ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2013 р. Дарницький районний
суд. М. Києва в складі головуючого-судді
Сизової Л.А., при секретарі Тяпка Т.І., з
участю прокурора Лисенка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
кримінальне провадження відносно
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродж. м. Луцьк
Волинської обл., українець, громадянин
України, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, освіта середня, не працює,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та
проживає в АДРЕСА_2, в силу ст. 89 КК
України раніше не судимий, в скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК
України, суд

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2, 03.11.2011 року, приблизно о 23 годині
55 хв., знаходячись по вул.
Срібнокільська, 5 в м. Києві, умисно, з
корисливих спонукань, з метою таємного
викрадення чужого майна, переконавшись
та вважаючи, що за його діями ніхто не
спостерігає, підійшов до безпритомного
гр. ОСОБА_3, який знаходився на лавці по
вищезгаданій вулиці та викрав його
грошові кошти в сумі 30 грн., мобільний
телефон «Nokia 5130 Експрес Мюзік»,
вартістю 1215 грн., в якому знаходилась
сім-картка оператора «Лайф», вартістю 25
грн., на рахунку якої грошових коштів не
було. Після чого, продовжуючи свої
злочинні дії з місця вчинення злочину
зник, розпорядившись викраденим за
власними потребами, чим завдав гр.
ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну
суму 1280 грн.

Крім того, ОСОБА_2, 04.11.2011 року в період
часу з 03 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв., умисно,
повторно, з корисливих спонукань, з
метою таємного викрадення чужого
майна, знаходячись по вул. Княжий Затон,
4 в м. Києві, переконавшись та вважаючи,
що за його діями ніхто не спостерігає,
викрав у гр. ОСОБА_4 його чоловічу
шкіряну сумку, чорного кольору,
вартістю 300 грн., у середині якої
знаходилися: шкіряна візитниця чорного
кольору, вартістю 100 грн.; паспорт
громадянина України на ім'я ОСОБА_4;
ідентифікаційний код та водійське
посвідчення, чим завдав останньому
матеріальної шкоди на загальну суму 400
грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні,
обвинувачений ОСОБА_2 вину в скоєнні
злочинів визнав, щиро розкаявся та
пояснив, що 03.11.2011 року приблизно о 23
год. 30 хв., знаходячись біля станції
метро «Позняки» , він підійшов до
кіоску по цигарки та побачив раніше не
відомого йому ОСОБА_3, з яким
познайомився та вони разом вжили
спиртне. ОСОБА_3 стало погано, тому він
вирішив провести його додому.
Проходячи через тролейбусну зупинку,
він поклав його на лавку, щоб
перепочити. Потім, переконавшись, що
потерпілий спить, йому закортіло
проглянути кишені , в одній з яких він
знайшов мобільний телефон «Нокіа» та
викрав його.

Крім того, 04.11.2011 року, приблизно 03 год. 00
хв., знаходячись біля кіоску по вул.
Григоренка в м. Києві, він познайомився
з ОСОБА_4, з яким вони придбали і
розпили 16 пляшок «Джин тоніку» . Після
того вони пішли до офісу ОСОБА_4, де в
одному із кабінетів продовжили
розпивати спиртні напої. Приблизно о 09
год. 00 хв. почали приходити працівники
офісу, однак його новий знайомий почав
кричати та звільняти своїх підлеглих.
Коли він ( Степанюк) вирішив піти, то
прихопив із собою сумку з речами
ОСОБА_4.

Інші докази по справі відповідно до ч. 3
ст. 349 КПК України не досліджувалися.

Визнавши недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин справи, які
ніким не оспорюються, з'ясувавши
правильне розуміння обвинуваченим
змісту цих обставин за відсутності
сумнівів у добровільності його
позиції, роз'яснивши йому, що у такому
випадку він буде позбавлений права
оспорювати ці фактичні обставини в
апеляційному порядку, суд вважає, що
ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив
таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), вчинене повторно, тобто
скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК
України.

Призначаючи вид і міру покарання
обвинуваченому ОСОБА_2, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, який відноситься до злочину
середньої тяжкості, його особу, що вину
визнав повністю, щиро розкаявся, в силу
ст. 89 КК України раніше не судимий, на
обліку у лікарів нарколога та
психіатра не перебуває, за місцем
роботи характеризується позитивно і
вважає необхідним призначити йому
покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 66 КК України
обставинами, що пом'якшують покарання
обвинуваченого ОСОБА_2 суд визнає: щире
каяття, активне сприяння розкриттю
злочину, знаходження на утриманні
малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 67 КК України,
обставиною, що обтяжує покарання суд
визнає вчинення злочину особою в стані
алкогольного сп'яніння.

З урахуванням обставин, що пом'якшують
покарання обвинуваченого ОСОБА_2, його
особи, суд вважає за можливе призначити
йому покарання з застосуванням ст. 75 КК
України, звільнивши обвинуваченого від
відбування покарання з іспитовим
строком, що, на думку суду, є необхідним
та достатнім для виправлення
обвинуваченого та попередження
вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. 368, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 ВАЛЕР»ЯНОВИЧА визнати
винуватим у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та
призначити йому покарання у виді двох
років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування покарання, якщо
він протягом одного року іспитового
строку не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов»язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати
ОСОБА_2 не виїжджати за межі України без
дозволу кримінально - виконавчої
інспекції, повідомляти інспекцію про
зміну місця проживання та періодично
з'являтися в інспекцію для реєстрації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 -
підписку про невиїзд до вступу вироку в
законну силу залишити без змін.

Речові докази залишити у потерпілих.

Вирок може бути оскаржений протягом 30
днів до Апеляційного суду м. Києва
через Дарницький районний суд м. Києва
з моменту його проголошення.

СУДДЯ: