Справа № 591/1462/14-к Провадження № 1-кс/591/227/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2014 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою звернувся ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яку мотивував тим, що 28 грудня 2013 року він звернувся до прокуратури Сумської області з заявою про вчинений на його думку злочин суддями Охтирського суду ОСОБА_5 та суддями Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Проте прокурором було відмовлено у внесенні таких відомостей, про що йому було надано відповідь № 17-3184-14 від 24 січня 2014 року.
В судове засідання скаржник не з`явився, в усній заяві в телефонному режимі просив справу слухати без його участі.
Прокурор вимоги скаржника не визнав, мотивуючи це їх необґрунтованістю, просив відмовити в задоволенні скарги в зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю вимог.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та надані докази та матеріали наглядового провадження № 17-3184-14, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що 10 січня 2014 року на адресу прокуратури Сумської області надійшла заява ОСОБА_4 (від 28 грудня 2013 року) про вчинений на його думку злочин суддею Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_5 та суддями Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , по якій скаржник отримав відповідь про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР (відповідь прокурора № 17-3184-14 від 24 січня 2014 року).
Отже, в контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, суд вважає, що дії прокурора відповідали вимогам закону, оскільки заява ОСОБА_4 була прийнята в прокуратурі Сумської області та зареєстрована в цій установі.
Також сторони не заперечували тих обставин, що відомості по заяві ОСОБА_4 до ЄРДР внесені не були.
Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року, згідно пп. 4 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Ця вимога передбачена і п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до ЄРДР.
Аналізуючи наведені норми, суд приходить висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.
З дослідженої судом заяви про злочин ОСОБА_4 встановлено, що 30 червня 1999 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області його було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст. 176-3 КК України 1960 року.
28 травня та 03 жовтня 2013 року ОСОБА_4 було відмовлено в перегляді вироку, яким його засуджено, за нововиявленими обставинами (доказів того, що ці судові рішення не набрали законної сили, суду не надано).
З зазначеної заяви про злочин вбачається те, що в ній відсутнє наведення достатніх ознак вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, об`єктивної сторони злочинів, передбачених ч. 2 ст. 165 та ч. 3 ст. 166 КК України 1960 року, на які посилається заявник.
Заява ОСОБА_4 носить узагальнений характер, викладена в формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявника і є фактичною його незгодою з прийнятими судом рішеннями про відмову в перегляді вироку за нововиявленими обставинами та незгодою з самим вироком, а отже прийнятими судовими рішеннями не на користь скаржника, які він в такий спосіб намагається оспорити.
Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність прокурора, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заявах скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, на думку суду, прокуратурою Сумської області обґрунтовано по зазначеному зверненню ОСОБА_4 не внесені відомості до ЄРДР.
Таким чином, з поданої ОСОБА_4 скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а тому його скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві скаржника від 28 грудня 2013 року (відповідь прокурора № 17-3184-14 від 24 січня 2014 року) відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1