АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/317/15 Справа № 705/657/15-к Категорія: ст. 539 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддів при секретарі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2015 року про відмову у задоволенні клопотання про застосування амністії, -

в с т а н о в и л а :
Вироком апеляційного суду Миколаївської області від 22.08.2013 року, змінено вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.05.2013 року щодо ОСОБА_7 , та засуджено останню за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ч. 1 ст. 311, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією ? частини майна, та штрафу в сумі 850 грн., яке виконується самостійно. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднане покарання за вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 16.01.2012 року, та остаточно призначено покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, та штрафу в сумі 850 грн., яке виконується самостійно. Початок строку відбування покарання: 13.11.2012р., закінчення строку відбування покарання: 13.05.2019 року.

Засуджена ОСОБА_7 звернулася до суду першої інстанції із клопотанням про застосування до неї ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2015 року у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про застосування щодо неї акту амністії відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду від 18.02.2015 року скасувати та застосувати щодо неї ст. ст. 1, 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відбула ? частину строку покарання, вказує на наявність у неї ряду хронічних захворювань, неповнолітньої дитини та непрацездатних батьків, що в сукупності дає підстави застосувати щодо неї ст. ст. 1, 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає її вимоги безпідставними, доводи засудженої, яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про амністію у 2014 році» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Згідно ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року (зі змінами) амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а відповідно до п. "в" частини першої ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Матеріалами клопотання про застосування амністії підтверджується, що засуджена ОСОБА_7 має дві судимості: за вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 16.01.2012 року зміненим ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.02.2013 року, за вчинення умисного злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та за вироком апеляційного суду Миколаївської області від 22.08.2013 року, за вчинення умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вказані злочини, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є тяжкими злочинами, за якими судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку.

Що стосується доводів засудженої стосовно відбуття нею ? частини строку покарання, наявності у неї ряду хронічних захворювань, неповнолітньої дитини та непрацездатних батьків, які дають підстави для застосування щодо неї ст. ст. 1, 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», то вказані доводи колегія суддів вважає безпідставними оскільки у системному застосуванні положень ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році`та п. "в" частини першої ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" законом заборонено застосовувати амністію до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, до яких і відноситься засуджена ОСОБА_7 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення про відмову у застосуванні акту амністії щодо засудженої ОСОБА_7 , тому апеляційна скарга засудженої ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2015 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2015 року про відмову у застосуванні Закону України «Про амністію у 2014 році» щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Головуючий :

Судді :