Справа № 711/2932/15-к
Провадження №1-кп/711/203/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2015 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Черкаси, громадянки України, не судимої, одруженої, яка має двох неповнолітніх дітей, 2005 та 2015 року народження, не працюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 ,

в скоєнні злочинів, відповідальність за які передбачено ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, суд

встановив:

Підсудна ОСОБА_8 заволоділа чужим майном шляхом зловживання довірою за наступних обставин.

11 серпня 2012 року в м. Черкасах ОСОБА_8 дізналася від своєї знайомої потерпілої ОСОБА_6 про те, що та бажає отримати вищу освіту. Наприкінці серпня 2012 року ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами Самарської шляхом зловживання довірою, запропонувала їй свої послуги по допомозі у вступі та навчанні у вищому навчальному закладі, а саме в Черкаському державному технологічному університеті, завідомо не маючи наміру і змоги надати такої допомоги. При цьому запевнила, що Самарській навіть не потрібно буде приходити до навчального закладу, а вона самостійно буде здавати екзамени замість потерпілої, роблячи наголос на тому, що її мати все життя пропрацювала у вказаному навчальному закладі та вона сама знає там всіх викладачів і повідомила, що це буде коштувати приблизно 7 тисяч грн. за рік навчання, а також додатково необхідно буде платити за здачу екзаменів. На вказану пропозицію Самарська погодилась та в перших числах вересня 2012 року в ТРЦ «Дніпро Плаза», що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграда, 34, передала підсудній разом із своїм чоловіком ОСОБА_5 пакет документів, необхідних для вступу до навчального закладу, а саме: оригінал атестату, медичну довідку Ф-086, 2 фотокартки, копію паспорта та гроші в сумі 7000 грн., при цьому остання запевнила, що Самарську приймуть на денну форму навчання на третій курс. Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел на незаконне заволодіння коштами потерпілої шляхом шахрайства, приблизно на початку жовтня 2012 року ОСОБА_9 зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що є можливість її переводу на четвертий курс, але це буде коштувати додатково ще 6000 грн., на що потерпіла погодилась. Наприкінці жовтня 2012 року ОСОБА_9 у приміщенні ТРЦ «Дніпро Плаза», що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграда, 34, отримала від потерпілої та її чоловіка ОСОБА_5 гроші в сумі 6000 грн., при цьому повідомила їм неправдиву інформацію, що нібито з 4-го курсу відрахували якогось студента, тому є вакантне бюджетне місце, на яке переведуть Самарську. В подальшому ОСОБА_9 періодично телефонувала до ОСОБА_5 та повідомляла коли і скільки потрібно передати їй грошових коштів, мотивуючи це здачею екзаменів, проходженням практики, здачею дипломної роботи. Так, в березні 2013 року Самарський, перебуваючи за місцем своєї роботи в ТРЦ «Дніпро Плаза», розташованому у м. Черкаси по вул. Героїв Сталінграда, 34, передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 6 000 грн. ( за дипломну роботу 2 000 грн. і за проходження практики 4 000 грн). Влітку 2013 року ОСОБА_9 за місцем проживання Самарської передала їй ксерокопію диплома бакалавра на ім`я ОСОБА_6 , що та закінчила у 2012 році Черкаський державний технологічний університет і отримала базову вищу освіту за напрямом підготовки «Міжнародний туризм» та здобула кваліфікацію бакалавра, виданий 14 липня 2012 року, серія НОМЕР_1 , тим самим запевнила, що вона виконала всі свої зобов`язання, і що остання закінчила Черкаський державний технологічний університет та незабаром отримає оригінал диплому. А всього ОСОБА_8 умисно з корисливих мотивів шляхом зловживання довірою заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 у сумі 19 000 грн., які використала на особисті потреби, чим завдала матеріальну шкоду потерпілій на зазначену суму.

Тим самим ОСОБА_8 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України -заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Вона ж у серпні 2013 року повторно, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою, попередньо надавши останній копію диплому бакалавра нібито про закінчення ЧДТУ, чим укріпила довіру останньої, зателефонувала до неї та повідомила, що вона може надати додаткові послуги і допомогти вступити на 5-ий курс навчання Черкаського державного технологічного університету та отримати диплом спеціаліста, але це буде коштувати 5 000 грн., завідомо не маючи наміру і змоги виконувати умови домовленості. На вказану пропозицію потерпіла погодилась, тому що довіряла ОСОБА_8 і була впевнена, що вже має диплом бакалавра, копію якого їй надала остання. Тому в серпні 2013 року чоловік потерпілої ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем своєї роботи в ТРЦ «Дніпро Плаза», що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграда, 34, передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 5 000 грн., якими остання умисно з корисливих мотивів шляхом зловживання довірою заволоділа і використала на особисті потреби, чим завдала матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму .

Крім того, в грудні 2013 року підсудна ОСОБА_9 повторно, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5 , зловживаючи довірою, вмовила останнього вступити до Черкаського державного технологічного університету та отримати повну вищу освіту, тобто запропонувала свої послуги у сприянні вирішення питання його вступу в ЧДТУ без відвідування навчального закладу потерпілим, роблячи наголос на тому, що її мати все життя пропрацювала у вказаному навчальному закладі та вона сама знає там всіх викладачів, і повідомила, що це буде коштувати 12 тисяч грн. за весь період навчання, завідомо на маючи наміру і можливості виконувати умови домовленості. На вказану пропозицію ОСОБА_5 погодився та в грудні 2013 року, перебуваючи за місцем своєї роботи в ТРЦ «Дніпро Плаза», що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграда, 34, передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 4 000 грн. за її сприяння та вступ потерпілого на 4-ий курс Черкаського державного технологічного університету, а наприкінці грудня 2013 року, перебуваючи за місцем своєї роботи в ТРЦ «Дніпро Плаза», він передав підсудній грошові кошти в сумі 6 000 грн., а на початку січня 2014 року, перебуваючи за місцем своєї роботи в ТРЦ «Дніпро Плаза», - ще передав підсудній на її вимогу 2 000 грн. за сприяння в проходженні практики. А всього, реалізуючи єдиний злочинний намір, ОСОБА_8 умисно з корисливих мотивів шляхом зловживання довірою заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 в сумі 12 000 грн., які використала на особисті потреби, чим завдала матеріальну шкоду потерпілому на зазначену суму.

В червні 2014 року потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_10 пішли до Черкаського державного технологічного університету на кафедру «економіки та управління», щоб забрати свої дипломи, але там вони дізналися, що взагалі не навчаються і ніколи не навчались в даному навчальному закладі.

Крім того, наприкінці січня 2014 року ОСОБА_9 повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, заволоділа грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 , з яким знайома ще з шкільних часів, так як разом навчалися в одному класі, за наступних обставин.

Так, в січні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до свого знайомого ОСОБА_5 , так як знав, що останній навчається в ЧДТУ, з проханням, щоб той поцікавився в деканаті про можливість переведення його знайомої ОСОБА_11 з Національного університету імені Б.Хмельницького на навчання до Черкаського державного технологічного університету, на що Самарський порадив звернутися з цим проханням до їх спільної знайомої ОСОБА_8 . Наприкінці січня 2014 року потерпілий ОСОБА_12 разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_11 , попередньо пояснивши ситуацію по телефону, зустрілися поблизу корпусу ЧДТУ за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 460, з підсудною ОСОБА_9 , яка, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, запевнила, що може допомогти з переводом та може посприяти прискоренню в оформленні документів ОСОБА_11 і гарантує безперешкодне переведення з Національного університету ім. Б.Хмельницького до Черкаського державного технологічного університету та в отриманні диплому, роблячи наголос на те, що її мати все життя пропрацювала у вказаному навчальному закладі, та вона сама знає там всіх викладачів, при цьому вона перерахувала документи, які їй необхідно зібрати, та повідомила, що її послуги будуть коштувати 13 500 грн., завідомо на маючи наміру й можливості виконувати умови домовленості. На вказану пропозицію ОСОБА_7 та ОСОБА_11 погодились. В останніх числах січня 2014 року ОСОБА_12 зустрівся із ОСОБА_9 поблизу центрального корпусу ЧДТУ за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 460, де передав підсудній власні грошові кошти в сумі 10 000 грн. та пакет документів на ім`я ОСОБА_11 : атестат про закінчення школи, атестат ЗНО, академічну довідку з університету, копію паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду. В перших числах лютого ОСОБА_12 знову зустрівся із ОСОБА_9 поблизу центрального корпусу ЧДТУ, за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 460 та передав їй грошові кошти в сумі 3 500 грн. При цьому ОСОБА_9 запевнила, що забезпечить перевід ОСОБА_11 до ЧДТУ до початку семестру, тобто до середини лютого 2014 року, однак зобов`язання свої не виконала, а, реалізуючи єдиний злочинний намір, умисно з корисливих мотивів шляхом зловживання довірою, заволоділа чужим майном, що належить ОСОБА_7 , а саме грошима в сумі 13500 грн., які використала на особисті потреби, чим завдала матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.

Вказаними умисними діями підсудна ОСОБА_8 повторно заволоділа чужим майном шляхом зловживання довірою, тобто вчинила злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України (шахрайство).
Вина підсудної у скоєнні зазначених злочинів підтверджена наступними доказами.

