Провадження №1-кс/639/1043/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2014 року. м.Харків
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю : секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника ВРЗЖЗО СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області капітана міліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,-
В С Т А Н О В И В:
13 листопада 2014 року до суду надійшло клопотання про накладення арешту на майно будинок АДРЕСА_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.
13.11.2014 на особистому прийомі до прокурора міста Харкова звернувся адвокат ОСОБА_6 із заявою про вчинення кримінального правопорушення.
З заяви вбачається, що ОСОБА_6 є представником ОСОБА_7 , яка на підставі договору дарування від 21.09.2009, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстраційним номером №2457 отримала у подарунок житловий будинок (домоволодіння), розташований за адресою: АДРЕСА_1 від попереднього власника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була свекрухою обдарованої. Зазначений договір був зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 08.10.2009.
12.11.2014 з 12:40 до 14:00 троє невідомих ОСОБА_6 осіб кавказької національності, які представились новими власниками будинку шляхом застосування фізичного та психологічного тиску до ОСОБА_6 та інших членів родини зламали та замінили замок у вхідній двері вказаного будинку, де залишились особисті речі заявника та інших осіб та заволоділи будинком.
Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вищевказаний будинок 21.10.2014 перепродано на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, зареєстровано на ОСОБА_10 .
Заявник ОСОБА_6 з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного домоволодіння просить вирішити питання про накладення арешту на вище зазначений будинок.
Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що є підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, оскільки незастосування цього заходу може призвести до подальшого відчуження, пошкодження, реконструкцію та знищення домоволодіння, зумовить труднощі чи неможливість виконання рішень суду в частині забезпечення цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини.
В судовому засіданні прокурор, слідчий та представник власника майна підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного,обвинуваченого або осіб,які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду,завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи ,яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати належне йому майно ,до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
В той же час, щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 170 КК України, заборона використання житлового приміщення, в якому на законних підставах проживають будь-які особи, не допускається.
Згідно з ч. 2 ст. 233 КПК України, житлом є будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення.
З матеріалів, доданих до клопотання, не вбачається, що майно, щодо якого ставиться питання про накладення арешту, не є житловим. Крім того, відсутні про визнання недійсним будь-якого договору, за яким особи, які проживають у спірному будинку, набули права власності на нього.
Таким чином, в клопотанні не доведено наявність незаконності підстав проживання осіб на території зазначеного у ньому домоволодіння, а тому накладення арешту на такий будинок прямо заборонено законом.
З огляду на наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного,керуючись ст..132,167, 170-173,233 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання начальника ВРЗЖЗО СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області капітана міліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1