Справа № 466/654/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі:головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0000163 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

установив:

Обвинувачений ОСОБА_4 15.01.2015р. близько 08 год. 40 хв. маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння , зайшов в приміщення класe ЗСШ № 41 , що у м.Львові смт.Брюховичі, вул. Макаренка, 19, де під час уроку під приводом з`ясування стосунків свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 із неповнолітнім ОСОБА_8 , протягом близько 10 хв. у присутності учнів класу застосував фізичне насильство щодо останнього, витер губкою лице неповнолітнього ,зігнувши при цьому окуляри на обличчі , та наніс ОСОБА_8 удари долонею правої руки по голові, спричинивши легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив , що напередодні вказаних подій його син ОСОБА_4 прийшов зі школи зі слідами побиття . Тому він 15 січня 2015 року вранці вирішив зайти в школу і зясувати стосунки із ОСОБА_8 . Коли він прийшов в клас, вже почався урок. Він спитав вчительки як веде себе в школі його син,а потім підійшов до ОСОБА_8 і попросив вдарити його так ,як він вдарив сина обвинуваченого. ОСОБА_8 він не бив, не принижував, не висловлювався ні в чию адресу нецензурно. Урок зірваний не був , а ОСОБА_8 вів себе зухвало по відношенню до нього. Вважає, що у його діях нема складу злочину та просить його виправдати.

Представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 у судовому засіданні ствердила, що їй відомо зі слів свого неповнолітнього сина ОСОБА_8 про те, що 15 січня 2015 року до них у школу прийшов батько ОСОБА_7 ,який під час уроку в присутності всіх учнів класу та вчительки його принижував, наніс тілесні ушкодження , через що син тривалий час перебував у пригніченому психологічному стані .

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні ствердила, що зі слів учнів 7-го класу СШ №41 їй відомо, що 15 січня 2015 року вранці батько учня ОСОБА_7 ОСОБА_4 зайшов у клас, де підійшов до учня ОСОБА_8 , тикав йому в обличчя брудною губкою , шарпав, говорив „Вдар мене. Їх розборонила вчителька. Після цього випадку ОСОБА_8 був дуже схвильований, у нього тряслись руки.

Стосовно двох учнів, між якими виник конфлікт напередодні, повідомила, що і ОСОБА_7 і ОСОБА_8 конфліктні, ОСОБА_7 частіше провокує такі конфлікти і тримається у класі осібно.

Свідок ОСОБА_11 ствердила у судовому засіданні , що вона вранці 15 січня 2015 року проводила урок у 7 класі. На початку уроку в клас зайшов ОСОБА_4 ,спитав чи є ОСОБА_8 , взяв з дошки губку ,підійшов до ОСОБА_8 і почав тикати губкою йому в лице. ОСОБА_8 шарпався . Вони обоє були агресивними у своїй поведінці Свідок їх розборонила ,після чого ОСОБА_4 вийшов з класу . Урок продовжувався. Цей конфлікт тривав біля кількох хвилин. Свідок також ствердила, що вважає таку поведінку батька учня невірною, оскільки це було на очах неповнолітніх учнів , такі конфлікти можна вирішувати мирно як між учнями,так і між батьками.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що працює медсестрою у СШ №41. 15 січня 2015 року вранці до неї привели ОСОБА_8 , який був схвильованим, у нього тремтіли руки, вона йому дала заспокійливі ліки. ОСОБА_8 розповів, що батько ОСОБА_7 вдарив його, хоча явних тілесних ушкоджень на ОСОБА_8 вона не побачила,на біль він також не скаржився .

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що працює психологом у СШ №41 Вона була присутня при відібранні пояснень у учнів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 . Вони розповідали представникам правоохоронних органів про те, що 15 січня 2015 року на уроці алгебри в клас зайшов батько ОСОБА_7 , привітався, потім підійшов до ОСОБА_8 ,натер губкою йому обличчя , шарпав його ,вдарив кілька разів рукою і при цьому висловлювався нецензурно. Втрутилась вчителька , а ОСОБА_4 кричав до ОСОБА_8 :Вдар мене так як ти вдарив мого сина!. Цей конфлікт тривав біля 10 хв. Причина конфлікту між неповнолітніми ОСОБА_18 та ОСОБА_19 до цього випадку їй невідома. Вона,як психолог провела бесіду із Слонопасом, щоб уникав конфліктів, а з ОСОБА_18 вона таку бесіду провести не могла, бо це заборонив батько ОСОБА_4 .

28.01.2015 р слідчим СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о оголошено повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України. /а.с.82/

21.01.2015 р. у дитини ОСОБА_8 при огляді виявлено два синці на голові, які могли утворитись 15 січня 2015 року, та відносяться до легкого тілесного ушкодження , що вбачається із висновку експерта №25/15 / а.с.25/

Із висновку експерта №137 від 28.01.2015 р. видно , що у неповнолітнього ОСОБА_7 тілесних ушкоджень при огляді не виявлено / а.с.71/

Експерт ОСОБА_20 у судовому засіданні ствердила висновок експертизи та дані дослідження,що проводилось нею 21.01.2015 р. стосовно ОСОБА_8 .

Відповідно до змісту ст.. 296 ч.1 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про хуліганство від 22.12.2006 р. з обєктивної сторони хуліганство це грубе порушення громадського порядку /громадського спокою, громадської моралі/, що вчиняється з мотивів явної неповаги до суспільства. Це особливий специфічний мотив антигромадської поведінки , самоствердження та самовираження за рахунок інших людей за явно незначними, неістотними приводами. Особлива зухвалість це нахабне поводження, знущання над потерпілим, що спричинило тілесне ушкодження, поєднане із тимчасовим порушенням роботи установи .Під явною неповагою до суспільства слід вважати очевидне для потерпілих, зневажливе ставлення винного до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності.

Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення свідків,експерта, дослідивши письмові докази, суд прийшов до переконання, що у діях ОСОБА_4 маються ознаки правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, оскільки він своїми діями вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

При цьому суд враховує те, що такі дії обвинуваченим були вчинені під час уроку в школі, всупереч вимоги вчителя покинути клас, у присутності неповнолітніх дітей, відносно неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , якому обвинувачений заподіяв фізичний біль та наніс тілесні ушкодження .

Суд приймає до уваги ту обставину, що неповнолітній потерпілий своїми діями напередодні спровокував конфлікт з неповнолітнім сином обвинуваченого ОСОБА_7 , однак це не давало права обвинуваченому у такий спосіб , ігноруючи норми громадської моралі та загальноприйняті правила поведінки в суспільстві , самостверджувати свій батьківський егоїзм у присутності неповнолітніх дітей, психіка яких ще не є стійкою , і така протиправна поведінка обвинуваченого могла викликати негативні наслідки та призвела до часткового зриву уроку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, його наслідки, особу винуватого, який раніше не судимий, має на утриманні малолітніх дітей, однак вину свою у вчиненні злочину не визнав та у вчиненому не розкаявся, та вваєа, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

СуддяОСОБА_1