ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2013 року
м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Піндрака О.О.,

з участю: секретаря Біланя І.В.,

прокурорів Копанчука В.О., Мельничука
М.І.,

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

обвинуваченого ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Хмельницькому кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Хмельницького
Хмельницької області, громадянина
України, з професійно-технічною
освітою, неодруженого, непрацюючого,
мешканця АДРЕСА_1, раніше судимого 16
листопада 2012 року Хмельницьким
міськрайонним судом Хмельницької
області за ч. 1 ст. 190 КК України до
покарання у виді 100 годин громадських
робіт (невідбута частина покарання - 72
години),

за ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 17 квітня 2013 року близько 23 год. 30
хв., перебуваючи в дворі будинку
АДРЕСА_2 діючи з корисливих мотивів, з
метою заволодіння чужим майном, із
застосуванням фізичного насильства до
ОСОБА_1, яке не є небезпечним для життя
чи здоров'я потерпілого, що виразилось
в умисному нанесенні удару пляшкою в
обличчя та двох ударів ногою по тулубу,
відкрито викрав в останнього гроші в
сумі 50 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 03 червня 2013 року
близько 01 год., знаходячись на
пішохідній доріжці біля житлового
будинку АДРЕСА_1, в ході словесної
суперечки з ОСОБА_2, з яким перебував у
неприязних відносинах, умисно наніс
останньому лівою ногою один удар в
область обличчя зліва. Внаслідок
нанесеного удару ОСОБА_2 впав на землю
та вперся спиною в металевий кіоск.
Після цього ОСОБА_5, діючи з корисливих
мотивів, з метою заволодіння чужим
майном, з карманів джинсів ОСОБА_2
відкрито витягнув та заволодів
належними останньому грошовими
коштами в сумі 930 грн. та мобільним
телефоном «Нокіа 1280», вартістю 135 грн. 55
коп., з сім-картою оператора зв'язку
«Київстар», вартістю 10 грн., і грошима
на рахунку в сумі 40 грн., а всього
належним потерпілому майном на
загальну суму 1115 грн. 55 коп.

Винність підсудного в скоєнні злочинів
підтверджуються сукупністю зібраних
та досліджених по справі доказів.

За епізодом пограбування потерпілого
ОСОБА_1

Показаннями самого підсудного про те,
що дійсно 17 квітня 2013 року близько 23
год. 30 хв. він, перебуваючи в дворі
будинку АДРЕСА_2 діючи з корисливих
мотивів, з метою заволодіння чужим
майном, підійшов до ОСОБА_1, якому
умисно наніс скляною пляшкою з-під пива
удар в обличчя, від якого той впав на
землю, після чого умисно наніс ще два
удари ногою по тулубу та відкрито
викрав в останнього гроші в сумі 50 грн.

Вказані підсудним обставини вчинення
злочину підтвердив в суді потерпілий
ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_6 показав, що бачив як
підсудний наносив потерпілому, який
лежав на землі, удари ногою по тулубу, а
свідок ОСОБА_7 - як потерпілий тримався
за обличчя та повідомив про обставини
його пограбування підсудним.

Факт перебування підсудного на місці
вчинення злочину підтвердили в суді
свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Останній, крім
того, показав, що бачив, як потерпілий
лежав на землі та біля нього стояв
підсудний, який був агресивний.

За даними висновку судово-медичної
експертизи у ОСОБА_1 виявлені легкі
тілесні ушкодження, що мають незначні
скороминущі наслідки, у вигляді садна
шкіри верхньої губи, поверхневої рани
слизової оболонки нижньої губи, що
могли утворитися 17 квітня 2013 року
близько 23 год. 30 хв. від удару тупим
твердим предметом з обмеженою
контактуючою (а.с. 18).

За епізодом пограбування потерпілого
ОСОБА_2

Показаннями самого підсудного про те,
що дійсно 03 червня 2013 року близько 01
год. він, знаходячись на пішохідній
доріжці біля житлового будинку
АДРЕСА_1, в ході словесної суперечки з
ОСОБА_2, з яким перебував у неприязних
відносинах, умисно наніс останньому
лівою ногою один удар в область обличчя
зліва. Внаслідок нанесеного удару
ОСОБА_2 впав на землю. Після цього він
(підсудний), діючи з корисливих мотивів,
з метою заволодіння чужим майном, з
карманів джинсів ОСОБА_2 відкрито
витягнув та заволодів належними
останньому грошовими коштами в сумі 930
грн. та мобільним телефоном «Нокіа 1280»
з сім-картою оператора зв'язку
«Київстар» і грошима на рахунку в сумі
40 грн.

Вказані підсудним обставини вчинення
злочину підтвердив в суді потерпілий
ОСОБА_2 та вони також підтверджуються:
даними протоколу прийняття заяви
останнього про вчинене кримінальне
правопорушення (а.с. 98); даними
протоколу огляду місця події, згідно з
яким ОСОБА_5 добровільно видав
працівникам міліції викрадений у
потерпілого ОСОБА_2 мобільний телефон
«Нокіа 1280» (а.с. 100-101), даними висновку
товарознавчої експертизи щодо
вартості цього мобільного телефону
(а.с. 103-106); речовим доказом - мобільним
телефоном «Нокіа 1280» (а.с. 108).

Оцінюючи зібрані та досліджені в
судовому засіданні докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів
доведена.

Підсудний ОСОБА_4 застосовував до
потерпілого ОСОБА_2 насильство не з
метою вилучення у нього майна, а в
зв'язку з особистими неприязними
відносинами, лише після чого у нього
виник умисел на викрадення майна
(користуючись безпорадним станом
потерпілого), що підтверджується як
показаннями самого підсудного, так і
показаннями потерпілого, а тому суд
виключає із обвинувачення підсудного
(за епізодом пограбування ОСОБА_2.)
кваліфікуючу ознаку злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, як
відкрите викрадення чужого майна
(грабіж), поєднане з насильством, яке не
є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого.

Таким чином, дії ОСОБА_5 за обома
епізодами слід кваліфікувати за ч. 2 ст.
186 КК України, як відкрите викрадення
чужого майна (грабіж), вчинене повторно,
а за епізодом пограбування ОСОБА_1 ще й
як відкрите викрадення чужого майна
(грабіж), поєднане з насильством, яке не
є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчинених злочинів,
особу винного та обставини, що
пом'якшують йому покарання.

Суд враховує, що підсудний повністю
визнав свою вину, щиро розкаявся,
активно сприяв розкриттю злочинів,
добровільно відшкодував завдану
потерпілим шкоду, що пом'якшує йому
покарання.

При призначенні покарання суд також
враховує, що підсудний є особою
молодого віку, проте він посередньо
характеризується, раніше судимий за
вчинення умисного корисливого злочину,
на шлях виправлення не став та вчинив
нові умисні корисливі злочини, які
відповідно до ст. 12 КК України
віднесено до категорії тяжких, та
визначаються високим ступенем
небезпечності для суспільства, до того
ж не відбувши покарання за попереднім
вироком суду. Крім того, суд враховує і
те, що ОСОБА_4 повторно вчинив злочин
(пограбування потерпілого ОСОБА_1.),
будучи притягнутим до кримінальної
відповідальності за інший злочин
(пограбування потерпілого ОСОБА_2.).
Наведені обставини характеризують
підсудного як особу, схильну до
протиправних проявів, і це дає підстави
вважати, що перебуваючи на волі він
може продовжити злочинну діяльність.

Приймаючи до уваги характер діянь і
спосіб їх вчинення, суспільну
небезпеку скоєних злочинів та особу
винного, суд приходить до висновку, що
виправлення і перевиховання ОСОБА_4
можливе лише в умовах ізоляції його від
суспільства та йому слід призначити
покарання у вигляді позбавлення волі.
При цьому, приймаючи до уваги
пом'якшуючі обставини, суд приходить до
висновку призначити ОСОБА_4 таке
покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК
України у мінімальному розмірі.

На думку суду таке покарання буде
справедливим, необхідним і достатнім
для виправлення підсудного та
запобігання вчинення ним нових
злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК
України, на чому наполягає захисник, а
саме призначення ОСОБА_4 покарання у
вигляді позбавлення волі нижче від
найнижчої межі, встановленої в санкції
ч. 2 ст. 186 КК України, враховуючи
характер і ступінь тяжкості вчинених
злочинів та особу винного, суд не
вбачає.

Процесуальні витрати по справі за
проведення товарознавчої експертизи
(а.с. 107) в силу ст. 124 КПК України слід
стягнути з підсудного на користь
держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України,
суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК
України, та призначити йому покарання у
виді 4 (чотирьох) років позбавлення
волі.

Згідно зі ст. 71 КК України до цього
покарання повністю приєднати
невідбуту частину покарання за вироком
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 16 листопада
2012 року і остаточно визначити його у
виді 4 (чотирьох) років 9 (дев'яти) днів
позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4
рахувати з 15 липня 2013 року, зарахувавши
в цей строк час утримання його під
вартою - з 20 червня 2013 року по 14 липня 2013
року включно.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4, до
набрання вироком чинності, залишити
попередню - тримання під вартою.

Речовий доказ - мобільний телефон
«Нокіа 1280», який переданий на
зберігання потерпілому ОСОБА_2 (а.с. 109), -
залишити останньому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 235
грн. 20 коп. процесуальних витрат.

На вирок може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Хмельницької області протягом
тридцяти днів з дня проголошення
вироку. Апеляційна скарга подається
через Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення,
негайно вручити обвинуваченому та
прокурору, інші учасники судового
провадження мають право отримати копію
вироку в суді.

Суддя: