н/п 1-кс/640/7269/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2013 р. Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова Колесник С.А., розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області Вишницької Олени Євгеніївни про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0003949 від 05.07.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -

встановив:

11.11.2013 старший слідчий СУ ГУМВС України в Харківській області Вишницька О.Є. звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим зі старшим прокурором відділу прокуратури Харківської області юристом 2 класу М.С. Зеленським, яким просила накласти арешт на арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 4 липня 2013 року до Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з заявою звернувся ОСОБА_2, про те, що 28.05.2013 невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи квартирою АДРЕСА_1, яка належала його померлій сестрі ОСОБА_3

05.07.2013 слідчим Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003949 на підставі заяви ОСОБА_2, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 20 травня 2013 року близько о 12-00 годині у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, інспектором чергової частини Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4, знайдено труп громадянки ОСОБА_3, 1941р.н. без ознак насильницької смерті. Згідно акту №1486 від 21.05.2013 ХОБСМЕ причиною смерті ОСОБА_3 з'явилася кардіоміопатія.

Згідно матеріалів кримінального провадження 20.05.2013 приблизно о 13-00 годині, тобто до прибуття слідчо-оперативної групи Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, огляд речей в квартирі АДРЕСА_1, де проживала померла, проводили інспектор чергової частини Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4, старший інспектор чергової частини Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 та водій чергової частини Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6

20 травня 2013 року о 23-00 годині під час огляду слідчим СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7, за участю судово-медичного експерта ХОБСМЕ ОСОБА_8 місця події та трупу ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, з'явився громадянин ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2, який представився племінником померлої ОСОБА_3 і в підтвердження цього пред'явив слідчому Кірнос А.Ю. паспорт громадянина України НОМЕР_4 виданий 20.08.1996 ЦОМ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області на ім'я ОСОБА_3, 1941р.н., а також паспорт громадянина України, що підтверджує його особу НОМЕР_2 виданий 22.09.1999 Первомайським РВ ГУМВС України в Миколаївській області.

Опитаний 20.05.2013 інспектором чергової частини Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4, ОСОБА_9 пояснив, що його тітка ОСОБА_3 останнім часом скаржилася на болі в серці. В останнє він розмовляв з нею 18.05.2013 по телефону. Про її смерть йому стало відомо 20.05.2013 близько о 12-00 годині від працівників міліції, які зателефонували йому на мобільний телефон.

21 травня 2013 року ОСОБА_9 також представившись племінником померлої ОСОБА_3 отримав у прокуратурі Дзержинського району м. Харкова дозвіл на поховання трупу ОСОБА_3, який згідно свідоцтва НОМЕР_3 був похований 22.05.2013 за адресою: м. Харків пр. Гагаріна,362.

Проведеним досудовим розслідуванням наявність будь-яких родинних зв'язків між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 не встановлено.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_9 показав, що померла ОСОБА_3 йому доводилась лише знайомою з березня-квітня 2013 року. Усього він бачився з ОСОБА_3 два рази, перший при знайомстві, другий у квітні 2013 року, обидві зустрічі були випадковими. Про її смерть він дізнався також випадково, проходячи 20.05.2013 приблизно о 17-00 годині повз її будинок. Він не називався племінником ОСОБА_3, працівники міліції, порадившись між собою самі вирішили, що так треба написати, щоб у нього не було проблем з похованням ОСОБА_3 Поховав він ОСОБА_3 за свої кошти у сумі 5500 грн. Оригіналу паспорту померлої ОСОБА_3 у нього не було. Про що йдеться мова у його поясненні від 20.05.2013 йому невідомо тому, що вказане пояснення писав працівник міліції і він підписав його не читаючи. Добровільно представити органу досудового слідства для огляду свій мобільний телефон, ОСОБА_9 категорично відмовився. Свою причетність до продажу квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3 заперечує.

Допитана у якості свідка ОСОБА_10 показала, що після того, як працівник міліції відчинив двері зсередини квартири ОСОБА_3, її вразило те, що на підлозі було багато різних речей, вузликів з речами, на ліжку стояв відкритий чемодан коричневого кольору, старого типу, в ньому лежали нові підодіяльник і простирадло.

В той же час із показів свідка ОСОБА_11 вбачається, що їй відомо про те, що покійна ОСОБА_3 зберігала гроші і всі цінності, в тому числі і документи на свою квартиру у валізі, який стояв у передпокої на антресолі.

Між тим, 28.05.2013 невстановлені особи використовуючи паспорт громадянина України НОМЕР_4 виданий 20.08.1996 ЦОМ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області на ім'я ОСОБА_3, 1941р.н., шляхом заміни у вказаному паспорті фотографії, здійснили продаж квартири АДРЕСА_1, що належала померлої ОСОБА_3, громадянину ОСОБА_12 1981р.н., надавши приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_13, крім оригіналу підробленого паспорту на ім'я ОСОБА_3, оригінал договору купівлі-продажу вказаної квартири ОСОБА_3 від 03.02.1997 за №487 та оригінал довідки ДПІ по Дзержинському району м.Харкова про присвоєння ОСОБА_3 ідентифікаційного номеру НОМЕР_1.

За цивільним позовом ОСОБА_2 ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.07.2013 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, що належала померлої ОСОБА_3, громадянину ОСОБА_12 від 28.05.2013 визнано недійсним. Відчуження вказаної квартири заборонено.

Проведеними слідчими діями також встановлено, що під час продажу квартири ОСОБА_3 невідомими особами 27.05.2013 було замовлено звіт про оцінку нерухомого майна, а саме квартири ОСОБА_3, який виконав ОСОБА_14, вказавши, що замовником оцінки нерухомого майна була ОСОБА_3 В ході допиту в якості свідка ОСОБА_14 показав, що фактично виконання звіту 27.05.2013 йому замовив директор ТОВ ІПК «Моноліт» ОСОБА_15, хоча останній цей факт категорично заперечує. Одночасний допит ОСОБА_14 і ОСОБА_15 позитивних результатів не дав та встановленню істини не сприяв.

В подальшому 06.07.2013 ОСОБА_12 продав квартиру АДРЕСА_1 громадянки ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка з 21.07.2000 постійно проживає у Німеччині за адресою: м. Шверін Олф-Гумбольдт штрасе.

13.07.2013 ОСОБА_16 продала квартиру АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_4, який на теперішній час і є власником вказаної квартири.

Слідчий також вважав, що нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 є предметом злочинного посягання і відноситься до речових доказів, з метою забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, захисту прав, свобод і інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також забезпечення відшкодування завданої ОСОБА_2 шкоди, у органа досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.

Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про необхідність повернення клопотання прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв'язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, яким слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, в порушення ч. 2 ст. 171 КПК України, в клопотанні слідчого, погодженому з прокурором, про арешт майна, поданому у кримінальному провадженні №0003949 від 05.07.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, не зазначені документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. Так, слідчим до клопотання додані копії договорів про купівлю-продаж квартири АДРЕСА_1, проте не надано Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно на підтвердження того, хто є власником квартири на даний час.

Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

При цьому, слідчий суддя вважає необхідним роз'яснити право заявника звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 171, 172, 372 КПК України,-

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області Вишницької Олени Євгеніївни про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0003949 від 05.07.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, - повернути прокурору для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Колесник С.А.