Погребищенський районний суд Вінницької області
Справа №1-26/10
ВИРОК

Іменем України

28 жовтня 2010 року Погребищенський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Бойчука О.Г.

з участю секретаря Павліченко М.Д.

прокурорів Харченко І.В., Крижового О.Л.

адвокатів розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Погребище кримінальну справу про обвинувачення: _Ружицького_ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого, працюючого вантажником Гопчицького цегельного заводу, раніше судимого 16 березня 2010 року Погребищенським районним судом за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 296 КК України;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6 Вінницької області, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_7, неодруженого, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше не судимого (згідно ст.ст. 87,88 КК України), у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ст. 395 КК України,-

Встановив:

21 липня 2009 року приблизно о 23:00 годині ОСОБА_3, ОСОБА_2, перебуваючи в с. Гопчиця Погребищенського району Вінницької області по вул. Сорокопуда біля будинку № 31 де у них виник злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку та відпочинку громадян, безпідставно з хуліганських спонукань, прагнучи до самоствердження та самовиразу себе в зухвальстві та неповазі до інших, висловлювалися нецензурною лайкою та голосно сміялися навпроти будинку № 31, не реагували на зауваження мешканців даного будинку, а коли до них вийшов ОСОБА_4 і в черговий попросив не хуліганити та дати можливість спокійно відпочивати підсудні накинулись на ОСОБА_4 і почали наносити удари ногами і руками по всім частинам тіла. ОСОБА_2 наніс ОСОБА_4 два удари правою ногою в область правого плеча, і по правій частині тулуба в районі ребер, а ОСОБА_3, штахетиною яку перед нападом вирвав з паркану наніс ОСОБА_4, три удари в голову та обличчя, в результаті чого ОСОБА_4 упав на землю, та втратив свідомість.

Внаслідок хуліганських дій підсудних, згідно висновку судовомедичної експертизи № 366 від 17.09.2009 року у ОСОБА_4 мали місце ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді скадкових переломів лобової кістки, забою головного мозку, - субарахноідального крововиливу, забійні рани в лобовій ділянці тупа травма лівого очного яблука, що призвело до втрати зору на ліве око субкбн юнктивальнія крововиливу синці на обличчі та рудній клітці. Закрита черепно-мозкова травма виникла від дії тупого твердого предмета (предметів) З обмеженою контактуючою поверхнею, (на що вказують форма ран в лобовій ділянці) та значною силою (вдавлені - скалкові переломи лобової кістки забоєм головного мозку в ділянці вдавлення). Інші ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів індивідуальних особливостей у ушкодженнях не відображено.

Закрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалася скалковими переломами лобової кістки, забоєм головного мозку субарахноідальним крововиливом за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжким тілесними ушкодженнями забійні рани є легкими

тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Синці є легкими тілесними ушкодженнями. Тілесні ушкодження могли виникнути в строк та за обставин вказаних у постанові, тобто 21.07.2009 року при нанесені ударів кулаками та обутими ногами, штахетиною, по голові як зазначає обвинувачений.

Крім цього, 21 липня 2009 року приблизно о 23:00 годині ОСОБА_3, під час хуліганських дій вчинених разом із ОСОБА_2 с. Гопчиця Погребищенського району по вул. Сорокопуда біля будинку № 31 відносно потерпілого ОСОБА_4, що виразилося в нанесенні йому тілесних ушкоджень, а саме ОСОБА_3 штахетиною яку перед нападом вирвав з паркану і наніс ОСОБА_4, три удари в голову та обличчя, в результаті чого ОСОБА_4 упав на землю, та втратив свідомість,

Згідно висновку судово медичної експертизи № 366 від 17.09.2009 року у ОСОБА_4 мали місце ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді скадкових переломів лобової кістки, забою головного мозку, - субарахноідального крововиливу, забійні рани в лобовій ділянці тупа травма лівого очного яблука, що призвело до втрати зору на ліве око.

Закрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалася скалковими переломами лобової кістки, забоєм головного мозку субарахноідальним крововиливом за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжким тілесним ушкодженням.

Крім цього, ОСОБА_2 30 липня 2009 року Погребищенським районним судом було встановлено адміністративний нагляд строком 6 місяців.

В період з 30 жовтня 2009 року по 6 березня 2010 року ОСОБА_2 самовільно без дозволу органу внутрішніх справ та з метою ухилення від адміністративного нагляду виїхав за межі с. Гопчиця Погребищенського району в м. Сімферополь АР Крим, чим порушив адміністративний нагляд та встановленні йому обмеження.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_3, ОСОБА_2 у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб; ОСОБА_3 - у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння; ОСОБА_2 - у вчиненні самовільного залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду ґрунтується на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчинених злочинах визнав повністю, щиро кається і показав, що 21 липня 2009 року він разом з ОСОБА_2, та чотирма дівчатами, а саме з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 приблизно 23:00 годині перебували в с. Гопчиця по вулиці Сорокопуда навпроти будинку ОСОБА_9, де кричали та голосно сміялися. Потім вони почули, що з будинку ОСОБА_9 їм зробили зауваження, а саме його сином ОСОБА_10, щоб вони не заважали людям відпочивати. Після даного зауваження вони пішли в сторону с. Старостинець. Коли вони йшли, то ОСОБА_4 ішов позаду і щось викрикнув. В цей момент у нього виникнув умисел провчити ОСОБА_4, він вирвав штахетину з паркану і з ОСОБА_2 повернулися назад. Вони пройшли повз господарство ОСОБА_4, підійшли до ОСОБА_4 і з ОСОБА_2 вчинили відносно нього хуліганські дії щоб не кричав на них, а саме почали наносити йому тілесні ушкодження, особисто він наніс ОСОБА_4, удар в область голови штахетиною, після чого ОСОБА_2 наніс два удари правою ногою ОСОБА_4, в область правого плеча, і праву частину тіла в районі ребер. Потім він наніс ще два удари штахетиною в область голови та в обличчя, від чого ОСОБА_4, упав на землю. Вони з ОСОБА_2 його залишили і побігли в сторону центра села, а дівчата розбіглися по домах. Через деякий час вони повернулися для того щоб подивитися чи він живий, пересвідчившись, що він живий вони повернулися в центр села. В центрі села Гопчиця вони пробули пів години на зупинці і розійшлися по домах. Штахетину якою він наносив тілесні ушкодження ОСОБА_4 викинув відразу в кущі, біля його домогосподарства.

Потерпілому заподіяна шкода не відшкодована через відсутність коштів. Просить суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчинених ним злочинах визнав частково і показав, що 21.07.2009 року він разом з ОСОБА_3, та чотирма дівчатами - з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, приблизно 23:00 годині вони перебували в с. Гопчиця по вулиці Сорокопуда біля будинку

ОСОБА_9. Там вони голосно сміялися та кричали. ОСОБА_4 зробив зауваження, щоб вони не заважали людям відпочивати. Після даного зауваження вони всі пішли в сторону с. Старостинець, а потім коли почули викрики ОСОБА_4 і повернулись до нього. Коли повертались ОСОБА_3 вирвав штахетину з паркану підійшли до ОСОБА_4 і ОСОБА_3 наніс ОСОБА_4 удар штахетиною в область голови, після чого* він наніс два удари правою ногою ОСОБА_4 в область правого плеча, і праву частину ребер, потім ОСОБА_3 наніс ще два удари штахетиною в область голови ОСОБА_4, від чого ОСОБА_4, упав на землю. Вони залишили ОСОБА_4 і побігли в сторону центра села, а дівчата розійшлися по домах. В центрі села Гопчиця вони з ОСОБА_3 ще пів години посиділи в зупинці і розійшлися по домах.

