Справа № 409/1826/15-к
Провадження № 11-сс/782/106/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«07» липня 2015 року м. Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:
Головуючого, судді - ОСОБА_1

Суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5

захисника підозрюваного, адвоката - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білокуракинського районного суду Луганської області від 28 червня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозне Білокуракинського району Луганської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на вихованні 4 неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_8 , 2004 року народження, сина ОСОБА_9 , 2007 року народження, доньку ОСОБА_10 , 2007 року народження, сина ОСОБА_9 , 2010 року народження, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и л а:

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України за таких обставин.

26 червня 2015 року, приблизно о 17 годині, ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння, в якому мешкає ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті виниклої сварки та особистих неприязних відносин, разом з ОСОБА_11 маючи умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, завдали ОСОБА_12 удари руками по голові останнього.

Продовжуючи свої злочинні дії, направленні на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , знаходячись по вул. Пролетарська смт. Білокуракине, наніс ОСОБА_12 один удар ногою по спині, від якого останній впав на землю, після чого ОСОБА_7 наніс ОСОБА_12 два удари ногою по тулубу.

В цей же день, приблизно 0 21 годині, ОСОБА_7 знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_13 , а саме господарчій будівлі, за адресою: АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_13 , маючи умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, завдали ОСОБА_12 численні удари ногами та руками по голові та тулубу останнього. У подальшому ОСОБА_12 , перебуваючи у вказаному домоволодінні, від отриманих тілесних ушкоджень помер. Смерть ОСОБА_12 настала в результаті отриманих тяжких тілесних ушкоджень, а саме: набряку мозку, крововиливу підоболонки головного мозку, закритої тупої травми голови.

В діях підозрюваного ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, вчинити інше правопорушення, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, зловживає спиртними напоями.

Все вищезазначене свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим зазначає у своїй ухвалі, що відповідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

З урахуванням викладеного та обставин, що передбачені ст.ст. 177,178 КПК України, слідчий суддя вважав за можливе не визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України у зв`язку з тим, що злочин вчинено із застосуванням насильства, та спричинив загибель людини.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту мотивуючи наступним.

27.06.2015 року о 16:25 годині ним отримано доручення для здійснення захисту ОСОБА_7 , який затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

О 17:25 годині він прибув до СВ Білокуракинського РВ УМВС, та йому було повідомлено, що ОСОБА_7 не затримувався і його допитують у якості свідка. В ході його побачення зі своїм підзахисним, останній повідомив, що його не будуть затримувати, він надасть пояснення і буде відпущений додому. Зазначає, що протоколу затримання складено не було.

Крім того вказує , що із пояснень ОСОБА_7 , йому відомо, що протягом 27 та 28 червня 2015 року він утримувався в Білокуракинському РВ УМВС, де через кожні 3 години його виводили до чергової частини де ОСОБА_7 в журналі ставив записи про те, що він не має ніяких претензій. 28.06.2015 року о 14:00 годині ОСОБА_7 було повідомлено, що його поведуть до суду де оберуть запобіжний захід, при цьому не надали клопотання про обрання запобіжного заходу, додатків до них, як того вимагає закон, та не надали послуг захисника. При зустрічі ОСОБА_7 надав йому тільки ухвалу слідчого судді.

Слідчий суддя в своїй ухвалі зазначає, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, однак при цьому не навів доводів щодо обгрунтованості підозри.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Оскаржувана ухвала лише в описовій частині містить виклад обставин, які судом не встановлювались та не досліджувались, що були наведені слідчим в клопотанні про застосування запобіжного заходу в його обгрунтування, і не містить в собі жодних висновків слідчого судді в зв`язку з цим.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання,

Слідчий суддя в ухвалі зазначає, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового слідства, незаконно впливати на свідків, вчинити інше правопорушення, неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, зловживає спиртними напоями, та враховуючи що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Вказує, що під час розгляду клопотання окрім підозрюваного, свідки та потерпілі у кримінальному провадженні не допитувалися, слідчий суддя не досліджував фактичні дані, які викладені у протоколах допиту цих осіб, не було надано суду довідок та характеристик, тому не зрозуміло чим керувався слідчий суддя, роблячи висновок про обгрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 .

Слідчий суддя також не обгрунтував своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя лише послався на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України та зазначив дані про особу підозрюваного, конкретні обставини справи, тяжкість покарання, яке можливо буде призначено підозрюваному ОСОБА_7 в разі визнання його винним в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Вказує на те, що тримання під вартою, згідно ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Однак, прокурор окрім підтримки клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою взагалі не посилався на жодний ризик, чим не виконав своїх процесуальних обов`язків, а суд не звернув на це увагу.

Також захисник звертає увагу на те, що слідчий зазначає в клопотанні про обрання запобіжного заходу про наявність ризиків передбачених п.п.1, 5 ст. 177 КПК України, і на які посилається в своїй ухвалі слідчий суддя, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, звинувачується.

Зазначає, що жодного доказу, які б свідчили про ці ризики стороною обвинувачення не надано, на що слідчий суддя не звернув увагу.

У відповідності до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, а тому слідчий суддя не виконав своїх процесуальних обов`язків.

В порушення вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя не досліджував докази у кримінальному провадженні, які надані до клопотання, не оголосив дані характеризуючи особу підозрюваного, що суперечить нормам чинного законодавства, тому захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою.

Крім того вважає, що при розгляді справи порушено право підозрюваного на захист.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пояснення слідчого, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно ч.2 ст.184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 184 КПК України до клопотання додаються підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обгрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Підтвердження про отримання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваним в матеріалах справи відсутні, при цьому захисник в апеляційній скарзі вказав, що його підзахисному стало відомо про обрання йому запобіжного заходу тільки о 14 годині 28 червня 2015 року. Судове засідання, відповідно до журналу судового засідання розпочалося 28 червня 2015 року о 15 годині 09 хвилин.

Таким чином, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 порушив вимоги ч.2 ст.184 КПК України, що призвело до суттєвого обмеження права підозрюваного на захист під час розгляду клопотання , тому ухвалу слідчого судді необхідно скасувати та постановити нову ухвалу.

Обгрунтованність підозри вичинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення підтверджуються наступними доказами:

- протоколом огляду місця події, а саме домоволодіння ОСОБА_13 в смт. Білокуракине Луганської області, де в господарчій будівлі виявлено труп ОСОБА_12 з тілесними ушкодженнями, від яких останній помер;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який показав, що 26.06.2015 року він бачив, як ОСОБА_7 наносив удари ОСОБА_12

- лікарським свідоцтвом про смерть № 62 від 27.06.2015 року, яким підтверджується, що смерть ОСОБА_12 настала від набряку мозку, крововиливу під оболонки головного мозку, закритої тупої травми голови.

Колегія суддів вважає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.194 КПК України надані слідчим докази свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

При цьому слідчий суддя в своїй ухвалі про обрання запобіжного заходу належним чином не мотивував наявність наведених ним ризиків.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, колегія суддів прийша до висновку про наявність ризику передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого, свідка вказує протокол допиту свідка ОСОБА_14 , який показав, що 26 червня 2015 року він бачив як ОСОБА_7 наносив удари ОСОБА_12 .

Дослідивши матеріали, які характеризують особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що прокурором представлені переконливі докази, що залишаючись на свободі ОСОБА_7 , буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому існує ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

При застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, колегія суддів також враховує вимоги ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні за ч.2 ст. 121 КК України, яке належить до тяжких злочинів і за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, те, що підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, зловживає спиртними напоями, і вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а менш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим п. п. 1,3 ,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді не визначати розмір застави при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою згідно вимог п. 1,2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки кримінальне правопорушення у скоєні якого підозрюється ОСОБА_7 вчинено із застосуванням насильства, та спричинило загибель людини.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 є єдино можливим запобіжним заходом щодо даного конкретного випадку, застосування інших запобіжних заходів є недоцільним.
За таких обставин колегя суддів вваажає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого.
Керуючись ст.ст.177-178, 183, 194, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Скасувати ухвалу слідчого судді Білокуракинського районного суду Луганської області від 28 червня 2015 року, якою ОСОБА_7 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання заступника начальника СВ Білокуракинського РВ ГУМВС України у Луганській області майора міліції ОСОБА_15 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з 15:25 годин 28 червня 2015 року.

Строк дії ухвали по 26.08.2015 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ ________________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3