Підсудна ОСОБА_8 винною себе у скоєнні цих злочинів визнала повністю та пояснила, що отримала від своєї знайомої потерпілої Самарської кошти, запевнивши її в тому, що посприяє у вступі та навчанні в ЧДТУ, хоча для цього не мала змоги. Для створення видимості у виконанні своїх зобов`язань виготовила комп`ютерним способом копію диплому про те, що ОСОБА_10 начебто отримала вищу освіту і здобула кваліфікацію бакалавра.

Також від потерпілого ОСОБА_10 вона отримала грошові кошти, запевнивши в тому, що посприяє його дружині у вступі на 5-й курс цього навчального закладу та отриманні диплома спеціаліста, а також за сприяння у вступі Самарського до ЧДТУ і отримання диплома без відвідування навчального закладу.

Крім того, вона одержала від потерпілого ОСОБА_12 13500 грн., обіцяючи допомогти його знайомій ОСОБА_13 перевестись до ЧДТУ і отримати диплом.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пояснили суду, що довіряли своїй знайомій ОСОБА_9 , яка обіцяла посприяти у їхньому навчанні без відвідування навчального процесу та отриманні ними дипломів. Вони передавали їй копії необхідних документів та гроші в сумах, які називала підсудна. Вона періодично звітувала про нібито виконання нею своєї частини домовленості, давала щоденник про проходження Самарською практики, а потім передала ксерокопію диплома про закінчення ЧДТУ та отримання ступеню бакалавра. Всього ОСОБА_10 передала ОСОБА_9 24000 грн., а Самарський 12000 грн.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що повірив ОСОБА_9 в тому, що вона, маючи знайомства у вищому навчальному закладі, посприяє у переводі його дівчини ОСОБА_13 до ЧДТУ та отриманні нею диплому, передав їй пакет необхідних документів і 13500 грн. як плату за вирішення цих питань.

Суду також надано частково заповнений Щоденник практики студентки ЧДТУ ОСОБА_6 і ксерокопію диплома серії НОМЕР_1 бакалавра на ім`я ОСОБА_6 , що та закінчила у 2012 році Черкаський державний технологічний університет і отримала базову вищу освіту за напрямом підготовки «Міжнародний туризм» та здобула кваліфікацію бакалавра, нібито виданого 14 липня 2012 року.

Інші докази суду не надано. Таким чином, розглянувши кримінальне провадження згідно ч.1 ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, якого ніхто не оспорює, а підсудна повністю визнала себе винною, суд впевнився у тому, що ОСОБА_8 скоїла злочини, передбачені ч. 1 та ч.2 ст. 190 КК України, тому що вона шляхом зловживання довірою потерпілих заволоділа майном потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_10 і ОСОБА_12 .

Призначаючи покарання, суд враховує дані про особу підсудної, яка не судима, має двох малолітніх дітей, частково відшкодувала завдану шкоду потерпілому ОСОБА_10 , що пом`якшує її покарання. Обставин, що обтяжують її покарання, немає.

Згідно з класифікацією злочинів за ст. 12 КК України вчинені ОСОБА_9 злочини відноситься до невеликої та середньої тяжкості. З урахуванням зазначених обставин та того, що на протязі тривалого часу підсудна повністю не відшкодувала завданої потерпілим шкоди, суд вважає за необхідне за сукупністю злочинів призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі. Судом встановлено, що ОСОБА_9 не судима, має неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , і надала суду згоду на застосування до неї Закону України «Про амністію в 2014 році», тому її необхідно звільнити від призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 вказаного Закону. Разом із тим, звільнення підсудної від покарання не звільняє її від виконання цивільно-правових обов`язків. Судом встановлено, в яких саме сумах підсудна заволоділа грошовими коштами потерпілих. Потерпілі заявили цивільні позови, розміри яких складаються із сум завданого збитку та сум на відшкодування моральної шкоди. Розміри цивільного позову не оспорюються підсудною ОСОБА_9 . Суд вважає, що вона, зловживаючи їхньою довірою та незаконно заволодівши їхнім майном, завдала їм моральної шкоди. Заявлені розміри компенсування такої шкоди не суперечать законодавству і тому суд задовольняє заявлені цивільні позови, але при цьому враховує те, що підсудна ОСОБА_9 відшкодувала потерпілому Самарському 1200 грн.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід підсудній не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_8 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання:

-за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.,

-за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році» звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілих:

ОСОБА_6 29 000 грн.;

ОСОБА_5 15 800 грн.;

ОСОБА_7 15 000 грн.

Копію вироку вручити прокурору і підсудній негайно після проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1