Крім цього, підсудний ОСОБА_2 пояснив, що йому ЗО липня 2009 року Погребищенським районним судом було встановлено адміністративний нагляд строком 6 місяців. В період з 30 жовтня 2009 року по 6 березня 2010 року його не було в с. Гопчиця, він самовільно без дозволу органу внутрішніх справ та з метою ухилення від адміністративного нагляду виїхав за межі с. Гопчиц в м. Сімферополь АР Крим, до знайомих, чим порушив адміністративний нагляд та встановленні йому обмеження.

Крім цього, винуватість ОСОБА_3, ОСОБА_2 у скоєні злочинів підтверджується наступними доказами:

Показами допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4, який показав, що у вівторок 21.07.2009 року після 22:00 години він перебував у будинку батька ОСОБА_9, по вул. Сорокопуда в с. Гопчиця приліг і відпочивав. Біля 23:00 години почув, що на вулиці голосно розважається молодь, та своїми голосними криками та шумом, заважали йому та батьку відпочивати. Він вийшов на вулицю та зробив їм зауваження після чого вони всі кудись пішли. Хвилин через 20 молоді люди знову повернулися і знову продовжували голосно кричати та сміятися. Хтось із молодих хлопців почав висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою. Почувши це він вийшов на дорогу і молодь почала тікати в сторону с. Старостинець. Він повернувся додому. Приблизно через хвилин 15-20 молодь знову повернулася, почали насміхатись з нього, грубили, за заважали відпочивати. Він вийшов на вулицю, щоб перекурити і сів на порозі біля будинку в цей час почув на російській мові: „ Васька йди сюда". Після чого він попрямував на дорогу, коли я вийшов за межі свого домогосподарства, і побачив, що там стоять два чоловіки курять. Це були ОСОБА_3 і ОСОБА_2. Вони накинулись на нього і почали бити ногами та руками, в голову, обличчя, плечі та груди. Від нанесених ними миттєвих ударів він втратив свідомість, прийшов до тями уже в лікарні м. Погребище з тілесними ушкодженнями. В результаті нанесених ударів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 він втратив зір і не бачить на ліве око, постійно відчуває біль в голові та в місцях нанесення ударів, став інвалідом. Пропонує підсудних покарати суворо. Цивільний позов поданий ним слідчому просить задовольнити в повному обсязі.

Із оголошених показів свідка ОСОБА_6 встановлено, що 22.07.2009 року біля 23:00 години вона разом зі своїми подругами ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_8, перебували в с. Гопчиця по вулиці Сорокопуда і сиділи на лавочці біля домогосподарства діда Войциха, розмовляли і при цьому ми голосно сміялися, в цей час до них підійшов ОСОБА_4 і почав кричати, що ми голосно сміємося і кричимо голосно, заважаємо йому відпочивати. Вона разом зі своїми подругами втекли. Домогосподарство ОСОБА_4, знаходиться через одну хату від діда Войциха. Коли вони з подругами йшли по дорозі, то зустріли ОСОБА_3, та ОСОБА_2, які ішли до неї додому, для того, щоб забрати куртку, яку її дав біля клубу 21.07.2009 року. Щоб пройти до її будинку потрібно проходити біля домогосподарства ОСОБА_4. Коли вони проходили біля його домогосподарства то ОСОБА_4, знову вийшов на вулицю і зробив зауваження щоб вони голосно не кричали. В цей час ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вирвали з паркану по штахетині, яку ОСОБА_2 викинув. ОСОБА_12 сказав, щоб він підійшов до них, щоб поговорити. ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_12 і хотів його ударити, але йому ОСОБА_12 вдарити не вдалося і ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почали бити ОСОБА_12. ОСОБА_2 ОСОБА_12 ударив два рази ногою по тулубу, а ОСОБА_3 три рази штахетиною, по голові та в обличчя. Від нанесених ударів ОСОБА_4 упав на землю, і лежав не встаючи. ОСОБА_3 і ОСОБА_2 подивилися чи він живий і вони пішли звідти (а.с. 29).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що 21.07.2009 року біля 23:00 години вона разом зі своїми подругами ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_8, перебували в с. Гопчиця по вулиці Сорокопуда. Вони сиділи на лавочці біля домогосподарства діда Войциха, розмовляли і при цьому голосно сміялися в цей час до них підійшов ОСОБА_4 і почав кричати, що ми голосно сміємося і кричимо та заважаємо йому відпочивати. Вони звідти пішли і по дорозі зустріли ОСОБА_3, та ОСОБА_2. Проходячи біля домогосподарства ОСОБА_4 він знову вийшов на вулицю і почав до них кричати, в цей час ОСОБА_3 та ОСОБА_2, вирвали по штахетині, але ОСОБА_2 її викинув. ОСОБА_2 сказав до ОСОБА_4, щоб він підійшов до них. ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_2 і хотів його ударити, але йому ОСОБА_2 вдарити не вдалося і ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почали бити ОСОБА_4. ОСОБА_2 ОСОБА_4 ударив два рази ногою по тулубу, а ОСОБА_3 три рази штахетиною, по голові та в обличчя. Від нанесених ударів ОСОБА_4 упав на землю, і лежав не встаючи, ОСОБА_3 з ОСОБА_2 подивилися чи він живий і вони пішли звідти.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_11 дали аналогічні покази.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що 21.07.2009 року до нього у вечір прийшов син ОСОБА_4. Біля 23:00 години коли вони відпочивали в будинку, то почули, що на вулиці кричить молодь. Син ОСОБА_10 вийшов на вулицю і зробив їм зауваження, щоб голосно вони не кричали. Після зауваження молодь кудись пішла. Але через деякий час приблизно через хвилин 20 вони знову повернулися і почали ще сильніше голосно сміятися та кричати. Син пішов на вулицю покурити. Через деякий час до його будинку прибігла сусідка ОСОБА_13 і сказала, що йдіть на вулицю там ОСОБА_4 побили і що він лежить на дорозі увесь в крові. Він вийшов на вулицю і побачив, що син ОСОБА_10 лежить при дорозі увесь побитий, а гурт молодих людей іде по дорозі в сторону центра с. Гопчиця. Він наздогнав гурт молодих людей і запитав навіщо вони побили сина, і у відповідь почув від ОСОБА_2 на російській мові „йди сюда ищо ти получиш". Він повернувся до сина, викликав швидку допомогу, котра приїхала і доставила сина до Погребищенської ЦРЛ в травматологічне відділення. В результаті побиття сина ОСОБА_2 і ОСОБА_3 син став інвалідом і не бачить на одне око, постійно болить голова.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що 21.07.2009 року в с. Гопчиця близько 23:30 години вона вийшла на вулицю і почула, що на дорозі неподалік від її будинку, хтось на російській мові сказав „Вася йди сюда". Потім вона почула пару глухих звуків наче від удару і зразу вибігла на дорогу, але там вже нікого не було, тільки на узбіччі поруч з домогосподарством ОСОБА_4 лежав їх син ОСОБА_4, а голова і обличчя були в крові. Побачивши, це вона побігла в будинок його батька і сповістила про те, що трапилося. Потім вони визвали швидку допомогу. Більше вона по даному факту нічого повідомити не може.

Крім цього, винуватість підсудних у вчиненні злочинів підтверджується наступними доказами:

Рапортом працівника міліції про вчинення злочину відносно ОСОБА_4 (а.с.3); явкою з каяттям ОСОБА_2 від 23.07.2009р. де власноручно написав, що 21 липня 2009 року він ОСОБА_14 в с. Гопчиця кулаками наніс 2 удари: один в область голови, а другий в плече, а ОСОБА_3 бив ОСОБА_4 штахетиною в область голови 3-5 разів (а.с. 4); явкою з каяттям ОСОБА_3 від 23.07.2009р. де зазначив, що 21 липня 2009 року в с. Гопчиця разом із ОСОБА_2 побили ОСОБА_4, особисто він штахетиною, яку вирвав з паркану, наніс йому З удари по голові (а.с.6); протоколом очної ставки від 25 вересня 2009 року проведеної між ОСОБА_3П та ОСОБА_2 в якій ОСОБА_2 зазначив, що він ОСОБА_4 правою ногою наніс 2 удари один в область правого плеча, другий в районі ребер, а ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_4 штахетиною в область голови 3 рази (а.с. 51) та іншими зібраними матеріалами кримінальної справи.

Таким чином, сукупність приведених і оцінених судом доказів переконують в тому, що підсудний ОСОБА_3 скоїв хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб та умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння - злочини передбачені ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України;

Підсудний ОСОБА_2 скоїв хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб та самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду - злочини передбачені ч.2. ст. 296, ст. 395 КК України.

При призначенні покарання підсудним ОСОБА_3, ОСОБА_2, суд керується ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього кодексу, ступінь тяжкості злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання не обхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь підвищеної суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, його особу, який вчинив злочини під час розгляду справи в суді відносно нього за попередній злочин передбачений ч.2 ст. 186 КК України, негативно характеризується за місцем проживання (а.с. 14), визнав вину і щиро кається у вчинених злочинах, сприяв їх розкриттю на попередньому слідстві, дав правдиві свідчення в судовому засіданні, що ним не відшкодована потерпілому заподіяну матеріальну шкоду і який просить покарати його суворо, що він сирота і проживає біля бабушки, міркування прокурора який пропонує покарати підсудного за ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі, і рахує необхідним призначити покарання по статті у вигляді позбавлення волі, не на максимальний строк, оскільки виправлення та перевиховання підсудного неможливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року № 18 та від 12 червня 2009 року № 8 „Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно". Враховуючи пункт 23 вищезазначеної постанови вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 16 березня 2010 року, відносно ОСОБА_3 призначене йому покарання за ч.2 ст. 186 КК України, у виді 4 роки позбавлення волі, відповідно ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки виконувати самостійно.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує характер і ступінь підвищеної суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, його особу, який відповідно до ст. ст. 87,88 КК України, вважається не судимим, негативно характеризується за місцем проживання (а.с. 14), визнав вину і щиро кається у вчиненому злочині, сприяв його розкриттю на попередньому слідстві, не відшкодував потерпілому заподіяну матеріальну шкоду і який просить його покарати суворо, міркування прокурора який пропонує покарати підсудного за ч.2 ст. 296, ст. 395 КК України у виді 6 місяців арешту і рахує призначити покарання по статтях у вигляді арешту, оскільки виправлення та перевиховання підсудного неможливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення суми залишити без розгляду через неналежне оформлення та не прилучення відповідних документів і рекомендувати потерпілому подати позов в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 323 - 335 КПК України, -

Засудив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, і призначити покарання 5 (п'ять) років позбавлення волі.

Його ж, визнати винуватим у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст.296 КК України, і призначити покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити міру покарання 5 (п'ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70, ч.3 ст.73 КК України покарання за вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 16 березня 2010 року, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у виді 4 роки позбавлення волі, відповідно ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки виконувати самостійно.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 залишити підписку про невиїзд до

набрання вироком законної сили. ,

Строк покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

ОСОБА_2 визнати винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, і призначити покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі.

Його ж, визнати винуватим у скоєні злочину передбаченого ст.395 КК України, і призначити покарання у виді арешту строком З (три) місяці.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити міру покарання 1 (один) рік обмеження волі.

Згідно ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_2 в строк покарання у виді обмеження волі утримання під вартою з 13.03.2010 року по 07.07.2010 року і остаточно визначити міру покарання 4 (чотири) місяці і 10 днів обмеження волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили.

Строк покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення суми залишити без розгляду через неналежне оформлення та не прилучення відповідних документів і рекомендувати потерпілому подати позов в порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржено протягом 15 днів з часу його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Погребищенський районний суд.

Суддя