Справа № 362/1053/15-к
Провадження № 1-кп/362/106/15
ВИРОК
Іменем України
09.04.2015 року м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю обвинуваченого ОСОБА_4
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
03.01.2015 року, близько 12 години, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу магазину «Водолій», що по вул. Коцюбинського, в смт. Глеваха, Васильківського району, Київської області, будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 КК України, маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, відчинив водійські дверцята автомобіля ВАЗ 2106, ДНЗ НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 та сів за кермо вказаного автомобіля. У подальшому його умисно, за допомогою ключів, які знаходились у замку запалення, привів у дію двигун автомобіля, після чого на вказаному транспортному засобі зник з місця вчинення кримінального правопорушення. Рухаючись на вказаному автомобілі по смт. Глеваха, Васильківського району, Київської області був помічений та у подальшому затриманий працівниками ДАІ.
Головуючим у кримінальному провадженні з`ясована думка учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та про порядок їх дослідження.
Прокурор не заперечував проти подальшого розгляду кримінального провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись вивченням доказів, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 .
Судом з`ясована думка всіх учасників судового провадження стосовно подальшого розгляду кримінального провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю та показав, що 30.01.2015 року біля 12-00 год. він знаходився біля магазину «Водолій» в смт. Глеваха, Васильківського району, Київської області, в цей час до магазину під`їхав на своєму автомобілі ОСОБА_6 , якого він знає з свого дитинства, оскільки він є другом його діда. Він підійшов до нього, привітався з ним, коротко переговорили, після чого ОСОБА_6 зайшов в магазин, а в цей час під`їхав автомобіль з продуктами, який повинен вивантажувати продукти в цей магазин. Разом з тим, автомобіль ОСОБА_6 заважав в цьому і він ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік від зазначеного автомобіля, побачив, що ключі запалювання перебувають в замку запалювання зазначеного автомобіля, а тому він вирішив звільнити зазначене місце, щоб автомобіль з продуктами мав можливість для відповідного вивантаження. Після цього він сів за кермо автомобіля і ключами, які знаходились в замку запалювання, запустив двигун і вирішив відігнати автомобіль в інше місце. Враховуючи те, що територія в цьому місці є значно не великою, потрібно було їхати в кінець вулиці, щоб зробити розворот. Під час цього, він згадав про свою знайому дівчину в смт. Глеваха і вирішив заїхати до неї. Він знає ОСОБА_6 давно, працював у нього, як у підприємця, який займався свиньми, їздив до цього на вказаному автомобілі, бо ОСОБА_6 зірвав спину під час зайняття підприємницькою діяльністю, то вирішив, що у своєї дівчини він буде не довго і встигне повернути Гордині його автомобіль, але приїхавши туди, під час зустрічі зі своєю дівчиною, вони розпили спиртні напої, а після цього незабаром він направився додому до власника автомобіля ОСОБА_6 , щоб повернути йому автомобіль. Після чого, він заїхав на АЗС смт. Глеваха, оскільки побачив, що в автомобілі мала кількість бензину і направився до місця проживання ОСОБА_6 , по дорозі його зупиняли працівники міліції, але він не зупинився, бо знав, що вже вжив спиртні напої, але не із за того, що самовільно взяв у ОСОБА_6 його автомобіль. Після чого, він продовжував рух у напрямку до місця проживання ОСОБА_6 з ціллю повернення останньому його автомобіля. Але, під час цього переслідування в смт. Глеваха, у вказаному автомобілі пробилося колесо, в зв`язку з чим він змушений був зупинитися, а після чого був затриманий працівниками міліції. Потерпілому ОСОБА_6 він відшкодував шкоду за пошкоджене колесо і претензій до нього він не має, у вчиненому щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.
Прокурором в судовому засіданні були надані матеріали кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме:
· додаток №1 до п. 3 Порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ;
· характеристика з місця проживання на ОСОБА_4 - позитивна;
· довідка про судимість ОСОБА_4 , з якої вбачається, що він був засуджений Києво-Святошинським районним судом Київської області 07.11.2011 року за ч. 1 ст. 186, 71 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений з місця позбавлення волі 07.11.2013 року;
· довідки лікарів нарколога та психіатра про те, що ОСОБА_4 на обліку у них не перебуває;
· заява потерпілого ОСОБА_6 про те, що він отримав від працівників міліції свій автомобіль ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 ;
· протокол затримання ОСОБА_4 від 30.01.2015 року;
· довідка ВКВІ про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебуває на обліку у Васильківському РП Фастівського ВКВІ;
· ухвала слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.02.2015 року про обрання ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;
· копія вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.11.2011 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі;
· довідка про склад сім`ї ОСОБА_4 .
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України.
Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_4 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до тяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ГІБ МВС України ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 : щире каяття.
Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом визнано вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , позитивну характеристику за місцем його проживання, те, що він раніше судимий, має непогашену одну судимість, щире каяття, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, без конфіскації майна, оскільки на думку суду обвинувачений ОСОБА_4 вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і прокурором не надано документів, які б свідчили про належність у обвинуваченого ОСОБА_4 будь-якого належного йому майна, яке підлягає конфіскації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком суду законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, без конфіскації майна, з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня затримання, а саме: з 30.01.2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній у виді тримання під вартою в СІЗО № 13 Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів через Васильківський міськрайонний суд.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1