АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/394/14 Справа № 182/4837/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальну справу за апеляцією прокурора Нікопольської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2014 року кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

25 січня 2008 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі,

26 березня 2010 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.4 ст.187 КК України до 9 років позбавлення волі

у злочині, передбаченому п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, з освітою 8 класів, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

25 січня 2008 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі,

26 березня 2010 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.4 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі

у злочині, передбаченому ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Уляновська, Російська Федерація, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

22 квітня 2008 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.153 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

20 травня 2009 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.125, ч.2 ст.15, ч.2 ст.153, ч.1 ст.127 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

у злочині, передбаченому ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

19 березня 2007 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.104 КК України з випробуванням строком на 2 роки,

у злочині, передбаченому ч.4 ст.187 КК України, повернуто прокурору Дніпропетровської області для проведення додаткового розслідування.

Як вбачається з ухвали суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 органами досудового розслідування обвинувачуються в тому, що 08 березня 2007 року, в період часу з 14.00 год. до 15.00 год., знаходячись на автодорозі Кіровоград-Запоріжжя, в районі цвинтаря, що знаходиться в с.Миколаївка поблизу м. Марганець Дніпропетровської області, побачивши незнайомого чоловіка віком 30-40 років, який ніс в руках чоловічу барсетку чорного кольору, пішли за ним, домовившись між собою про напад на нього з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насиллям, небезпечним для життя і здоров`я.

Реалізуючи свій злочинний намір, підсудні, наздогнавши чоловіка, напали на нього і застосувавши фізичну силу, маючи намір подавити волю до опору, повалили на землю, після чого стали його бити, наносячи удари руками і ногами в хаотичному порядку по голові, тулубу і іншим частинам тіла потерпілого. При цьому підсудні ОСОБА_11 і ОСОБА_8 нанесли руками і ногами невідомому чоловіку по 10 ударів по його голові та тулубу, підсудний ОСОБА_12 наніс руками і ногами близько 15 ударів по голові і тулубу потерпілого, підсудний ОСОБА_10 наніс ногами 3 удари по тулубу потерпілого.

Побачивши, що потерпілий не чинить опору і знаходиться без свідомості, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 перенесли його до лісопосадки у районі 121 км. залізничного перегону станція Марганець станція Мирова Придніпровської залізничної дороги. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 , на цьому місці, не ставлячи до відома ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , виходячи за межі їх домовленості, діючи одноособово, умисно, з корисних мотивів, усвідомлюючи, що своїми діями може причинити смерть потерпілому і, бажаючи її настання, наступив ногою, обутою в черевик, лежачому на землі невідомому мужчині на передню частину шиї і став з великою силою здавлювати його шию, позбавивши того можливості дихати, спричинивши перелом правого ріжка щитовидного хряща гортані, пластинок щитовидного хряща, а також подвійний перелом перстневидного хряща, від чого на місці події настала смерть потерпілого.

Після вчинення злочинів, ОСОБА_7 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, діючи повторно, за попереднім зговором з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , заволоділи майном невстановленого мужчини, а саме барсеткою чорного кольору з написом «P8 РБТЕК», ланцюжком з жовтого металу, мобільним телефоном, наручним електронним годинником, назва і вартість яких слідством не встановлена, а також паспортом потерпілого і грошима в сумі близько 500 грн. та з викраденим майном з місця події зникли, реалізували потім в різних місцях м. Марганця чуже майно.

В результаті потерпілому були спричинені тілесні ушкодження: множинні синці і садна передньої поверхні шиї і підщелепної області, черепно-мозкова травма, рани в області брів, перелому правого ріжка щитовидного хряща гортані, пластинок щитовидного хряща, а також подвійний перелом перстневидного хряща, поширені масивні крововиливи в товщу м`яких тканин передньо-бокової поверхні шиї і підщелепної області, крапкові крововиливи під коньюктивальними оболонками обох очей, під плеврою легенів, емфізема і набряк легень, дрібно вогнищевий крововилив під епікардом серця. Смерть потерпілого настала від механічної асфікції внаслідок здавлювання органів шиї тупим предметом (предметами) на фоні черепно-мозкової травми у виді крововиливів під оболонки і у речовину головного мозку. Вказана травма шиї знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілого.

Повертаючи справу на додаткове розслідування суд прийшов до висновку, що постанова про притягнення в якості обвинуваченого, та обвинувальний висновок складено з порушенням вимог ст. ст. 132, 223 КПК України, обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 не конкретизоване. ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 пред`явлено обвинувачення за ч.4 ст.187 КК України, яка передбачає відповідальність за розбій, але пред`явлене підсудним обвинувачення не містить визначення тяжкості спричинених тілесних ушкоджень. Між тим, в обвинуваченні кожному з підсудних зазначені тілесні ушкодження, які стали причиною смерті потерпілого. Таким чином, як вказав суд, обвинувачення кожному з підсудних можна розцінювати як співучасть у вбивстві потерпілого. До того ж, згідно висновку судово-медичної експертизи №67-е від 30 березня 2007 року черепно-мозкова травма у потерпілого має з його смертю побічний причинно-наслідковий зв`язок. Обвинувачення підсудному ОСОБА_7 також не конкретизоване, а слідство обмежилось описом його дій і зробило висновок про кваліфікацію дій за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України. Без усунення вказаних недоліків, на думку суду, розглянути справу та прийняти законне рішення по суті неможливо.

