Справа № 482/866/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 року м.Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новосафронівка Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, працюючого механізатором ФГ «Агропік», раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочину, передбаченого ст.336 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено початок проведення часткової мобілізації.

Під час оповіщення громадян про часткову мобілізацію на території України та виклику їх до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі Новоодеський РВК) ОСОБА_5 в період з 28.04.2015 по 07.05.2015 пройшов попередній медичний огляд та визнаний медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 придатним до військової служби відповідно до картки медичного обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного.

На виконання Указу Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» 07.05.2015 року ОСОБА_5 в Новоодеському РВК була виписана повістка про необхідність прибути на 09.00 год. 08.05.2015 року до Новоодеського РВК за адресою: вулиця Шмідта, 8 м.Нова Одеса Новоодеського району Миколаївської області для подальшого проходження військової служби до завершення особливого періоду.

Згідно ч. 2 ст. 17 Конституції України оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до ст. 65 Конституції України - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Щодо військового обов`язку, відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України поділяються на такі категорії:

· допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

· призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

· військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

· військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

· резервісти - особи, які в добровільному порядку проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

· прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних;

· проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату;

· проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Статтею 4 вищевказаного Закону передбачено, що Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом:

· призову громадян України на військову службу;

· прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Порядок комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань військовослужбовцями встановлюється цим Законом та прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Для доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань військовослужбовцями на особливий період, а в разі прийняття у випадках та в порядку, визначених законом, відповідного рішення Президента України - і в мирний час, проводиться планомірна військова підготовка і забезпечується перебування в запасі та військовому резерві необхідної кількості військовонавчених громадян.

Крім того, згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мобілізація- комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Частиною 1 статті 22 вищевказаного Закону передбачено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до військових комісаріатів для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.

Також, ч. 3 ст. 22 вищевказаного Закону передбачено, що під час мобілізації та переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на штати воєнного часу громадяни (крім тих, які проходять службу у військовому резерві) зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях військових комісарів (військовозобов`язані Служби безпеки України - керівників органів, де вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Також ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Разом з тим, всупереч вищевказаних вимог Конституції України та Законів України ОСОБА_5 , не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок та проходити військову службу, маючи намір ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під часмобілізації, розуміючи, що він може в подальшому вибути в зону проведення АТО та приймати участь у бойових діях, знаючи про призов, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки таких дій, які полягають в підриві обороноздатності України, та бажаючи їх настання, 07.05.2015 в Новоодеському РВК відмовився від отримання повістки про прибуття до Новоодеського РВК, за адресою: Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Шмідта, 8, на 09.00 год. 08.05.2015 від працівників Новоодеського РВК ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , тим самим протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України, та не прибув на 09.00 год. 08.05.2015 до Новоодеського РВК, розташованого за адресою: Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Шмідта, 8, що призвело до неякісного комплектування команди військовозобов`язаних.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними, протиправними діями, вчинив злочин, передбачений ст. 336 КК України, а саме, ухилення від призову за мобілізацією.

19.05.2015 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст.336 КК України щодо узгодженого покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік та згоди сторін на його призначення щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь яких обставин, які примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним або суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, яке враховуючи положення ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення обвинуваченого суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст.336 КК України як ухилення від призову за мобілізацією.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в ході судового провадження не виявлено.

Суд, в порядку ст.474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в кримінальному провадженні № 482/866/15-к (ЄРДР № 0000428) між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

За вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_5 підлягає покаранню, яке відповідає санкції ст.336 КК України, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме у виді позбавлення волі строком 3 роки.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України і призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Згідно частин 2, 3 ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В силу п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції та повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 діб до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Головуючий: