Справа № 214/2283/15-к
1-кп/214/351/15
У Х В А Л А
іменем України
07 квітня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника

неповнолітнього ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання в м. Кривому Розі по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000008 від 02.01.2015 року відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ще на два місяці, оскільки існують ризики вчинення обвинуваченими інших правопорушень.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання прокурора про продовження своєму підзахисному дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що прокурором не надано достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених кримінально-процесуальним законом. Також, захисник зазначила, що обвинувачений ОСОБА_8 має дружину, неповнолітню дитину, у зв`язку з чим вона просить суд змінити міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання прокурора про продовження своєму підзахисному дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що прокурором не надано достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 має тісні соціальні зв`язки, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, санкція статті за якою він обвинувачується передбачає покарання у виді 4 років позбавлення волі, а тому вважає можливим змінити міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту, покласти обов`язки з`являтися за викликом до суду та не виїзджати за межі м. Кривого Рогу.

Захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 вважає можливим продовжити дію міри запобіжного заходу відносно неповнолітнього обвинуваченого у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника ОСОБА_4 , а також заперечував проти клопотання прокурора про продовження йому дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він не є злісним злочинцем, має неповнолітнього сина, якому потрібна допомога.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 підтримав позицію свого захисника ОСОБА_6 , а також заперечував проти клопотання прокурора про продовження обвинувачем ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обраного відносно себе.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав позицію свого захисника ОСОБА_5 , а також заперечував проти клопотання прокурора про продовження йому дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки хоче продовжити навчання в 11 класі школи, в якій навчався до обрання цього запобіжного заходу, має матір та брата, яким хоче допомогти.

Представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 - ОСОБА_7 просив суд змінити міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_10 залишити запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження терміну тримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою строком на два місяці, а відносно ОСОБА_10 продовжити дію запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, які вчинив у період випробувального терміну, внаслідок якого була спричинена шкода потерпілим, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

З урахуванням вищевикладеного маються всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_8 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України, які вчинив у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, внаслідок якого була спричинена шкода потерпілим.

З урахуванням вищевикладеного маються всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_9 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строком ще на 2 місяці, кожному окремо, підлягає задоволенню оскільки існують ризики передбачені ст.177 КПК України.

Разом з тим, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту, під час досудового розслідування щодо неповнолітнього ОСОБА_10 був обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Суд, при продовженні обвинуваченому ОСОБА_10 дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання приходить до наступного.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, який вчинив маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за злочин проти власності, внаслідок вчинення злочину була спричинена шкода потерпілим, а отже існують всі підстави та доцільність продовження дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176 178, 179, 183, 184, 194, 315, 331, 371 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, строком на два місяці, тобто до 04.06.2015 року.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, строком на два місяці, тобто до 04.06.2015 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у виді особистого зобов`язання залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1