Справа № 214/5715/14-к
1-кп/214/54/15
У Х В А Л А
іменем України
29 квітня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001841 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 115 ч.2 п.6, 115 ч.2 п.12, 187 ч.4 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В ході судового засідання виникло питання про продовження тримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою.

Прокурор висловив думку про необхідність продовжити строк тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечує проти продовження ОСОБА_8 тримання під вартою, завив клопотання про заміну запобіжного заходу на домашній арешт. При цьому послався, що відсутні ризики, які можуть бути підставою для продовження строку тримання під вартою, такими ризиками не може бути тяжкість обвинувачення. Крім того, зазначив, що на його думку обвинувачення є необґрунтованим.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 на домашній арешт. При цьому зазначив, що підстав вважати, що ОСОБА_9 буде ухилятися від суду, нема.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку захисників. Крім того, зазначив, що за час навчання дійсно пропустив приблизно місяць занять, тому, що хворів, їздив відвідувати бабусю, про що його батьки знали.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку захисників.

Прокурор висловив також думку про те, що підстав для задоволення клопотань про зміну запобіжного заходу не мається.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 належить продовжити. При цьому, суд враховує наступне.

Згідно ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює, запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.п.6,12, 187 ч.4 КК України, кожен з яких який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких. При обранні кожному з обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийшов до переконання, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання тому, щоб кожний з підозрюваних не став переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не вчинив інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що на даний час відсутні підстави вважати, що обвинувачені, в разі зміни запобіжного заходу, можуть вчинити новий злочин.

Разом з тим, суд переконаний, що існують інші ризики, передбачені ст.177 КПК України, для запобігання яких належить залишити раніше обраний запобіжний захід без змін.

Строк тримання під вартою ОСОБА_8 судом був продовжений до 2 травня 2015 року. Судове провадження на даний час не завершене.

Суд вважає, що з урахуванням тяжкості покарання, яке може бути, в разі визнання обвинуваченого винним, призначено судом за вчинення вказаних правопорушень, існує ризик передбачений ст. 177 ч.1 п.2 КК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_8 , побоюючись тривалості можливого за вказані правопорушення покарання, може в разі зміни запобіжного заходу переховуватися від суду. При цьому, суд враховує, що на користь такої думки свідчить позиція обвинуваченого, який під час проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи давав пояснення експерту, які відрізняються від наданих ним же в присутності захисника показань, а в судовому засіданні заперечує борг перед ОСОБА_9 , заперечує обставини справи.

Також, на переконання суду, існує ризик передбачений ст. 177 ч.1 п.3 КК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_8 , в разі зміни запобіжного заходу, може незаконно впливати на свідків. Так, на даний час по справі допитані не всі свідки, які підлягають допиту. Під час допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 встановлено, що показання, які вказаний свідок надав у судовому засіданні, мають суттєві суперечності з тими показаннями, які надав свідок під час досудового розслідування. У судовому засіданні свідок зазначив, що раніше обвинуваченого ОСОБА_9 не бачив. Під час же проведення впізнання, свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_9 як особу, яка придбала липку стрічку «скотч». Пояснення ОСОБА_10 мотивів того, що під час досудового розслідування він діяв при впізнанні неправдиво, є суперечливими. Показання надані в суді вказаним свідком можуть вплинути на вирішення судом при постановлені вироку питання про винність як обвинуваченого ОСОБА_9 , так і обвинуваченого ОСОБА_8 . Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні також надала показання, які мають суперечності з наданими нею під час досудового розслідування показаннями, в яких зазначала про наявність у ОСОБА_8 боргу перед ОСОБА_9 та визначала зміни у поведінці ОСОБА_8 після знайомства останнього з ОСОБА_9 . Враховуючи, що зазначені свідки змінили показання, а по справі допитані не всі свідки, які підлягають допиту, суд вважає, що в разі зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 , останній може незаконно впливати як на допитаних судом свідків, так і на свідків, які судом не допитані. Показання свідка ОСОБА_12 , які стосуються характеристики ОСОБА_8 суперечать показанням ОСОБА_8 , так як останній показав, що неодноразово пропускав заняття, про що знали його батьки, а свідок ОСОБА_12 показав, що син заняття не пропускав.

Доводи захисника ОСОБА_6 про те, що на даний час не доведена вина обвинуваченого ОСОБА_8 , не можуть бути прийняти судом до уваги, оскільки на даний час суд не вправі вирішувати питання щодо доведеності вини.

На переконання суду, позитивна характеристика з місця проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , наявність в нього постійного місця проживання, відсутність попередніх судимостей, факт навчання в вищому учбовому закладі, не виключають наявності визначених судом ризиків, а саме того, що в разі зміни запобіжного заходу обвинувачений може переховуватися від суду та може незаконно впливати на свідків. При цьому, суд враховує, що відповідно до характеристики з місця навчання, ОСОБА_8 пропустив близько половини занять, є недисциплінованим студентом, мав заборгованість на сесії.

Також, на переконання суду, існує ризик передбачений ст. 177 ч.1 п.3 КК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_8 , який заперечує свою причетність до вчинення злочину, в разі зміни запобіжного заходу, може незаконно впливати як на допитаних судом свідків, так і на свідків, які судом не допитані. А тому суд вважає, що доцільним є продовжити ОСОБА_8 строк тримання під вартою. З урахуванням викладеного, клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 , належить відмовити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_9 судом був продовжений до 2 травня 2015 року. Судове провадження на даний час не завершене.

Суд вважає, що з урахуванням тяжкості покарання, яке може бути призначене судом в разі визнання обвинуваченого ОСОБА_9 винним, за вчинення вказаних правопорушень, існує ризик передбачений ст. 177 ч.1 п.2 КК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_9 , побоюючись тривалості можливого за вказані правопорушення покарання, може в разі зміни запобіжного заходу переховуватися від суду.

Також, на переконання суду, існує ризик передбачений ст. 177 ч.1 п.3 КК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_9 , який заперечує причетність до вчинення злочину, в разі зміни запобіжного заходу, може незаконно впливати як на допитаних судом свідків, так і на свідків, які судом не допитані. А тому суд вважає, що доцільним є продовжити ОСОБА_9 строк тримання під вартою. З урахуванням викладеного, клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 , належить відмовити.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 - відмовити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 продовжити до 2 липня 2015 року.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 продовжити до 2 липня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3