Справа № 1-12307
ВИРОК

Іменем України

24 травня 2007
року Ірпінський міський суд
Київської області в складі

головуючої судді Оладько СІ

при
секретарі Подолян
Л.А.Канайкіній А

з участю
прокурора Мізерний
Т.,Кимлик Р

адвоката ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в
м.Ірпінь кримінальну справу по
звинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уроженця Німеччини, гр У країни, у країн ця, не одруженого. освіта
незакінченна вища. студент Академії муніципального управління м.Києва. раніше
не судимого. проживаючого АДРЕСА_1

в скоєнні
злочину, передбаченого ст. 186
ч 2 КК
України

встановив:

13.10.2006року близько 20.30год біля буд ЗО по
вул.Польовій в смт.Буча Київської області підсудній ОСОБА_2,маючи намір на
відкрите викрадення чужого майна та реалізуючи свій злочинний намір. підійшов
до потерпілого ОСОБА_3та застосовуючи до останнього фізичне насильство.яке не є
небезпечним для життя та здоров"я потерпілого. нанісши потерпілому ОСОБА_3
2-3 удари
рукою в область плеча,після чого продовжуючи бити, нанісши 2-3 удари ногами в
тулуб.чим спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді подряпин правої
щоки,що згідно висновку експерта №35
від 07.02.2007р відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після
цього підсудній ОСОБА_2 з кишені брюк потерпілого ОСОБА_3 витягнув гроші в
суммі 7 гр та з
місця вчинення злочину втік.Викраденим підсудній розпорядився на власний
розсуд.

Підсудний ОСОБА_2 свою вину у пред'явленому йому звинуваченні визнав
частково та показав,що 13.10.2006р біля 20
год він сидів на лавочці біля свого будинку разом із ОСОБА_4. Через деякий час
до низ підійшов ОСОБА_5 і потерпілий.Він розмовляв із ОСОБА_5.а ОСОБА_3 йому
нагрубив.Він штовхнув потерпілого на лавочку. потім взяв його за рюкзак,але
потерпілий вирвався і втік.Він не викрадав гроші у потерпілого та не обшукував
його кармани. Покази на попередньому слідстві давав під тиском працівників
міліції,а тому визнавав свою вину.

Крім часткового визнання своєї вини підсудним ,його вина у вчиненні злочину
повністю підтверджується зібраними по справі доказами:

-показами потерпілого ОСОБА_3 в судовому засіданні про те,що 13.10.2006р
він із ОСОБА_5 прийшли до буд ЗО по вул. Польовій в смт.Буча.Біля під"їзду
будинку сидів підсудний із собакою та ОСОБА_4.ОСОБА_4 почав розмовляти із підсудним.
Коли він сказав ОСОБА_5 що пора йти додому до підсудний почав лаятись і вдарив
його кулаком в обличчя. Він сів на

лавочку. Тоді підсудний сказав.щоб він віддав йому гроші,на що останній
сказав,що грошей у нього немає.Підсудний заліз йому в карман штанів і забрав 7
гр.Після цього ОСОБА_2 вдарив його в груди,а потім
декілька раз вдарив ногами.Після цього він вирвався і втік.

-показами свідка ОСОБА_5на попередньому слідстві про
те.що 13.10.2006р він разом із ОСОБА_3 прийшли до буд ЗО по вул.Польовій в
смт.Буча, в гості до ОСОБА_3На лавочці біля під"їзду сидів підсудній
ОСОБА_2 та хлопець на прізвисько "ІНФОРМАЦІЯ_2".Він почав розмовляти
із ОСОБА_2,а ОСОБА_3 стояв поруч і чекав.Через деякий час ОСОБА_3 сказав,що
йому потрібно йти додому.Це почук ОСОБА_2 і почав чіплятися до ОСОБА_3а.Він два
чи три рази кулаком ударив ОСОБА_3а.від чого останній впав і сів на
лавочку.Потім ОСОБА_2 спитав у ОСОБА_3а чи є в нього гроші.ОСОБА_3 відповів що
немає.Тоді ОСОБА_2 сказав,що якщо він сам не віддасть гроші.то він подивиться у
карманах
і якщо гроші знайде то забере їх. При цьому він 2-3 рази вдарив ОСОБА_3а в ногою в тулуб та по ногам.ОСОБА_2 почав лазити по карманах ОСОБА_3,але чи б витягував він щось із карманів він не бачив.бо було
темно.Після цього ОСОБА_2 схопився за рюкзак,який висів у ОСОБА_3 на плечах і
намагався його зняти.Після цього він-ОСОБА_5 пішов додому.Через деякий час
ОСОБА_3 розповів йому.що ОСОБА_2 забрав у нього 7гр.

- показами свідка ОСОБА_5в судовому засіданні,який підтвердив свої покази,які
він давав на попередньому слідстві,за виключенням своїх показів в частині
того.що підсудний ОСОБА_2 обшукував кармани потерпілого та вимагав у нього
гроші.

