинувачений просив затвердити вказану угоду про примирення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе обов`язки, відповідно до угоди.

Згідно ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_4 злочин є середньої тяжкості.

Суд, переконався, що умови угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, що укладена угода про примирення є добровільною, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

З урахуванням наведеного, обставин справи, особи обвинуваченого, який вчинив злочин середньої тяжкості, дав згоду на застосування узгодженого покарання, приймаючи до уваги обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення між потерпілим і обвинуваченим та призначити обвинуваченому визначене в угоді покарання у виді позбавлення волі на строк два роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України із випробуванням із іспитовим строком один рік та покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

присудив:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 укладену 06.05.2015 року у кримінальному провадженні № 0000284.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому, узгоджене сторонами угоди про примирення від 06.05.2015 року, покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Застосувавши ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекціюВирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області;

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: