Справа
№11-281/2007 у. Головуючий, в І інстанції Єфтемій С.М.
Категорія ст. 186 ч.2,
Доповідач Кифлюк В.Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.
Чернівці 4 вересня 2007 р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Колотила
О.О.

суддів Кифлюка
В.Ф., Яцинюка В.Ф.

за
участю прокурора Хоміцької
Т.Б.

розглянула
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями засуджених
ОСОБА_1 ОСОБА_2 на вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від
6 червня 2007 p..

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець с. Рухотин Хотинського
району Чернівецької області, житель
АДРЕСА_1, українець, громадянин
України, маючий середню освіту, не одружений,
не працюючий, в порядку ст. 89 КК України не судимий, визнаний винним в скоєнні злочинів, передбачених
ст. ст. 186 ч.2, 304 КК України і йому призначено покарання:

·
за ст. 186 ч.2 КК
України 4 роки позбавлення волі;

·
за ст. 304 КК
України 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим
ОСОБА_1 призначено покарання 4 роки позбавлення волі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженець і житель с. Цурени,

2

Герцаївського району Чернівецької області, громадянин
України, румун, з неповною

середньою освітою, не працюючий, не одружений,
в порядку ст. 89 КК України не
судимий, визнаний винним в скоєнні
злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.2,
304 КК України і йому призначено покарання:

·
за ст. 186 ч.2 КК
України 4 роки позбавлення волі;

·
за ст. 304 КК
України на 1 рік позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_2 призначено покарання у вигляді 4 років
позбавлення волі.

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, уродженець і житель АДРЕСА_1, румун,
громадянин України, з неповною
середньою освітою, не одружений, не працюючий, не судимий, визнанний винним в
скоєнні злочину, передбаченого ст. 186
ч.2 КК України і йому призначено покарання за цією статтею 4 роки позбавлення
волі.

На
підставі ст. ст. 75, 104 КК України
ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він напротязі однорічного іспитового
строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки.

На
підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покладено певні
обов'язки.

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 народження, уродженець с. Горбова
Герцаївського району, житель
АДРЕСА_1, громадянин України, румун, з неповною середньою освітою, не
одружений, не працюючий, не судимий,
визнаний винним в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 186 ч.2 КК
України і йому призначено покарання за цією статтею 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.
ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнено
від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він напротязі однорічного

3

іспитового
строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На
підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_4
покладено певні обов'язки.

Міру
запобіжного заходу засудженим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 змінено з підписки про невиїзд
на тримання під вартою, їх взято під
варту в залі суду.

Речові
докази по справі - золоту обручальну каблучку,
передану ОСОБА_5 - вирішено залишити останньому.

Згідно
вироку, 9 січня 2007 року біля 19-ї
години ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 і ОСОБА_3, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння за попередньою змовою між собою, на автобусній зупинці в с Радгоспівка
Герцаївського району із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, відкрито заволоділи майном
ОСОБА_5 при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , переслідуючи ціль заволодіння чужого
майна, підійшли з-заді до потерпілого
ОСОБА_5 і умисно нанесли йому удари руками по тілу і голові, від чого останній впав на землю. Після цього
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, шляхом психологічного впливу на
них, втягнули їх в злочинну
діяльність, змусивши їх тримати
потерпілого за руки. Сам ОСОБА_1 наніс потерпшому ще два удари в лице, а після
цього разом з Лівійським став обшукувати кишені потерпілого і заволоділи майном
потерпілого: в'язкою ключів, шкіряним гаманцем з грішми в сумі 130 грн. та
золотою обручальною каблучкою.

На цей
вирок засуджені ОСОБА_1 та ОСОБА_2
подали апеляції, в яких просили
вирок щодо них змінити, призначити їм
покарання із застосуванням ст. ст.
69, 75 КК України.

При
цьому засуджений ОСОБА_2 посилався на
те, що він повністю визнає свою вину в
скоєному, щиро кається, потерпілому відшкодовано матеріальну та
моральну шкоду, на його утриманні є
неповнолітній син та дружина, з якою він
проживав не реєструючи шлюб, потерпілий
їх вибачив, сам він позитивно
характеризується.

Засуджений
ОСОБА_1 в апеляції посилався на те, що
суд при призначенні йому покарання не застосував правила ст. ст. 69,
46, 66 ч.2 КК України.
Вважає, що є всі підстави застосувати до
нього правила ст. 75 КК України.

Щодо
засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вирок не оскаржувався.