-показами підсуднього ОСОБА_2 на попередньому слідстві
про те.що 13.10.2006р він на протязі дня вживав спиртні напої.пішов вигулювати
собаку,і коли повертався додому біля свого будинку зустрів ОСОБА_4.Вони сіли на
лавочку біля будинку.щоб поспілкуватись.Приблизно о 20.30 біля них пройшли 2
хлопці.один із них був ОСОБА_5 .Він запитав у ОСОБА_5 хто
це з ним.В цей час невідомий хлопець почав звати ОСОБА_5,це його обурило,він
сказав,що не можна перебивати старших.коли вони спілкуються і позвав хлопця до
себе.Коли хлопець підійшов до нього.він 2-3 рази рукою
вдарив хлопця в область плеча,після чого хлопець сів на лавочку.Після цього він
запитав у хлопця чи є у нього гроші.він відповів що немає.Він після цього
сказав.що якщо знайде гроші сам.то забере всі і знову почав наносити удари
хлопцю ногами в область тулуба 2-3 рази.Він перевірив у
хлопця кармани,в одному кармані знайшов гроші 7гр і забрав їх.Потім почав
глузувати із хлопця,він вирвався і втік, (а.с.22).

-довідкою із травмпункту ІЦМЛ ,із якої вбачається,що 14.10.2006р потерпілий ОСОБА_3 звертався з приводу спричинених йому тілесних
ушкоджень (а.с.4)

-висновком судово-медичної експертизи №35 від 05.02.2007р,згідно якого потерпілому ОСОБА_3 були спричинені легкі
тілесні ушкодження.(а.с.52).

Органами попереднього слідства дії підсуднього ОСОБА_2
правильно кваліфіковані по ст. 186 ч.2 КК
України,поскільки він своїми умисними протиправними діями відкрито викрав чуже
майно.із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи
здоров"я потерпілогодобто вчинив злочин,передбачений ст. 186 ч 2
КК України.

При постановленні вироку про
притягнення до кримінальної відповідальності

підсуднього ОСОБА_2 по ст. 186 ч 2
КК України суд приймає до уваги покази підсуднього

ОСОБА_2,які він давав на
попередньому слідстві в якості звинуваченого (а.с.22),поскільки дані

покази суд вважає правдивими,такими,що відповідають дійсності, вони
логічні

.послідовні,підтверджуються іншими зібраними по справі
доказами,а саме показами потерпілого,який на протязі всього досудового слідства
та в судовому засіданні давав логічні,послідовні покази,підтверджуються
показами свідка ОСОБА_5на попередньому слідстві.який давав покази,аналогічні
показам потерпілого та підсуднього.стверджується письмовими доказами.Той
факт.що підсудній ОСОБА_2 в послідуючому змінив свої покази.суд розцінює як
намір уникнути покарання за скоєний ним злочин.Посилання підсуднього ОСОБА_2 на
те,що під час проведення попереднього слідства по справі на нього чинився
фізичний та психологічний тиск зі сторони працівників міліції.є
надуманними.поскільки даний факт не підтвердився в ході перевірки прокураторою
м.Ірпінь,про що в матеріалах справи є постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи.Той факт.що свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні частково
змінив свої покази ,які він давав на попередньому слідстві.а саме в тій
частині,що підсудній ОСОБА_2 не вимагав у потерпілого гроші та не обшукував
його по карманах.суд розцінює як намір свідка посприяти підсудньому уникнути
покарання за скоєний ним злочин.По справі в якості свідка був допитаний слідчий
ОСОБА_6який показав.що і підсудний ОСОБА_2 і свідок ОСОБА_5 покази давали
добровільно.до них не застосовувався ні психічний ні фізичний тиск, протокол
допиту і ОСОБА_2 ОСОБА_7 прочитали та підписали без зауважень та
доповнень.Покази свідка ОСОБА_8 суд не приймає до уваги при постановленні
вироку.поскільки встановлено,що даний свідок не знаходився безпосередньо біля
підсуднього та потерпілого в момент вчинення злочину.знаходився від вказаних
осіб на деякій відстані.гуляючи з дітьми,а тому суд вважає.що вказаний свідок
не міг достовірно спостерігати події злочину.Свідок ОСОБА_4 є товаришем
підсуднього.а тому зацікавлений в наслідках розгляду справи.тому і покази
даного свідка суд не приймає до уваги.Оцінюючи всі зібрані по справі докази в
їх совокупності,суд вважає вина підсуднього ОСОБА_2 у скоєнні злочину.передбаченого
ст. 186
ч 2
КК України доведена в повній мірі. '

При обрані міри
покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності
скоєного,обставини,які пом"якшують та обтяжують відповідальність
підсуднього,особу підсуднього.

Обставиною
обтяжують чи пом"якшують відповідальність підсуднього суд не вбачає

Підсудній ОСОБА_2 навчається, позитивно характеризується за місцем
проживання та навчання,раніше не судимий.

Суд.враховуючи обставини справи.особу підсуднього .вважає
виправлення та перевиховання підсуднього можливим без ізоляції його від
суспільства і підсудньому слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі із
застосуванням ст. 75 КК
України.звільнивши його від покарання із випробуванням.

Керуючись ст.ст.
323,324 КПК
України суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним
у скоєнні

злочину,передбаченого ст. 186 ч 2 КК України і
призначити йому покарання по цій статті у вигляді 4 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75
КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання із випробуванням.встановивши
йому іспитовий термін 1 рік.

На підставі ст. 76
КК України зобов"язати підсуднього не міняти без відома органів
кримінально-виконавчої системи місце проживання.повідомляти ці органи про зміну
місця проживання,періодично з'являтись на реєстрацію в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний
захід підсудньому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про
невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської
області через Ірпінський міський суд на протязі 15 днів з моменту його оголошення,а підсудніми в той же
термін з дня вручення йому копії
вироку.