Справа № 344/7973/13-к
Провадження № 11-кп/779/158/2015
Категорія ст. 368 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000081 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , поданою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Івано-Франківського міського суду від 10 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 368 КК України,-

в с т а н о в и л а :
зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 368 КК України та призначено йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі з відбуванням у кримінально-виконавчій установі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій представника влади, та посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності строком на 2 (два) роки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний заставу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави 1495 гривень 40 копійок судових витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Вирішено питання про речові докази у відповідності з ст. 100 КПК України.

На вказаний вирок захисник обвинуваченого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу. В процесі апеляційного розгляду обвинувачений від захисника ОСОБА_9 та поданої ним апеляційної скарги відмовився. З вказаною відмовою захисник погодився і судом вона була прийнята.

Крім того, на вказаний вирок в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу і захисник ОСОБА_8 , у якій не оспорюючи кваліфікацію дій ОСОБА_7 та доведеності його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України просить вирок Івано-Франківського міського суду від 10 лютого 2015 року змінити в частині призначеного покарання та пом`якшити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 368 КК України, призначивши його у виді штрафу.

За вироком суду 11.04.2013 року приватні підприємці ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , згідно рекомендацій знайомого, директора ТОВ «Західтрансреєстр» ОСОБА_12 , звернулись до старшого інспектора Івано-Франківського МВ Управління Держтехногенбезпеки в Івано-Франківській області ОСОБА_7 з проханням провести експертизи протипожежного стану орендованих ними офісних приміщень. ОСОБА_7 знаючи, що вказані особи прийшли за рекомендацією ОСОБА_12 , дав заповнити ОСОБА_11 та ОСОБА_10 заяви на проведення експертизи та підписати договори між ПП ОСОБА_10 та Івано-Франківським міським відділом Управління Держтехнобезпеки в Івано-Франківській області № 17 на здійснення експертизи протипожежного стану об`єкту, а саме, офісного приміщення по АДРЕСА_2 та аналогічний договір №16 було укладено з ПП ОСОБА_11 на здійснення експертизи протипожежного стану об`єкту - офісного приміщення по АДРЕСА_3 . Вказані договори та акти приймання-передачі робіт ОСОБА_7 датував 15 квітням 2013 року. Відповідно до укладених договорів підприємці ОСОБА_10 та ОСОБА_11 оплатили на розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області кошти в сумі 113 грн. 98 коп. кожен, однак отримати у ОСОБА_7 дозвільні документи не змогли, після чого повторно звернулись до ОСОБА_12 з проханням посприяти в отриманні вказаних документів. 19.04.2013 року ОСОБА_7 зустрівся у своєму службовому кабінеті, що по вул. І.Франка, 6 в м. Івано-Франківську з ОСОБА_12 , якому передав експертні висновки № 920 та № 921 протипожежного стану об`єктів для підприємців ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , після чого отримав від ОСОБА_12 хабар в сумі 4000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який не погодився з поданою апеляцією, обвинуваченого та його захисника, які просять скаргу задовольнити, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, за вказаних у вироку обставин відповідають матеріалам кримінального провадження, ґрунтуються на належно досліджених й правильно оцінених доказах, не оспорюються і апеляційному перегляду згідно ст. 404 КПК України не підлягають.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо суворості призначеного обвинуваченому покарання колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону. Призначаючи покарання у виді реального позбавлення волі суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особу, зокрема те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується, не працює, одружений, має одну неповнолітню дитину.

Разом з тим, при призначенні покарання ОСОБА_7 у виді реального позбавлення волі суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийшов до передчасного та необгрутованого висновку про те, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства. Суд не врахував цілий ряд обставин, що впливають на покарання, а саме те, що обвинувачений протягом досудового слідства та під час судового засідання давав правдиві показання, чим активно сприяв розкриттю злочину, у вчиненому щиро розкаявся, має постійну роботу, за місцем проживання та праці характеризується виключно позитивно, має відзнаки за бездоганну роботу, на утриманні малолітня дитина та непрацююча дружина, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Крім того, колегія суддів враховує стан здоров`я ОСОБА_7 , який став інвалідом 3 групи, що підтверджується долученим до скарги пенсійним посвідченням.

Враховуючи сукупність наведених вище обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, при цьому йому слід призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі у виді штрафу, як альтернативне покарання передбачене санкцією вказаної статті КК України і яке відповідно до вимог ст. 65 КК України буде необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

К е р у ю ч и с ь ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 10 лютого 2015 щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання змінити.

Пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 368 КК України призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій представника влади, та посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності строком на 2 (два) роки.

Запобіжний захід у вигляді застави скасувати, заставу в розмірі 34 410 гривень повернути заставодавцю ОСОБА_13 .

В решті вирок залишити без змін.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення через Апеляційний суд Івано-Франківської області.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2