В апеляції:

Прокурор не згоден з вказаним рішенням суду, вважаючи, що відповідно до вимог ч.1 ст.281 КПК України 1960 року повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні, а суд для цього не вжив всіх заходів, не надав можливості усунути окремі недоліки. Вважає, що вказівка суду про необхідність перевірки належним чином під час проведення додаткового розслідування показань підсудних, не може бути підставою для проведення додаткового розслідування, оскільки під час судового розгляду справи підсудні вину не визнали в повному обсязі. Посилається на те, що КПК України 1960 року передбачає можливість зміни обвинувачення під час судового розгляду кримінальної справи, у зв`язку з чим вважає, що необхідність конкретизації обвинувачення не може бути визнана обставиною, яка виключає усунення вказаного недоліку в судовому засіданні. На думку прокурора, необхідність конкретизації обвинувачення жодним чином не впливає на можливість реалізації підсудними права на захист, оскільки підсудні не визнають факту вчинення будь-якого злочину стосовно потерпілого у даній кримінальній справі. Прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з її необґрунтованістю та не відповідністю вимогам КПК України, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

В запереченнях на апеляцію прокурора:

ОСОБА_7 просить залишити апеляцію прокурора без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Вважає доводи прокурора, викладені в апеляції, не переконливими і такими, що виглядають як спроба приховати недоліки, які були допущені при проведенні досудового слідства по кримінальній справі та розцінює їх як спробу перекласти на суд обов`язки сторони обвинувачення, тобто функції не властиві суду.

Вислухавши доповідь судді, позицію прокурора, яка підтримала апеляцію та просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляції, в запереченнях до неї та в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а апеляцію прокурора необхідно залишити без задоволення з наступних підстав

Відповідно до ст. 22 КПК України прокурор, слідчий … зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4 ст. 64 КПК України при проведенні досудового слідства, розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: подія злочину (час, місце, спосіб інші обставини вчинення злочину), винність обвинуваченого у вчиненні злочину, мотиви злочину, характер і розмір шкоди.

Данні вимоги закону, в ході досудового слідства, в повній мірі, не виконанні.

Так, районним судом вірно вказано, що постанова про притягнення в якості обвинуваченого, та обвинувальний висновок по справі складено з порушенням вимог ст. ст. 132, 223 КПК України, остільки як видно з тексту обвинувачення, яке пред`явлено обвинуваченим, воно є не конкретизованим та суперечливим. ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 пред`явлено обвинувачення за ч.4 ст.187 КК України, яка передбачає відповідальність за розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, але пред`явлене їм обвинувачення не містить визначення тяжкості спричинених тілесних ушкоджень. В той же час в обвинуваченні кожному з цих осіб зазначені тілесні ушкодження, які стали причиною смерті потерпілого. Тобто обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 можна розцінювати і як співучасть у вбивстві потерпілого, що їм не інкримінується.

Обвинувачення ОСОБА_7 також не конкретизоване, а слідство обмежилось загальним описом його дій і зробило висновок про кваліфікацію скоєного за п. 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187 КК України, вказавши дані статті в обвинувальному висновку за сукупністю.

Крім цього, згідно висновку судово-медичної експертизи №67-е від 30 березня 2007 року, черепно-мозкова травма у потерпілого у вигляді крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, синців та саден обличчя, рани в області брови за ознакою небезпеки для життя також відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які в даному випадку сприяли настанню смерті, тобто черепно-мозкова травма має зі смертю потерпілого побічний причинно-наслідковий зв`язок.

Тобто суперечливість пред`явленого обвинувачення, однобічність та неповнота досудового слідства, які суду процесуально неможливо усунути, є об`єктивною перешкодою для того, аби зробити належний висновок щодо винності обвинувачених, правильності юридичної кваліфікації скоєного кожним та для прийняття законного рішення, а доводи апелянта з вказаного питання є безпідставними.

Як видно з тексту ухвали суду, вона відповідає вимогам ст. 281 КПК України, а з протоколу судового засідання вбачається, що судове слідство було проведено відповідно до вимог КПК України, в ході якого, судом було вжито максимально можливих заходів для з`ясування всіх обставин справи, в тому числі надавалась можливість прокурору для уточнення, зміни обвинувачення в суді. Тому думка апелянта з цього приводу також є безпідставною.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст. ст. 22, 64 КПК не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином суд, на думку колегії суддів, районний суд обгрунтовано дійшов висновку про необхідність проведення додаткового досудового розслідування справи.

У зв`язку з вищенаведеним колегія суддів розцінює відповідні доводи прокурора як безпідставні і такі, що задоволенню не підлягають, та вважає, що висновки суду про однобічність, неповноту досудового розслідування, суперечливості пред`явленого обвинувачення, є обґрунтованими.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХI Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Апеляцію прокурора ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2014 року, якою кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_7 за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч.4 ст.187 КК України повернуто прокурору Дніпропетровської області для проведення додаткового розслідування, - залишити без змін.

Міру запобіжного заходу залишити тією ж - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 тримання під вартою, ОСОБА_10 підписку про невиїзд.

Судді:
_______________ _______________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4