Справа
№ 11-а-542 Головуючий
в суді 1 інстанції - ЧЕРНИШ В.А.
- ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач - ОСЄТРОВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2007 року
Судова колегія апеляційного
суду

Кіровоградської
області у складі: Головуючого судді - ОСЄТРОВ А В.І., Суддів - САВІНИХ О.П., БОРЩА
B.C. за участю
прокурора - ЗАМОРОЗ О.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді апеляцію засудженого на вирок Ленінського районного суду від
23 листопада 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження уродженець
м. Кіровограда, з середньою спеціальною освітою, раніше неодноразово судимий, останній раз 14.07. 2003 року Ленінським
районним судом м. Кіровограда за ст.
186 ч.2 та 3 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 12.05.2006 року умовно-достроково
на 1 рік 5 місяців

ЗАСУДЖЕНИЙ:

·
за ч. 1 ст. 152 КК України до 4 років позбавлення волі;

·
за ст. 153 ч. 1 КК України до позбавлення волі
строком на 3 роки;

- за ст. 186 ч.2 КК України до
позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

На
підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим остаточно призначено до відбуття ОСОБА_1 покарання у
вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

На
підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до
покарання, призначеного за даним вироком
невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2003 року остаточно
ОСОБА_1 призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

Вироком
суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що він 12.07.2006 року у м. Кіровограді вчинив зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням
фізичного насильства та використанням безпорадного стану потерпілої;
задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного
насильства та використанням безпорадного стану потерпілої, а також відкрите викрадення чужого майна (
грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, вчинене повторно.

В своїй
апеляції засуджений ОСОБА_1 вказує, що
він частково не згоден з вироком суду,
оскільки він ґрунтується на не відповідаючих дійсності показах
потерпілої та свідків. Його обвинувачення в відкритому викраденні телефону
базується виключно на показах потерпілої які також неправдиві, він сам прийшов в міліцію та не переховувався
від органів слідства. Вважає, що його
дії слід кваліфікувати за ст. 122 ч.1 та
ст. 81 ч.4 КК України. Самого ж
зґвалтування потерпіла не бачила, тому
як знаходилася без свідомості і, на його
думку, відчувати болі не могла та
вважати, що це скоїв він підстав не
мала.

Заслухав
доповідача, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та
обґрунтованим та не вбачав підстав для зміни вироку в частині призначеного
покарання, вивчивши матеріали
кримінальної справи та доводи апеляції,
судова палата приходить до слідуючих висновків.

Так, винність засудженого ОСОБА_1 в скоєні
інкримінованих йому злочинів підтверджується показами самої потерпілої ОСОБА_2, яка послідовно, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні давала покази щодо
того, як ОСОБА_1 завів її силоміць у
двір дому, відібрав мобільний телефон та
почав рвати на ній одежу та бити її. Від цього вона втратила свідомість, а коли прийшла до тями, то була зовсім роздягнута та відчувала
сильний біль у задньому проходу і статевих органах, від чого зрозуміла, що ОСОБА_1 її зґвалтував. Окрім ОСОБА_1 поруч
з нею нікого не було.

II покази узгоджуються з показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5
та підтверджується даними протоколу огляду місця події, висновками судово-медичної експертизи та в
своїй сукупності сумнівів у судової колегії не викликає.

Кваліфікацію
дій ОСОБА_1 за ст. 152 ч.1,
153 ч.1 та 186 ч.2 КК України колегія суддів вважає об'єктивною та
відповідаючою дослідженим доказам.

При
призначенні покарання судом 1 інстанції в повному обсязі, на думку судової колегії, враховано характер та ступінь суспільної
небезпеки скоєних злочинів, дані про
особу засудженого, пом"якшуючі та
обтяжуючи його відповідальність обставини,
а тому підстав для зміни вироку в цій частині судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 362, 365 КПК України, судова
палата, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 23 листопада 2006 року відносно нього - БЕЗ ЗМІН.