Справа № 460/270/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2015 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові кримінальне провадження № 0000069 від 15 серпня 2014 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньо - спеціальною освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, військовослужбовця, не судимого,

про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 402 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , 20 травня 2014 року був призваним Кам`янка-Буським ОРВК Львівської області для проходження військової служби за мобілізацією, на посаду старшого радіотелефоніста відділення зв`язку взводу управління мінометної батареї 2 механізованого батальйону бригади у військовому званні «сержант». Відтак останній з 20 травня 2014 року набув статусу військовослужбовця, тобто особи, яка проходить військову службу.

Відповідно до плану відмобілізування та приведення військової частини НОМЕР_1 у бойову готовність та на виконання вимог наказу командира вказаної частини НОМЕР_1 від 10 червня 2014 року №448 військову частину НОМЕР_1 з 10 червня 2014 року переведено на умовне найменування воєнного стану «військова частина - польова пошта НОМЕР_2 ».

03 липня 2014 року о 10 год. 00 хв. ТВО командира військової частини п/п НОМЕР_2 полковник ОСОБА_5 , будучи згідно ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальником за військовим званням та за посадою по відношенню до сержанта ОСОБА_4 , на виконання вимог ст.ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України на плацу військової частини п/п НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , в усній формі довів до особового складу, в тому числі і до сержанта ОСОБА_4 , бойовий наказ від 03 липня 2014 року № 3, у відповідності до якого цього ж дня о 16 год. 00 хв. розпочинається вибуття 3 механізованого батальйону в зону проведення антитерористичної операції та до 06 год. 00 хв. 04 липня 2014 року повинно було розпочатися завантаження військової техніки і озброєння для подальшого перевезення залізничним транспортом до району виконання бойового завдання.

Однак, 03 липня 2014 року, о 15 год. 00 хв., сержант ОСОБА_4 усупереч вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного

- 2 -

статуту Збройних Сил України, порушуючи військову дисципліну, завідомо знаючи про те, що на виконання вимог наказу командира військової частини п/п НОМЕР_2 від 03 липня 2014 року № 03 він зобов`язаний вибути за межі Львівської області до нового місця служби для виконання бойового завдання бригади щодо стабілізації обстановки у Донецькій та Луганській областях з метою нарощування сил і засобів антитерористичної операції, до виконання наказу не приступив.

03 липня 2014 року, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , будучи повідомленим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ командира (начальника), через особисту недисциплінованість, з метою уникнути участі в антитерористичній операції та вибуття за межі Львівської області, з мотивів хибно зрозумілих інтересів служби, подав письмовий рапорт про відмову виконати бойовий наказ.

04 липня 2014 року, близько 17 год. 00 хв., сержант ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні клубу військової частини п/п НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , знаючи про проведення антитерористичної операції та про проблеми, які виникають та з якими стикаються Збройні Сили України в цей час (загибель і поранення товаришів по службі), діючи з єдиним злочинним умислом, посягаючи на встановлений порядок підлеглості, висловлюючи у присутності інших військовослужбовців своє невдоволення необхідністю участі в антитерористичній операції та вибуття за межі Львівської області, продовжив в усній категоричній формі відкрито відмовлятися виконати зазначений вище наказ та без поважних причин до нового місця служби не вибув, в результаті чого зірвав виконання бойового наказу по переміщенню особового складу 3 механізованого батальйону.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 402 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 402 КК України визнав повністю і пояснив, що дійсно він 20 травня 2014 року був призваним ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаду старшого радіотелефоніста відділення зв`язку взводу управління мінометної батареї 2 механізованого батальйону бригади у військовому званні «сержант» та цього ж дня відправлений у військову частину для подальшого проходження військової служби. 03 липня 2014 року, близько 15 год. 00 хв., йому повідомили про його відправлення в зону АТО, однак він подав письмовий рапорт про відмову виконати такий наказ. На даний час він шкодує про вчинене, просить суворо його не карати, так як має на утриманні дружину та двоє малолітніх дітей, обіцяє, що більше такого не повторить.

Враховуючи визнання вини обвинуваченим та показання обвинуваченого щодо обставин скоєного ним кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження усіх доказів по справі.

Суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.1 ст. 402 КК України правильна, оскільки він, будучи військовослужбовцем, вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, пом`якшуючу обставину - щире каяття; та вважає за можливе обрати йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 402 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

Керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

- 3 -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 402 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 01 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок надрукований в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя ОСОБА_1