АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/496/15-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/156/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 01 квітня 2015 року апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні №0000055 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.2 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2015 року скасувати з одночасним призначенням судового розгляду у суді першої інстанції на підставі обвинувального акту.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року було відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_6 від 20.01.2014 року на підставі п.2 ч.7 ст.474 КПК України та повернуто кримінальне провадження №0000055 від 06.01.2015 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України прокурору прокуратури Саксаганського району м. Кривого рогу Дніпропетровської області ОСОБА_8 для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції посилався на ті обставини, що приймаючи рішення про застосування вимог ст.75 КК України при укладанні угоди та погодженні на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_6 , сторони в угоді взагалі не навели мотивів, через які останньому можливо бути призначено покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції статті, враховуючи і повну відсутність в угоді даних про обставини, що відповідно до ст.66 КК України могли би пом`якшити покарання, при тому, що надані матеріали досудового розслідування містять виключно дані, що характеризують особу ОСОБА_6 ; сторони в угоді взагалі не навели доводів про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання та підстав, через які останньому необхідно призначити мінімальний строк випробування.
При узгодженні та призначенні міри покарання прокурором в угоді не зазначено ступінь та характер сприяння ОСОБА_6 у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб, в достатній мірі не враховано тяжкості злочину, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_6 , який є умисним злочином середньої тяжкості у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років, а тому має підвищену суспільну небезпеку із урахуванням соціально-політичної та криміногенної обстановки в Україні. Крім того, під час укладення угоди сторонами не проаналізовано та не враховано конкретні обставини вчинення злочину, а саме вчинення в період непогашеної судимості за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, що не дає достатніх підстав для узгодження міри покарання підозрюваному ОСОБА_6 при укладанні угоди про визнання винуватості із застосуванням вимог ст.75 КК України.
Таким чином, умови угоди про визнання винуватості підозрюваним ОСОБА_6 суперечать як вимогам КПК України, так і КК України, а тому не відповідають інтересам суспільства, що згідно п.2 ч.7 ст.474 КПК України є підставою для відмови в затвердженні угоди.
У такому разі, відповідно до ч.7 ст.474 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, повинно бути продовжено у загальному порядку.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на ті обставини, що суд, в порушення вимог кримінального процесуального закону, при відмові в затвердженні угоди мав продовжити розгляд кримінального провадження в загальному порядку, а не повертати його прокурору. У даній ситуації судовий розгляд є можливим, оскільки до суду направлено обвинувальний акт після виконання вимог ст.290 КПК України та здійснення відкриття матеріалів іншій стороні, тобто суд мав право допустити відомості, що в них містяться, як докази у судовому розгляді у загальному порядку.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляцію прокурора у кримінальному провадженні, просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі та скасувати ухвалу суду першої інстанції про повернення прокурору кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 , в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, прокурор або слідчій за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, ст.290 КПК України визначає загальний порядок оголошення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, 20.01.2015 року обвинуваченому ОСОБА_6 було надано доступ до матеріалів досудового розслідування (а.кп.2).

Як передбачено ч.1 ст.293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику тощо.

Згідно розписки обвинуваченого ОСОБА_6 від 20.01.2015 року про отримання ним копії обвинувального та реєстру матеріалів досудового розслідування, прокурором в повному обсязі виконано вимоги вищезазначеної статті (а.кп.3).

Відповідно до ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчім, після чого затверджується прокурором.

Відповідно до положень ч.4 ст. 110 КПК України. Обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується розслідування .

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта.

Як вбачається з супроводжувального листа, обвинувальний акт, разом з угодою про визнання винуватості та всіма необхідними процесуальними документами було направлено до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу 20 січня 2015 року (а.кп.7).

Отже, виходячи з вищенаведеного, досудове розслідування за кримінальним провадженням відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України було проведено в повному обсязі та закінчено з дотриманням встановлених норм діючого КПК України.

Крім того, згідно ч.7 ст.474 КПК України, у разі якщо суд відмовляє в затвердженні угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

У випадку, коли на досудовому розслідуванні було зібрано недостатньо доказів для розгляду кримінального провадження у судовому засіданні, суддя ухвалою про відмову в затвердженні угоди одночасно повертає матеріали прокурору для продовження досудового розслідування. Якщо ж угода укладалася у стадії судового провадження, до якого, згідно п.24 ч.1 ст.3 КПК України, входить і підготовче судове засідання, суд в ухвалі зазначає про відновлення процесуальних дій і продовжує судове провадження в загальному порядку.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами прокурора стосовно того, що суд першої інстанції при постановленні ухвали про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості повинен був продовжити судове провадження в загальному порядку, не повертаючи кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Отже, доводи апеляції прокурора в цій частині є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з поверненням кримінального провадження для розгляду справи в суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року, якою кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.2 КК України було повернуто прокурору скасувати та призначити новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

____________________________________________________________________________________________________________________________

Провадження №11-кп/774/156/к/15 Суддя І інстанції ОСОБА_1

Категорія ст.309 ч.2 КК України Доповідач суддя ОСОБА_2