Справа180/973/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2015 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

та обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у місті Марганці кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, безпартійного, військовозобов`язаного (на обліку в м.Нікополь), не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У відповідності до обвинувального акту, затвердженого 23 березня 2015 року старшим прокурором прокуратури м.Марганця ОСОБА_7 , досудовим розслідуванням встановлено, що 08 лютого 2015 року біля 12 години ОСОБА_8 знаходився поруч мебельної бази Технокредо, що по вул. Кооперативній у м.Марганці Дніпропетровської області, де побачив корпус ручної, протипіхотної, осколкової, наступальної гранати РГ-42 промислового виробництва, та у нього одразу ж виник умисел на придбання знайденого з метою подальшого носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажання їх настання, ОСОБА_8 шляхом привласнення знайденого, придбав дану вибухову речовину. В подальшому, маючи умисел на незаконне носіння та зберігання ручної гранати РГ-42, зберігав при собі до 12 години 23 лютого 2014 року, доти, поки вона не була вилучена працівниками міліції, а саме, в 12 годині 23 лютого 2015 року ОСОБА_8 , розпиваючи алкогольні напої біля торгівельного будинку Борисфен, що по вул. Київській Ювілейному кварталу у м.Марганці Дніпропетровської області, був помічений співробітниками УБОП ГУМВС України у Дніпропетровській області, що здійснювали профілактичні заходи, спрямовані на боротьбу з незаконним обігом вибухових речовин. При складанні адміністративного протоколу, працівниками Марганецького МВ ГУМВС України у Дніпропетровській області проведено особистий огляд речей ОСОБА_8 , в ході якого, в присутності понятих виявлено та вилучено корпус ручної протипіхотної, осколкової, наступальної гранати РГ-42 промислового виготовлення.

Згідно висновку експерта № 70/26-77 від 01 березня 2015 року предмет, вилучений у ОСОБА_8 являється корпусом ручної, протипіхотної, осколкової, наступальної гранати РГ-42 промислового виготовлення. З довідкової літератури відомо, що даний корпус гранати споряджається бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності Тротил масою близько 110-120 грам, який відноситься до вибухових речовин та придатний для виробництва вибуху.

Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу.

До суду, поряд з обвинувальним актом, надійшла угода про визнання винуватості, укладена 23 березня 2015 року між старшим прокурором прокуратури м.Марганця Дніпропетровської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_8 .

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_8 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.3,4 ч.1 ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтись на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції, не змінювати місця проживання та роботи без повідомлення органів кримінально-виконавчої інспекції. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену міру покарання, при цьому визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Його захисник ОСОБА_9 просила затвердити дану угоду.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений ОСОБА_8 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконався, що укладення угоди є добровільним.

Згідно ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд ді йшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України та особі обвинуваченого ОСОБА_8 .

За таких обставин, угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_8 слід затвердити, ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити останньому узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду, укладену 23 березня 2015 року між старшим прокурором прокуратури міста Марганця Дніпропетровської області ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_11 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного сторонами іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не змінювати місця проживання та праці без повідомлення органів кримінально-виконавчої інспекції;

- періодично з`являтись на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази, а саме, корпус ручної, протипіхотної, осколкової, наступальної гранати РГ-42 промислового виготовлення знищено.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

СУДДЯ ОСОБА_12

Оригінал вироку.