Справа №295/2913/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю підозрюваного ОСОБА_4

з участю адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання старшого прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000138 від 17.10.2014р. про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.47КК України

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смтГородниця Новоград-Волинського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, суд
В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання старшого прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 відповідно до ч.1 ст.47КК України.

В клопотанні зазначено, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 26 березня 2014 року було призвано на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України Про часткову мобілізацію №303/2014 від 17 березня 2014 року та в той же день був направлений для проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) №3 від 26 березня 2014 року солдата ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця - номера обслуги аеромобільно-десантного взводу 5 аеромобільно-десантної роти 2 аеромобільно-десантного батальйону та відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, де визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст.ст.1,2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Так, під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Однак, солдат ОСОБА_4 , під час проходження військової служби за контрактом у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

Так, 17 вересня 2014 року, солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та з метою ухилення від проходження військової служби, без дозволу командування військової частини та поважних причин, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_3 (польова пошта НОМЕР_4 ), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , та до 21 листопада 2014 року проводив час на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 , які виразилися у самовільному залишенні військовослужбовцем військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.407КК України.

У клопотанні зазначено також і докази, які підтверджують вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення витягом з наказу №3 від 26.03.2014р. про зарахування солдата ОСОБА_4 до списків особового складу частини, постановлення на всі види забезпечення та призначення на посаду стрільця - номера обслуги аеромобільно-десантного взводу 5 аеромобільно-десантної роти 2 аеромобільно-десантного батальйону; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які повідомили що ОСОБА_4 був призваний на військову службу у військову частину НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) в березні 2014 року, однак 17 вересня 2014 року самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_3 (польова пошта НОМЕР_1 ); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який повідомив що дійсно 17 вересня 2014 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_3 (польова пошта НОМЕР_4 ) у зв`язку із сімейними проблемами, та повернувся у військову частину лише 21 листопада 2014 року. ОСОБА_4 визнав себе повністю винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину; наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 про самовільне залишення з 17 вересня 2014р. військової частини солдатом ОСОБА_4 .

На стадії досудового розслідування до військової прокуратури Житомирського гарнізону надійшло клопотання від голови загальних зборів особового складу 5 аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) про взяття ОСОБА_4 на поруки колективу 5 аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ).

Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з передачею його на поруки, щиро покаявся, вчинений ним злочин середньої тяжкості, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, тому сторона обвинувачення вважає, що згідно з ч.2 ст.286КПК України та ч.1 ст.47КК України він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання, в зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 із Збройних Сил України та виключенням зі списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та відсутністю можливостей виконати колективом військової частини вимоги ст.47КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора, заперечували щодо задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_4 вже не є військовослужбовцем, так як звільнився із Збройних Сил України.

Відповідно до ч.3 ст.285КПК України у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч.4 ст.288КПК України у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_4 звільнений в запас зі Збройних Сил України відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №48 виданого на підставі Указу Президента України від 14.01.2015р. №15/2015, про що свідчить запис у військовому квитку, заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності, прокурор просить відмовити в задоволенні клопотання із зазначених підстав, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.407КК України на підставі ч.1 ст.47КК України та повернути клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Керуючись ст.ст.314,285,288КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити прокурору у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.407КК України на підставі ч.1 ст.47КК України та повернути старшому прокурору військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 клопотання у кримінальному провадженні №0000138 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ч.3 ст.407КК України на підставі ч.1 ст.47КК України для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1