Справа № 1-150/08
В И Р О К

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2008 року м.
Монастирище

Монастирищенський
районний суд Черкаської області в
складі :

головуючого-судді: Бурлаки М.В.

при секретарі: Шмунь Л.І.

за участі прокурора: Бабешко М.М.

підсудний: ОСОБА_1

потерпілий: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальну справу по
обвинуваченнюОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженець АДРЕСА_1, українець, громадянин України, освіта середня,
не працює, житель АДРЕСА_2 - прописаний,
проживає АДРЕСА_2,
раніше судимий: 13.11.2000 року Монастирищенським районним судом Черкаської
області по ст. 17, ч. 3 ст. 81, ст. 42 КК України, 3 роки позбавлення волі з
іспитовим строком 2 роки, судимість погашена в установленому законом
порядку,

за ч. 2 ст. 186 КК України,-

В
С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 21
жовтня 2008 року,
приблизно о 19 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в
кафе-барі ПП “Жук”, що по АДРЕСА_2 умисно з метою відкритого викрадення чужого
майна та використовування його в особистих цілях з погрозою застосування
насильства до ОСОБА_2 яка не є небезпечним для життя та здоров'я останнього, що
виразилося в словесних погрозах в адресу потерпілого та психологічного тиску
відносно нього, а саме: “я тебе поб'ю”, які потерпілий прийняв як реальну
загрозу застосування відносно нього насильства, відкрито заволодів речами
потерпілого а саме: мобільним телефоном марки “Самсунг N 400”, імей: НОМЕР_1. вартістю 200
грн., стартовим пакетом “МТС” НОМЕР_2, вартістю 25 грн., після чого з місця
скоєння злочину зник, спричинивши ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму
225 грн..

ОСОБА_3 на стадії досудового та судового слідства свою вину визнав повністю,
у вчиненому щиро розкаявся і дав суду
показання, про те, що він дійсно 21 жовтня 2008 року о 18 год., прийшов до кафе-бару ПП
“Жук”, що по АДРЕСА_2 Взявши пива він сів за столик, де уже сидів
ОСОБА_2. У ОСОБА_2. при собі був мобільний телефон марки “Самсунг N 400”. Приблизно о 19 годині, ОСОБА_2 відійшов до
сусіднього столику, залишивши мобільний телефон на столику. Він взяв мобільний
телефон і положив собі до кишені. Після чого він піднявся, щоб іти додому, до
нього підійшов ОСОБА_2 і сказав, щоб той повернув мобільний телефон. Він відповів,
що телефону в нього не має. ОСОБА_2 засунув руку в кишеню його куртки, звідки
дістав свій мобільний телефон. Він різко вирвав телефон і положив його назад до
кишені. Коли ОСОБА_2 став просити, щоб він повернув йому його мобільний
телефон, він сказав доОСОБА_2., щоб той взагалі забувся про нього і забирався
від кафе-бару, а не то він його поб'є. Просить його суворо не карати,
зважити на щире каяття, допомогу у розкритті злочину.

Потерпілий ОСОБА_2 дав суду показання,
що він дійсно 21 жовтня 2008 року о 18 год., прийшов до
кафе-бару ПП “Жук”, що по АДРЕСА_1. В нього при собі був мобільний телефон марки “Самсунг N 400”, імей: НОМЕР_1.,
вартість якого він не знає, так як, це був подарунок його сестри, з стартовим пакетом “МТС” НОМЕР_2,
вартістю 25 грн..
Свій мобільний телефон він дістав з кишені і положив на стіл. Приблизно о 19
годині, він відійшов до сусіднього столику, залишивши мобільний телефон на
столику, він побачив, як ОСОБА_1 ховав його телефон собі в кишеню. Після чого
ОСОБА_1 піднявся, він підійшов до ОСОБА_1. і сказав, щоб той повернув мобільний
телефон, ОСОБА_1 відповів, що телефону в нього не має. Він засунув руку в
кишеню, звідки дістав свій мобільний телефон. ОСОБА_1 побачивши мобільний
телефон різко вирва його у нього і положив назад до кишені. Коли він просив,
щоб ОСОБА_1 повернув йому його мобільний телефон, то ОСОБА_1 сказав йому, щоб
той забувся про нього і забирався від кафе-бару, а не то ОСОБА_4 його поб'є. Просить стягнути з підсудного 125 грн. на відшкодування матеріальних та
моральних збитків, стосовно міри покарання покладається на думку суду.

Крім повного визнання вини
підсудним ОСОБА_1 під час досудового та судового
слідства, його
вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленному законом
порядку в ході досудового слідства, які, за заявою підсудного,
крім показів самого підсудного та потерпілого,
постанови про порушення кримінальної справи /а. с. 1/, матеріалів
справи, що характеризують особу підсудного /а. с. 46/, висновку експерта /36 /
згідно ст. 299 КПК України, в судовому
засіданні не досліджувались, оскільки
фактичні обставини справи та розміри цивільного позову ніким не
оспорюються.

Суд, з'ясувавши, чи правильно розуміють
підсудний, потерпілий та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи
не має сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз'яснює положення
Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ст. 299 КПК
України вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у
апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності, в
результаті повного, всестороннього та об'єктивного дослідження їх в судовому
засіданні, суд вважає пред'явлене
ОСОБА_1 обвинувачення доведеним.

Дії підсудногоОСОБА_3
вчинені ним 21 жовтня 2008 року, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого
майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосувати насильства, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілого.

Призначаючи підсудному ОСОБА_1
покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом'якшують та
обтяжують призначення покарання.

Обставинами, які пом'якшують покарання
підсудному, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставину,
яка обтяжує покарання підсудному, суд вважає
вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Дослідивши обставини, які
пом'якшують та обтяжують покарання підсудному, суд важає, що підсудний ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин,
однак він позитивно характеризується за місцем проживання, вважається не
судимим, тому суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе
без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити йому покарання
у вигляді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з
випробуванням, поклавши на нього певні обов'язки.

Суд вважає, що підстав
для застосування відносно підсудного положення ст. 69 - 1 КК України немає.

Цивільний позов підлягає
стягненню з підсудного.

Судових витрат по справі
не має.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України,
суд, -

З
А С У Д И В:

Підсудного ОСОБА_1 визнати
винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

Призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді (5) п'яти років позбавлення волі.

Керуючись ст. 75-76 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування
призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного
судом іспитового строку тривалістю у (3)
три роки не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки:

1. Не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

2. Повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3. Періодично
з'являтися для реєстрації
в органи кримінально- виконавчої системи.

Речові докази
залишити власнику.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити повністю, стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 125 грн.

Речові
докази, мобільний телефон, залишити у власності ОСОБА_2

Міру запобіжного заходу
відносно засудженого до вступу вироку в
законну силу залишити попередню -
підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області протягом 15 діб з дня його проголошення через
Монастирищенський районний суд.

Суддя М.В.Бурлака