Справа № 1-28/2008 року
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

24
квітня 2008 року Місцевий Корюківський
районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Корха О.І.,

при секретарі - Бура Г.В.,

з участю
прокурора - Жоголко Н.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка кримінальну справу по
обвинуваченню: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, українця, уродженця с.
Ліски Менського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше
судимого: 01.10.1991 року Менським районним судом за ч.1 ст.140 КК України до 1
року виправних робіт; 10.02.1992 року Менським районним судом за ч.2 ст.140,
ст.43 КК України до 2 років виправних робіт; 25.03.1992 року Менським районним
судом за ч.2 ст.140, ст.43 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі;
30.09.1994 року Менським районним судом за ч.4 ст.81 ст.17, ч.3 ст.81, ст.43 КК
України до 6 років позбавлення волі; 13.12.2000 року Менським районним судом за
ч.2 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі; 27.04.2004 року Менським
районним судом за ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.187, ст.70 КК України до 4 років 5
місяців позбавлення волі, за постановою Орджонікідзевського районного суду
м.Харкова звільнений умовно-достроково
на строк 9 місяців 23 дні, судимість не погашена, в скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК
України, -

в с т а н о в и в:

Будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 27.04.2004
р. Менським районним судом за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.187, ст.70 КК
України до 4 років 5 місяців позбавлення волі та звільнений умовно-достроково
23.08.2007р. , ОСОБА_1в період відбуття покарання скоїв повторно новий злочин.

21.12.2007
р. близько 23 години, ОСОБА_1перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з
метою заволодіння чужим майном, проник через вхідні двері, які були зачинені,
але не на замок, до приміщення ОСОБА_2, в АДРЕСА_2, де відкрито, в присутності
господарки, викрав з холодильника продукти харчування у вигляді упакованих в
поліетиленовий пакет м'яса, вагою - 3 кг., вартістю - 84 грн., сала, вагою - 2
кг. вартістю - 34 грн., після чого, незважаючи на протести ОСОБА_2, залишив
приміщення будинку та сховався в кущах на подвір'ї господарства. ОСОБА_2 та її
мати ОСОБА_3 намагались затримати ОСОБА_1, але він, з метою заволодіння чужим
майном, напав на ОСОБА_3 та умисно, двічі, вдарив її рукою в обличчя, розбивши
верхню губу, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження, які згідно висновку
судово-медичної експертизи №50 відносяться до категорії легких тілесних
ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров'я, тобто відносяться до
насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілої. Після цього ОСОБА_1
втік з викраденим, чим завдав ОСОБА_2 матеріальних збитків на суму - 118
гривень.

ОСОБА_1 органом досудового слідства спочатку притягувався по
кримінальній справі за ч.2 ст.186 КК України та визнав себе за ч.2 ст.186 КК
України винним повністю, після чого дана справа була перекваліфікована органом
досудового слідства за ч.3 ст.187 КК України, по даному обвинуваченню ОСОБА_1 в
період досудового слідства винним себе не визнав.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1свою вину в скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК
України не визнає, визнає себе винним в скоєнні злочину передбаченого ч.3
ст.185 КК України ( крадіжка з проникненням )
або скоєнні злочину передбаченого
ч.2 ст.186 КК України (грабіж). Після в судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1показав, що 21.12.2007 року, що він разом зі своїм товаришем ОСОБА_4та
їхніми співмешканками вживали спиртні напої. Після перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння
вирішив скоїти крадіжку продуктів у сусідів, які є потерпілими у справі. З цією
метою він зайшов до сусідів і з холодильника викрав м»ясо та сало. Коли його
помітили під час крадіжки , то він втік з їх будинку. Він визнає те, що скоїв крадіжку з будинку і
навіть визнає скоєння ним грабежу, однак не визнає скоєння ним розбійного
нападу. Також він не визнає те, що наносив потерпілій ОСОБА_3 будь-які тілесні
ушкодження. Матеріальну шкоду ним було повністю відшкодовано потерпілим і ті до
нього ніяких претензій не мають. За
скоєне відносно нього було порушено
кримінальну справу за ст.186 ч.2 КК України, як грабіж та обрано міру
запобіжного заходу підписку про невиїзд. Він завжди з»являвся до слідчого і не
порушував обраної міри запобіжного заходу. Потім йому, як він вважає
безпідставно змінили обвинувачення за скоєння розбою та вз»яли під варту. В
скоєнні крадіжки чи грабежу він
розкаюється і просить суд його тяжко не карати. Він згоден на те щоб
судом йому було призначено покарання за скоєне в межає 4-5 років позбалення
волі і не згоден з тим щоб покарання
йому було призначено більш тяжче.Свою вину він не визнає, бо вважає, що умислу
на розбій з проникненням в нього не було.

Крім показань підсудного його вина повністю доведена іншими
зібраними по справі доказами, а саме: доказами потерпілих та свідків.

Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої
ОСОБА_3спочатку пояснювала, що в всьому винна її сусідка, яка направила підсудного скоїти крадіжку продуктів у неї .
Потім ОСОБА_3підтримала свої свідчення дані під час досудового слідства та
показала, що ввечері 21.12.2007 року вона знаходилась вдома. Близько 23 годин
вона почула крик своєї дочки - ОСОБА_2 і відразу встала із ліжка та побігла
подивитися, що сталось. Її донька кричала на когось щоб він не чіпав продукти
харчування, а коли вона підбігла до неї, то вона розповіла їй, що ОСОБА_1.,
який мешкає поряд з ними, викрав з їхнього холодильника 3 кг. м'яса та 2 кг
сала. Дані продукти її донька купила за свої гроші на місцевому базарі в цей же
день та витратила на них понад 100 грн. Холодильник знаходиться в першій
кімнаті їхнього будинку при вході до будинку, яку вони називають сінцями. Вона
подивилась на холодильник та побачила, що морозильна камера відчинена, а
продукти харчування, які там знаходились - сало та м'ясо зникли. Донька
повідомила, що піде до ОСОБА_1 додому. Вона вирішила також піти, але не через
центральну калитку, а через город. Коли вона вийшла на город, то побачила, що в
кущах сидить ОСОБА_1. з двома пакетами в руках. Вона відразу почала кричати на
нього, та щоб він не втік, схопила його за плече, а він встав та два рази
вдарив її рукою в обличчя, при цьому розбивши їй верхню губу та втік з
продуктами у невідомому напрямку. Після цього вона пішла до будинку ОСОБА_1, де
перебувала її донька та співмешканка ОСОБА_1 Донька, побачивши в неї кров,
спитала її що трапилось, вона їй все розповіла і потім вони викликали
працівників міліції. Раніше дані нею свідчення вона підтримує. На даний час
підсудний повністю відшкодував їй збитки завдані злочином, тому вона з позовом
до суду звертатись не бажає. Просить суд тяжко не карати підсудного. Підсудного
знає як хорошу людину, не пам»ятає чи був ОСОБА_1 на момент скоєного в стані
алкогольного сп»яніння. ОСОБА_1. до них
раніше ніколи не заходив і вони ніколи не давали йому дозволу заходити в їх
будинок.

Потерпіла ОСОБА_2в судове засідання не з»явилась, надала до
суду письмову заяву з проханням рохглянути справу без її участі,так як вона претензій
матеріального чи морального характеру до нього не має. В зв»язку з неявкою до
суду потерпілої ОСОБА_2 в судовому засіданні було оголошено її свідчення дані
під час досудового слідства.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5показав, що
він працює дільничним інспектором міліції Менського РВ УМВС. Він обслуговував
дільницю в яку входила вулиця 1-го Травня в м.Мена. 21.12.2007р. до Менського
РВ УМВС надійшло повідомлення про те, що раніше судимий ОСОБА_1 у присутності
господарки, викрав 3 кг. м'яса та 2 кг. сала. Він проводив першочергову
перевірку по даному факту. Зі слів ОСОБА_2та її родичів, а також самого
ОСОБА_1, йому стало відомо, що 21.12.2007р. ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, ввечері, проник до будинку в якому проживає ОСОБА_2та
її сім'я, і намагався викрасти продукти харчування з холодильнику, який стоїть
в сінцях будинку. Про те під час спроби викрадення продуктів він був помічений
господаркою, яка почала на нього кричати і він втік, з двома пакетами. При спробі затримання злодія ОСОБА_3, яка є матір'ю ОСОБА_2і яка
намагалась затримати ОСОБА_1, він двічі вдарив її рукою в обличчя, розбивши при
цьому верхню губу, а потім втік. Коли він спілкувався з ОСОБА_3 то дійсно в неї
була розбита губа, але від огляду лікарем вона відмовилась, бо вважала, що
отримані нею тілесні ушкодження незначні. Раніше дані нею свідчення підтримує.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6показала, що
21.12.2007 року близько 23 години вона знаходилась вдома на кухні та мила
голову, їй допомагала її невістка ОСОБА_2.Вона почула якийсь шум в сінцях та
сказала про це ОСОБА_2. Та вирішила перевірити та пішла до сінців, коли вона
відкрила двері, то почала на когось кричати щоб той залишив м'ясо та сало. Коли
вона подивилась, що там коїться, то побачила раніше не знайомого їй чоловіка,
який втікав на вулицю з двома пакетами в руках. Її сусідка кричала, що їхній
сусід вкрав у них продукти харчування і побігла за ним на вулицю, щоб знайти
його. За нею побігла мати невістки - ОСОБА_3 а вона залишилась в будинку, бо в
неї була мокра голова. Через деякий час вони повернулись, у ОСОБА_3. була
розбита верхня губа і з неї йшла кров. Вона спитала, що сталося, на що їй
розповіли, що коли намагалися затримати ОСОБА_1, то останній два рази вдарив
ОСОБА_3. кулаком в обличчя. Після цього
вони викликали працівників міліції. Раніше дані нею свідчення вона підтримує.

Крім показань свідків вина підсудного ОСОБА_1 доведена також
матеріалами справи, а саме:

- даними
протоколу огляду місця події згідно якого було оглянуто працівниками міліції
місце події; (а.с.6);

- даними
довідки приватного підприємства «Мена», згідно якої встановлено вартість викраденого
сала та м»яса; (а.с.11);

- даними
висновку судово-медичної експертизи № 50 згідно якого експертом у ОСОБА_3.
виявлено тілесні ушкодження у вигляді рубця на слизовій верхньої губи, що є
наслідком заживлення забійної рани та на момент утворення відноситься до
категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад
здоров'я. Дані тілесні ушкодження утворились від удару, ударів рукою в ділянку
обличчя потерпілої, якщо потерпіла та нападник знаходились в стоячому
положенні. Тілесні ушкодження могли утворитись 21.12.07 року в результаті
нанесення двох ударів по обличчю потерпілої; (а.с.55)

Суд критично оцінює свідчення
підсудного ОСОБА_1 щодо непричетності його до скоєння злочину передбаченого ст.187 ч.3 КК України і
розцінює таку його позицію як захистну, направлену на досягнення єдиної мети
уникнення відповідальності за скоєне. Дані твердження підсудного спростовуються
досліджненими в судовому засіданні свідченнями
потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_3 свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, матеріалими висновку
судово-медичної експертизи №50 від
7.02.08 року та іншими зібраними по справі доказами, які між собою є
послідовними та узгодженими.

Суд важає, що підсудний 21.12.07
скоїв напад з метою заволодіння майном
потерпілих, поєднаний з насильством небезпечним для життя чи здоров»я особи,
яка зазнала нападу, особою яка раніше вчинила розбій, поєднаний в проникненням
у житло. Насильство полягало в нанесенні потерпілій ОСОБА_3. підсудним під час
скоєного легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад
здоров'я. Насильство при розбої підсудним ,на думку суду, було застосовано до
потерпілої з метою утримання викраденого її майна.

За таких доказів, суд вважає, що вина підсудного доведена
повністю і його дії кваліфікуються судом за ч.3 ст.187 КК України, так як
підсудний скоїв напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з
насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров»я особи, яка зазнала нападу,
особою яка раніше вчинила розбій та поєднаному з проникненням у житло.

Визначаючи вид та міру покарання
підсудному суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи
підсудного, який характеризується за місцем його попереднього відбуття
покарання позитивно, раніше неодноразово судимий в тому числі і за аналогічний
злочин, звільнений умовно-достроково від відбування покарання за раніше скоєний
злочин і який скоїв новий злочин в період умовно дострокового відбуття
покарання, свою вину у скоєнні даного злочину не визнав,але добровільно
відшкодував завдані збитки.

Обставинами,
що обтяжують покарання підсудного є скоєння злочину в стані алкогольного
сп'яніння.

Обставинами,
що пом'якшують покарання підсудниму є добровільне відшкодування ним завданого
збитку.

При
призначенні покарання суд враховує матеріальне положення підсудного, думки потерпілих,
які не мають на даний час до підсудного претензій матеріального та морального характеру та які просять суд
суворо не карати підсудного.

За таких
обставин, суд вважає, що підсудному
необхідно призначити покарання передбачене санкцією ч.3 ст.187 КК України в вигляді позбавлення волі на
певний строк .

Після цього на підставі ст.71 КК України підсудному
необхідно частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком
Менського районного суду від 27 квітня 2004 року та остаточно призначити
покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

При призначені покарання підсудному міру запобіжного
заходу необхідно залишити попередню утримання в СІЗО, зарахувавши підсудному в
строк відбуття покарання з моменту затримання його в скоєнні вказаного злочину.

Судових
витрат по справі нема. Цивільний позов по справі не заявлено.

На
підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_1 винним за ч.3 ст.187 КК України і
призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7( сім) років.

На
підставі ст.71 КК України ОСОБА_1частково приєднати не відбуту частину
покарання за попереднім вироком Менського районного суду від 27 квітня 2004
року та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строком на
7( сім) років та два дні.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1залишити попередню - утримання під
вартою в СІЗО №32 м.Н.-Сіверський до набрання вироком законної сили.

Зарахувати
ОСОБА_1строк перебування під вартою з
15 січня 2008 року в строк відбуття покарання ( з моменту
затримання в скоєнні злочину).

Речових
доказів по справі не має, цивільний позов не заявлено, судові витрати відсутні.

Вирок
може бути оскаржено протягом 15 діб до Чернігівського апеляційного суду шляхом
подання апеляції до місцевого Корюківського
районного суду.

Суддя Корх О.І.