Заслухавши доповідь судді, засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
які просили задовольнити їхні апеляційні вимоги, посилаючись на обставини, що викладені в їхніх апеляціях, прокурора Хоміцьку Т.Б., яка просила відмовити в задоволенні апеляцій
засуджених, а вирок суду залишити без
змін, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляцій, колегія
суддів вважає, що апеляції засуджених є
такими, що не підлягають задоволенню.

4

Винуватість
засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в скоєнні
інкримінованих їм злочинів при обставинах викладених у вироку доведена
зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, ніким не оспорюється і їхнім діям дана
правильна юридична оцінка.

Так, засуджені ОСОБА_4 і ОСОБА_3 в судовому
засіданні дали показання, що 9 січня
2007 року після 17-ї години в с
Радгоспівка Герцаївського району вони разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 біля
автобусної зупинки відкрито викрали майно у ОСОБА_5. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шляхом погрози їх побиття, примусили приймати участь в пограбуванні
ОСОБА_5.

Засуджені
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судовому засіданні
повністю визнали свою вину в інкримінованих їм злочинах.

Потерпілий
ОСОБА_5 в судовому засіданні дав показання,
що 9 січня 2007 року в с
Цурені Герцаївського району в вечірній час до нього на автобусній зупинці
підійшли двоє людей і стали безпричинно його бити, і поваливши на землю, відібрали у нього обручальну золоту
каблучку, зв'язку ключів, шкіряний
гаманець та гроші в сумі 130 грн.. На слідуючий день він зустрів ОСОБА_2, ОСОБА_1 і впізнавши в них нападників,
запропонував їм повернути йому викрадене. Пізніше ОСОБА_2 і ОСОБА_1 повернули
йому викрадене майно.

З
висновку судово-медичної експертизи №370 від 02.02.2007 р. вбачається, що у ОСОБА_5 були виявлені синяк і садно
обличчя, садна правої кисті, які виникли від дії твердих тупих предметів, можливо і від ударів рук і ніг, і відносяться до легких тілесних
ушкоджень(а.с. 59 т. 1).

При
відтворенні обстановки та обставин подій під час досудового слідства, засуджені ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_1 підтвердили раніше дані
ними покази та показали при яких обставинах вчинили пограбування ОСОБА_5 (т.1
а.с. 64-71, 72-77,
78-85).

Винність
засуджених у вчиненні інкримінованих їм злочинів підтверджується також іншими
дослідженими судом доказами.

Одже, дії засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ст. ст. 186 ч.2, 304 КК України, оскільки вони втягнули неповнолітніх ОСОБА_4
і ОСОБА_3 в злочинну діяльність та вчинили відкрите викрадення чужого
майна, яке було вчинене за попередньою
змовою групою осіб та поєднане з насильством,
яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого.

Що
стосується призначених судом мір покарання ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
то вони призначені у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених
злочинів, даних про особи винних та
обставини, що пом'якшують і обтяжують
покарання.

Так, суд врахував при призначенні покарання ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 як пом'якшуючу покарання обставину - відшкодування заподіяної шкоди

5

потерпілому,
врахував також те, що вони задовільно характеризуються по місцю
проживання, раніше притягувалися до
кримінальної відповідальності.

Посилання
засудженого ОСОБА_2 на те, що на його утриманні
є малолітня дитина є безпідставним,
оскільки в матеріалах справи відсутні дані про це.

Посилання
апелянтів на те, що суд безпідставно не
застосував щодо них правила ст. 69 КК
України при призначенні покарання не ґрунтуються на законі та матеріалах
справи, оскільки згідно ч.1 ст. 69 КК України, суд вправі призначати покарання нижче нижчої
межі, встановленої в санкції статті
особливої частини цього кодексу, або перейти до іншого, більш м'якого виду
основного покарання, не зазначеного в
санкції статті за цей злочин тільки за наявності декількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують
ступінь тяжкості вчиненого злочину і з урахуванням особи винного.

Підстав
для застосування ст. 69 КК України при
призначенні покарання засудженим ОСОБА_2
та ОСОБА_1 немає.

Також
колегія суддів вважає, що суд вірно
прийшов до висновку про неможливість виправлення засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_1
без ізоляції від суспільства, оскільки
вони вчинили два злочини, один із яких
відноситься до категорії тяжких, злочини
вчинили в стані алкогольного сп'яніння,
раніше притягувалися до кримінальнолї відповідальності.

А
тому, колегія суддів не вбачає підстав
для звільнення засуджених ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням.

На
підставі наведеного та керуючись ст. ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Чернівецької області,
-

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляцій засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_1
відмовити, а вирок Герцаївського районного
суду Чернівецької області від 6 червня 2007 року щодо них залишити без змін.