Справа № 11-a-563, 2007. Головуючий в 1-й інстанції Циганій
ст.ст. 186, 263 Доповідач - Ришкова Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року травня
місяця "22" дня

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

головуючого
-Червоненка В.Я. суддів: Ришкової Н.М.,
Післєгіної Л.М. з участю прокурора - Московського П.П. засудженого
ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією з
доповненнями засудженого ОСОБА_1 на вирок Дніпровського районного суду
м.Херсона від 28 грудня 2006 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Херсона, громадянина України,
українця, освіта
середньо-спеціальна, не працюючого, без постійного місця проживання, не судимого в силу ст.55 КК України (1960), та

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Умальта,
В-Буренкського району Хабаровського краю, гр-на України, росіянина, без постійного місця
проживання, раніше судимого:

-29.06.1994
року Суворовським райсудом
м. Херсона за ч.2 ст.81 , 17- ч.2 ст.
81 КК України

(1960 р.)
до 1 року
позбавлення волі ,
звільненого від відбування покарання 19.10.1994 року за Законом про
амністію від 18.08.1994 року,

-09.02.1996р.Васильєвським
районним судом Запорізької області за ст. 86і КК України (1960р.) до 10-ти
років позбавлення волі з конфіскацією майна,
звільненого по закінченню строку від відбування покарання 22.11.2005
року , -

засуджено
за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, та за ч. 1 ст.263 КК України до двох років
позбавлення волі кожного.

На
підставі ст.70 КК України призначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 остаточне покарання у
виді чотирьох років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої
установи кожному.

Міра
запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - тримання під вартою з
18.10.2006 року.

Стягнено
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_3- 69 гривень, та на користь НД ЕКЦ УМВС в Херсонській області
по 188 грн. 30 коп. з кожного витрат за проведення експертиз.

По справі
вирішене питання про речові докази.

Судом
першої інстанції ОСОБА_2
та ОСОБА_1 визнані винними і засуджені за те, що 24.09.2006 року, біля 1500 год., ОСОБА_2 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_1, в стані алкогольного сп'яніння, на території Придніпровського парку м.
Херсона, умисно, з ціллю заволодіння чужим майном, з застосуванням насильства небезпечного для
життя і здоров'я потерпілого, відкрито
заволоділи майном ОСОБА_3, завдавши йому
матеріальні збитки на суму 129 гривень.

Крім
того, ОСОБА_2,
в березні 2006 року,
умисно, з ціллю порушення порядку
звернення боєприпасів, незаконно придбав
шляхом присвоєння знайденого, боєприпаси
до нарізної вогнепальної зброї - патрони калібру 5, 45 мм в кількості 44
штук, які зберігав за місцем свого
проживання.

ОСОБА_1, в вересні 2006 року, умисно,
з ціллю порушення порядку звернення боєприпасів, незаконно придбав шляхом присвоєння
знайденого, боєприпаси до нарізної
вогнепальної зброї - патрони калібру 5, 6 мм
в кількості 46 штук, які зберігав за
місцем свого проживання.

В
апеляції з доповненнями засуджений ОСОБА_1 вважає вирок суду незаконним , винесеним з порушенням норм кримінального та
кримінально-процесуального кодексу України,
так як, на його думку, його вина у вчинені інкримінованого злочину
не доказана , злочин не вчиняв. В
процесі досудового розгляду справи до нього застосовувалися недозволені
методи, з метою фальсифікації справи .
По закінченню досудового слідства не мав достатнього часу на ознайомлення з
матеріалами справи . На проведення судового слідства відповідно ст. 299 КПК
України щодо скороченого обсягу дослідження доказів погодився , перебуваючи в шоковому стані, побоюючись за своє життя, та будучи юридично не усвідомленим .

Іншими
учасниками судового процесу вказаний вирок суду не оскаржувався.

Заслухавши
суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_1
, який підтримав свою апеляцію , просив вирок суду скасувати та звільнити його
від покарання, міркування
прокурора, на думку якого апеляція не
підлягає задоволенню, а вирок -
скасуванню , перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції,
судова колегія вважає, що
апеляцію засудженого слід залишити без задоволенню з слідуючих підстав .

Із
матеріалів справи вбачається , що під
час її розгляду суд відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України визнав за недоцільне
досліджувати докази , оскільки фактичні
обставини справи ніким не оспорювалися ,
у тому числі й підсудними ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які повністю визнавали себе винними як в ході
досудового, так і під час судового
слідства. Про те , що ОСОБА_1
усвідомлював процесуальні наслідки такого рішення - позбавлення його права
оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку , свідчить відповідний запис у протоколі
судового засідання .

Однак, після постановления
вироку ОСОБА_1 подав апеляцію, в
якій оспорює фактичні обставини вчинення злочину , а саме,
заперечує свою участь у скоєнні злочину , вважає недоказаною свою вину у
його скоєнні.

Згідно
зі ст. 365 КПК України
апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних
обставин справи , які не оспорювались і
щодо яких відповідно до ч. 1 ст. 299 КПК України докази не досліджувались.

Тому
вказані доводи ОСОБА_1 в цій частині ,
заявлені в апеляції, є
необгрунтованими, а обставини справи не
перевіряються.

Кваліфікація
дій ОСОБА_1 за ч .2 ст. 186, ч. 1 ст.
263 КК України є правильною , достатніх
підстав для скасування вироку суду першої інстанції відповідно вимогам
ОСОБА_1, викладеним у апеляції, судом не встановлено і в апеляції засудженим
не наведено.

ОСОБА_1
вчинив злочин в стані алкогольного сп'яніння. При призначенні йому покарання
суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу , і прийшов до правильного висновку про
необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі на мінімальні строки
, передбачений санкцією ч.2 ст. 186 та
ч. 1 ст.263 КК України .

Призначене
покарання ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.65 КК України і є необхідним та
достатнім для його виправлення.

Що
стосується доводів осудженого, що до
нього на досудовому слідстві застосовувалися недозволені методи ведення
слідства, що він не мав можливості
ознайомитися з матеріалами справи, то
колегія суддів находить їх надуманими і не підтвердженими матеріалами справи.

Ні в
ході досудового слідства, ні в судовому
засіданні ОСОБА_1 не заявляв про застосування до нього недозволених методів
ведення досудового слідства.

З
матеріалами справи вбачається , що
ОСОБА_1 був ознайомлений після закінчення судового слідства (а.с.182) і після
судового розгляду справи (а.с.237 )з матеріалами кримінальної справи , про що свідчать його заяви.

Будь-яких
даних про порушення органами досудового слідства чи судом норм кримінального
або кримінально-процесуального закону,
які давали б підставу для скасування судового рішення, не встановлено .

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України , колегія суддів ,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок
Дніпровського районного суду м.Херсона від 28 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1
залишити без змін .