№1-87/2007
ВИРОК

іменем України

09 липня
2007 року Шишацький районний суд Полтавської області у складі головуючого -
судді Колоса Ю.А. при секретарі Євченко О.В.,
за участю прокурора Ілляшевича Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Шишаки
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1.ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Харків, фактично проживаючого вАДРЕСА_1, українця,
громадянина України, освіта
середня, розлученого, не працюючого, судимого 20.05.2006 року Харківським районним
судом Харківської області по ст. 185 ч.3
КК України до трьох років позбавлення волі,
на підставі ст. 75 КК України
звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два
роки, у скоєнні злочину, передбаченого
ст. 297 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_1,
будучи засудженим 20.05.2006 року Харківським районним судом Харківської
області по ст. 185 ч.3 КК України до
трьох років позбавлення волі, на
підставі ст. 75 КК України звільненим
від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, на шлях виправлення не став і період
іспитового строку знову вчинив умисний злочин за наступних обставин.

01
квітня 2007 року приблизно о 22 годині ОСОБА_1 діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення металевих
частин пам'ятників та надгробків, що
знаходились на цвинтарі в селі Дмитрівка Шишацького району Полтавської
області, з корисливих спонукань, з метою наживи, впевнившись у відсутності сторонніх
осіб, таємно викрав металевий надгробок, що знаходився на могилі ОСОБА_2 та в
подальшому продав невстановленим слідством особам як металобрухт, чим спричинив рідним та близьким померлої
моральну та матеріальну шкоду.

Продовжуючи
свою злочинну діяльність, повторно 03
квітня 2007 року приблизно о 22 годині ОСОБА_1,
діючи з прямим умислом,
направленим на таємне викрадення металевих частин пам'ятників та
надгробків, що знаходились на цвинтарі в
селі Дмитрівка Шишацького району Полтавської області, з корисливих спонукань, з метою наживи, впевнившись у відсутності сторонніх
осіб, таємно викрав металевий
надгробок, що знаходився на могилі
ОСОБА_3та в подальшому продав невстановленим слідством особам як
металобрухт, чим спричинив рідним та
близьким померлої моральну та матеріальну шкоду.

Продовжуючи
свою злочинну діяльність, повторно 24
квітня 2007 року приблизно о 22 годині ОСОБА_1,
діючи з прямим умислом,
направленим на таємне викрадення металевих частин пам'ятників та
надгробків, що знаходились на цвинтарі в
селі Дмитрівка Шишацького району Полтавської області, з корисливих спонукань, з метою наживи, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, таємно викрав металевий надгробок, що знаходився на могилі ОСОБА_4 та в
подальшому продав невстановленим слідством особам як металобрухт, чим спричинив рідним та близьким померлої
моральну та матеріальну шкоду.

Продовжуючи
свою злочинну діяльність, повторно 30
квітня 2007 року приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_1, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення металевих частин
пам'ятників та надгробків, що
знаходились на цвинтарі в селі Дмитрівка Шишацького району Полтавської
області, з корисливих спонукань, з метою наживи, впевнившись у відсутності сторонніх
осіб, таємно викрав металевий
надгробок, що знаходився на могилі
ОСОБА_5та в подальшому продав невстановленим слідством особам як
металобрухт, чим спричинив рідним та
близьким померлого моральну та матеріальну шкоду.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1свою вину у скоєнні інкримінованого йому
злочину визнав повністю і показав, що
він проживає в пос. Високий Харківської області в будинку своєї матері.
Останнім часом часто бував у с. Дмитрівка Шишацького району Полтавської
області, де винаймав квартиру у
громадянина ОСОБА_6 Крім тимчасових заробітків він збирав і здавав металобрухт.
В селі Дмитрівка, неподалік
домоволодіння ОСОБА_63находиться сільське кладовище. Побачивши, що на кладовищі є пам'ятники, які виготовлені з нержавіючої сталі, він вирішив їх викрасти і здати на
металобрухт. З цією метою 01.04.2007 року прийшов на територію кладовища, де з однієї з могил зняв металевий
надгробок, відніс його в посадку і там
заховав. Таким же способом 03.04.2007 року він викрав надгробок з іншої могили.
04.04.2007 року він пішов у посадку і розламав надгробки на менші частини, які склав у мішок і продав незнайомим особам
циганської національності.

24.04.2007
року та 30.04.2007 року він знову таким же способом викрадав з кладовища в
сДмитрівка по одній надгробиці з могил. Викрадені надгробиці відніс додому і
заховав у сараї. Потім з допомогою «болгарки» порізав надгробиці на частини і
здав на металобрухт.

Після
роз'яснення учасникам судового розгляду
ст. 299 КПК України та за їх згодою суд визнав недоцільним дослідження
доказів стосовно тих фактичних обставин справи,
які ніким не оспорюються.

Органами
досудового слідства дії ОСОБА_1. правильно кваліфіковані по ст. 297 КК України як викрадення
предметів, що знаходяться в місцях
поховання.

Така
кваліфікація дій підсудного знайшла своє підтвердження і в судовому засіданні.

Не
знайшло свого підтвердження у судовому засіданні обвинувачення підсудного у
скоєнні наруги над могилою,
оскільки, як пояснив
Ховалкін, викрадаючи надгробки з
могил, він хотів викрасти метал для
здачі на металобрухт і керувався при цьому корисливими мотивами. Досудовим та
судовим слідствам не добуто доказів вини ОСОБА_1у скоєнні наруги над
могилою, тому суд виключає з
обвинувачення підсудного таку форму злочинної діяльності, як наруга над могилою і кваліфікує дії
підсудного як викрадення предметів, що
знаходяться в місцях поховання.

При
визначенні виду та розміру покарання суд враховує тяжкість вчиненого
злочину, особу винного, обставини,
що пом'якшують покарання та обставини,
що обтяжують покарання.

Підсудний
ОСОБА_1 визнав свою вину, щиро
покаявся, за місцем проживання
характеризується як особа, на яку органи
самоврядування компрометуючих матеріалів не мають.

Обставинами, що пом'якшують покарання, суд визнає щире каяття підсудного, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання суд визнає вчинення
підсудним злочину повторно, а також
рецидив злочинів.

Згідно
медичного висновку Шишацької ЦРЛ ОСОБА_1 здоровий, працездатний,
примусового лікування не потребує (а.с. 96).

Приймаючи
до уваги, що ОСОБА_1був засуджений
вироком Харківського районного суду Харківської області від 20.05.2006 року
по ст. 185 ч.3 КК України до трьох років
позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки і в період іспитового
строку

вчинив умисний
злочин, суд дійшов висновку, що особа підсудного має стійку антисоціальну
спрямованість і його виправлення неможливе без відбування покарання.

При призначенні
покарання суд застосовує ст. 70 КК України
і до остаточно призначеного
покарання частково приєднує
покарання призначене вироком Харківського районного суду
Харківської області від 20.05.2006 року. Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ст. 297 КК України
і призначити йому покарання у виді шести місяців арешту.

На
підставі ст. ст. 71,
72, 78ч.3 КК України до даного
покарання шляхом часткового складення приєднати не відбуте покарання за вироком
Харківського районного суду Харківської області від 20.05.2006 року у виді
трьох років позбавлення волі, і
остаточно вважати ОСОБА_1. засудженим до трьох років одного місяця позбавлення
волі.

У строк
відбування покарання зарахувати строк утримання ОСОБА_1. під вартою в період
досудового слідства і рахувати строк відбування покарання з моменту затримання
в порядку ст. 115 КПК України - з 06
травня 2007 року.

Речові
докази по справі - сумку та «болгарку» в картонній коробці (а.с. 29, 30) повернути громадянці ОСОБА_7, куски неіржавіючої сталі (а.с. 33, 44) - повернути у власність ОСОБА_8

Запобіжний
захід відносно ОСОБА_1. до вступу вироку в законну силу залишити без змін -
тримання під вартою.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 днів
з наступного дня після його проголошення.