Справа №1-71/2007
ВИРОК

ЇМ"ЯМ УКРАЇНИ

22 листопада 2007 року
Білозерський районний суд
Херсонської області в складі
головуючого - судді: Сокирко Л.М. при
секретарі: Онофрійчук Л.О., з участю
прокурора: Ласкавої О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка Херсонської області справу за
обвинуваченням: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, українця, громадянина України, уродженця с Федорівка Білозерського району
Херсонської області, не
військовозобов'язаного, освіта
середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 18.07.1996 року Білозерським
районним судом Херсонської області по
ст. ст. 86-1, 44,
140. ч. 2, 42, 45 КК України /в редакції 1961 року/ до 6
років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 7.09.1998 року Білозерським
районним судом Херсонської області по
ст. ст. 140 ч. 2,
43 КК України / в редакції 1961 року до 5 років 6 місяців позбавлення
волі, мешканця АДРЕСА_1

в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 121 ч. 1 КК України, -

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 18 жовтня 2006 році,
біля 18 год., перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння в будинку сторожів, розташованому на території фермерського
господарства в с
Садове Білозерського району Херсонської області, на грунті особистих неприязних відносин з
потерпілим ОСОБА_2., умисно наніс
останньому два удари ногою по голові та один удар кулаком в обличчя, внаслідок чого заподіяв йому згідно висновку
судово-медичної експертизи тялесні ушкодження у вигляді забою головного мозку
тяжкого ступеню, забійні рани
голови, садно обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, які виникли від дії тупих предметів не
виключно рук, ніг 18 жовтня 2006 року та
відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

В ході судового засідання підсудний ОСОБА_1 вину в
скоєнні злочину визнав повністю, суду
пояснив, що перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, біля 18 год. 18 жовтня 2006 року між ним та батьком, який також знаходився в стані алкогольного
сп'яніння виник конфлікт, причиною якого
була мати. Він сварив батька за те, що
той зловживає спиртним в той час, як
мати хворіє та потребує лікування, а він
матері не приділяє уваги. Батько на його зауваження не реагував, а тому він будучи злим на нього два рази
вдарив його ногою по голові, та кулаком
в обличчя. Батько падаючи вдарився головою об бильце дерев'яного ліжка.
Побачивши, що батько лежить без
свідомості та на голові у нього і на куртці була кров, він зателефонував сусідці та попросив
останню, щоб та передала його
матері, що вони з батьком побилися та
мати забрала його, так як він без
свідомості. Через 30 хвилин приїхала мати з водієм та родичами і повезли батька
до лікарні.

Крім повного визнання вини в скоєнні злочину, самим підсуднім, його винність підтверджується зібраними по
справі доказами:

Потерпілий ОСОБА_1 суду пояснив, що в той день він знаходився в стані сильного
алкогольного сп'яніння, пам'ятає
тільки, що ввечері між ним та сином
виникла бійка, та що син вдарив його
кулаком в обличчя.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5. кожен окремо суду
пояснили, що за фактом спричинення
тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_2. вони, як
працівники міліції 19 жовтня 2006 року прибули в с Садове. При опитуванні свідків було встановлено, що в сторожовому будинку 18 жовтня 2006 року
крім ОСОБА_2та його сина ОСОБА_1. ні
кого не було, а тому вірогідніше всьго
ОСОБА_1 побив свого батька. При опитуванні ОСОБА_1. останній пояснив, що він дійсно вдарив батька ногою по голові.

Свідок ОСОБА_6 та ОСОБА_7. кожен окремо суду пояснили, що 18 жовтня 2006 року, біля 19 год. 30 хв. до них прийшла схвильована ОСОБА_8та розповіла, що їй зателефонувала сусідка і
повідомила, що телефонував її син і
сказав, що її чоловік стікає кров'ю та
йому необхідна медична допомога. Разом з ОСОБА_9. вони пішли до ОСОБА_10 та попросили його, щоб той відвіз їх до сторожового будинку.
Приїхавши на місце, вони побачили, що ОСОБА_2 без свідомості лежить на підлозі
біля ліжок в калюжі крові, все обличчя
було залите кров'ю, на потилиці була
рана, права брова розсічена. ОСОБА_1спав
на дивані, мати розбудила його та
спитала, що сталося, але він нічого врозумілого сказати не міг.
Вони відвезли ОСОБА_2 до лікарні. Через деякий час, коли ОСОБА_2 забирали з лікарні, ОСОБА_1сказав, що між ним та батьком виникла бійка, в ході якої він вхопив батька за ногу і
останній впав.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що 18 жовтня 2006 року біля 18-19 год. до неї

