справа № 208/3849/15-к
№ провадження 1-кп/208/364/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000784 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця СМТ Перещепино Новомосковського району, громадянина України, не одруженого, освіта середньо-спеціальна, дітей на утримані не маючого, працюючого: слюсарем у ПАО ДМКД, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому

обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, суд-

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 не проходив строкову військову службу у лавах Збройних Сил України, але з 15.04.2009 зарахований у запас Збройних Сил України, а 29.04.2010 прийнятий на облік у Дніпродзержинський ОМВК Дніпропетровської області.

Згідно ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); чоловіки, на утриманні яких перебувають п`ять і більше дітей віком до 16 років (такі чоловіки можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди тільки за місцем проживання); жінки, на утриманні яких перебувають діти віком до 16 років (такі жінки можуть бути призвані на військову службу в разі їх згоди і тільки за місцем проживання); зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим; інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законами випадках.

04.02.2015 ОСОБА_5 , через представників ПАО ДМКД повідомлено про необхідність прибути до Дніпродзержинського військкомату протягом 24 годин, у зв`язку з проведенням призову на військову службу за мобілізацією на виконання Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію».

04.02.2015 ОСОБА_6 прибув до Дніпродзержинського ОМВК Дніпропетровської області де, після проведення перевірки документів та проходження медичного огляду за результатами якого був признаний придатним до проходження військової служби у лавах Збройних Сил України, йому повідомлено про необхідність повторного прибуття до Дніпродзержинського ОМВК 11.02.2015 з речами та документами.

Однак, усупереч вказаних вимог законодавства, військовозобов`язаний ОСОБА_6 , 11.02.2015 у призначений час до Дніпродзержинського ОМВК не з`явився.

19.05.2015 ОСОБА_6 приблизно о 13.00 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 (міста Дніпродзержинська, пр. Аношкіна, 3А), з метою ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відмовився від отримання повістки

про прибуття для відправляння у ВОС №949 до військової частини та від подальшого призову за мобілізацією.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_6 , 19.05.2015 приблизно о 13.00 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ), усупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин від подальшого призову за мобілізацією відмовився.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, та пояснив, що свідомо відмовився від мобілізації, оскільки у нього хвора мати, та дядько. Вилікує матір, і піде виконувати військовий обов`язок.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються . При цьому судом з`ясовано , чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, а саме в ухиленні від призову за мобілізацією встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати за ст. 366 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.. 65 КК України, що стосуються степеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст.. 67 УК України, судом не встановлені.

Як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст.. 66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення.

При призначені покарання ОСОБА_4 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України , відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості .

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання пов`язане з позбавленням волі.

В той же час, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо без відбування покарання, призначеного йому вироком суду, застосувавши ст.. 75 КК України, встановивши ОСОБА_4 випробувальний термін, оскільки з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного та інших обставин, його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає дане покарання необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 368,370,371,373,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 336 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

У відповідності зі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, з випробуванням, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк два роки.

Відповідно до п.п.2.3,4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період випробувального терміну повідомляти в кримінальну виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, періодично зьявлятися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1