зателефонував ОСОБА_1 та попросив її повідомити його
матері, що його батька сильно побили на
роботі і потрібно, щоб мати приїхала
забрати батька. Після телефонної розмови вона пішла до ОСОБА_8та про все їй
розповіла.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що біля 17 год. 18 жовтня 2006 року він привіз свого батька, який знаходився в стані сильного алкогольного
сп'яніння до сторожового будинку. На той час в будинку крім його брата ОСОБА_1
нікого не було. Слідів побоїв на обличчі у батька на той час він не бачив. В
той же вечір мати розповіла йому, що
батько побитий та знаходиться в лікарні. Приблизно в листопада 2006 року
Валерій зізнався йому, що він не
навмисно штовхнув батька, і коли
той, то вдарився головою.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що ввечері 18 жовтня 2006 року до нього
додому прийшли ОСОБА_9., ОСОБА_7. та
ОСОБА_6, які попросили його відвезти їх
до підсобного господарства,
розташованого в с
Садове, так як там
стався нещасний випадок з ОСОБА_2і йому потрібна допомога. Прибувши на
місце, він залишився в автомобілі, а всі зайшли до будинку. Через деякий час
вони винесли ОСОБА_2 та поклали його на заднє сидіння в автомобілі. Він відвіз
їх до Дар'ївської лікарні і там залишив. Чи були у ОСОБА_2 тілесні ушкодження
він не бачив.

Відповідно до протоколу огляду місця події / а.с. 10/,
місцем події є сторожовий будинок,
розташований в с Садове Білозерського району Херсонської області.

Згідно висновку судово-медичної експертизи /а.с. 26-27/ у ОСОБА_2були встановлені тілесні
ушкодження у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеню, забійні рани голови, садно обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, які виникли від дії тупих предметів не
виключно рук, ніг 18 жовтня 2006 року та
відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Кількість, характер, локалізація тілесних ушкоджень виключає їх
утворення при однократному падінні з висоти власного росту.

Запрошенний в судове засідання для дачі роз'яснення
судово-медичний експерт пояснив, що при
однократному падінні не можливе утворення такої кількості тілесних
ушкоджень, які були виявлені у
потерпілого. Такі тілесні ушкодження могли утворитися від сукупності ударів та
падіння. Якщо б потерпілий один раз упав,
у нього не було в тілесних ушкоджень на обличчі. Забій головного мозку
міг утворитися як від ударів по голові так і від падіння, однак як в першому так і в другому випадку
необхідно застосування сили.

Таким чином,
дослідив та оцінив всі докази в їх сукупності, суд вважає,
що вина підсуднього в скоєнні злочину знайшла своє повне підтвердження в
ході судового засідання.

Дії підсуднього ОСОБА_1.
суд кваліфікує за ст. 121 ч. 1 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілеснене ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного, який скоїв злочин в стані алкогольного
сп'яніння, що розцінюється судом, як обтяжуюча вину обставинна, характеризується негативно, раніше притягувався до кримінальної
відповідальності та вважає обрати відносно нього покарання у вигляді
позбавлення волі.

Враховуючи те, що
підсудній визнав вину, щиро
покаявся, що між ним та потерпілим, який є його батьком відбулося
примирення, та останній просив не
притягувати його до кримінальної відповідальності, а також те,
що підсудний перебуває на диспансерному обліку з приводу захворювання
туберкульозом, вказані обставини, суд розцінює як такі, що значно пом'якшують покарання та істотно
знижуть ступінь тяжкості вчиненого злочину та вважає за можливе призначити
підсудньому покарання нижче від найнижчої межі,
встановленої в санкції ч. 1
ст. 121 КК України.

Керуючись ст.
ст. 323-324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1визнати винним та
призначити за ст. 121 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 69
КК України покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, помістивши його на вказаний строк до
кримінально-виконавчої установи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу
залишити попередню - утримання під вартою.

Міру покарання рахувати з
10 жовтня 2007 року.

Вирок може бути оскаржений на протязі 15 діб до Херсонського апеляційного
суду через

Білозерський районний суд учасниками процесу з моменту його проголошення.

Суддя: