Справа № 740/4622/14
Провадження № 1-кп/740/46/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

неповнолітнього ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілої ОСОБА_12 ,

законних представників неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_15 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_16 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_17 ,

представників кримінальної міліції у справах дітей ОСОБА_18 ,

ОСОБА_19 ,

педагога ОСОБА_20 ,

психологів ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дрімайлівка, Куликівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, у відповідності до ст. 89 КК України не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Суличівка, Ріпкинського району Чернігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, учня 2 курсу Куликівського професійного аграрного ліцею, не працюючого, не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 , по ст.152ч.3; 153ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються в тому, що 08 січня 2014 року, о 18 год. 00 хв., знаходячись біля сільського будинку культури по вул. Шевченка в с. Дрімайлівка Куликівського району Чернігівської області неповнолітня ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розпивала спиртні напої разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Приблизно о 19.00 годині у зв`язку з погіршенням самопочуття, викликаним вживанням спиртного, ОСОБА_12 направилась додому по АДРЕСА_2 . У цей час ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 та спільно з особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність ОСОБА_8 , з метою вчинення зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_12 , підбігли до останньої та, тримаючи за руки і закриваючи рот руками, завели її до будинку АДРЕСА_2 , де поклали її на підлогу в кімнаті та, застосувавши фізичне насильство і використавши її безпорадний стан, зняли з неї одяг та, усвідомлюючи неправомірний характер своїх дій і те, що ОСОБА_12 є неповнолітньою, у період часу з 19 год. 00 хв. по 21 год. 00 хв. по черзі вступили з потерпілою в природні статеві зносини всупереч її волі.

Після чого, маючи умисел на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, продовжуючи застосовувати фізичне насильство, утримуючи потерпілу ОСОБА_12 на підлозі, з використанням безпорадного стану потерпілої, у період часу з 19 год. 00 хв. по 21 год. 00 хв. по черзі задовольнили статеві пристрасті неприродним способом, вступивши з потерпілою в аногенітальний контакт.

Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються в зґвалтуванні потерпілої ОСОБА_12 , тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене групою осіб, та зґвалтування неповнолітньої, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, а також обвинувачуються у задоволенні статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства до потерпілої ОСОБА_12 , з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 152 КК України, групою осіб та щодо неповнолітньої, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 153 КК України.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_6 не визнав себе винуватим в інкримінованих йому діяннях передбачених ст.152ч.3; ст. 153 ч.2 КК України і показав, що ОСОБА_23 він знає давно і підтримує з нею дружні відносини. 8 січня 2014 року, в вечірній час, він, його брати та ОСОБА_24 зустрілись біля клубу в с. Дрімайлівка, де випили трохи горілки. Чи вживала горілку ОСОБА_25 він не бачив. Постоявши трохи біля клубу вони пішли додому. В той вечір він не заходив до своєї старшої сестри, яка проживає неподалік від клубу. ОСОБА_12 він не ґвалтував і в статеві зносини з нею не вступав. Коли він прийшов додому, то невдовзі до них приїхали працівники міліції і його затримали.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_7 не визнав себе винуватим в інкримінованих йому діяннях передбачених ст.152ч.3; ст. 153ч.2 КК України і показав, що 8 січня 2014 року, близько 18 години, він разом з братами ОСОБА_26 та ОСОБА_27 знаходились в центрі села, де зустрілись з ОСОБА_28 . Біля будинку культури вони всі випили трохи горілки. Коробко взагалі горілки випила мало. Потім вони разом пішли до будинку його сестри ОСОБА_29 , яка проживає неподалік, де на телефоні його брата ОСОБА_26 подивились еротичний фільм. Знаходячись в будинку сестри, він з братами та ОСОБА_24 вирішили вступити в статеві зносини. Хто був ініціатором цього, він не пам`ятає. Спочатку в статеві зносини в ОСОБА_25 вступив він, а його брати в цей час знаходились на вулиці. Коли він вступив в статеві зносини з ОСОБА_25 , то вийшов на вулицю, після чого до будинку зайшов його брат ОСОБА_30 , а потім ОСОБА_31 . В статеві зносини вони з ОСОБА_25 вступали за її згодою, без застосування до неї будь-якого психічного чи фізичного насильства. В статеві зносини неприродним способом з ОСОБА_25 він не вступав. Після того, як він випив трохи горілки, то був майже тверезим, і ОСОБА_24 також не була п`яна. Коли його брати та ОСОБА_24 вийшли з будинку його сестри, то вони всі пішли додому.

Допитаний в судовому засіданні в якості неповнолітнього свідка ОСОБА_8 показав, що 8 січня 2014 року, він разом з братами ОСОБА_26 та ОСОБА_32 сиділи біля клубу. В цей час до них підійшла ОСОБА_24 . Вони всі випили трохи горілки, а потім пішли до будинку його сестри ОСОБА_29 , яка проживає неподалік. Таня випила небагато горілки і по ній навіть не було видно, що вона п`яна. В будинку, на телефоні його брата ОСОБА_26 , вони подивились еротичний фільм. Після цього він з братами та ОСОБА_24 вирішили вступити в статеві зносини. Першим в статеві зносини з ОСОБА_25 вступив ОСОБА_33 , а він в цей час знаходився на вулиці. Потім він зайшов до будинку, де вступив в статеві зносини з ОСОБА_28 . Це відбувалось в залі, на ліжку. Ніякого насильства до ОСОБА_34 ніхто не застосовував. Коли він вступав в статеві зносини з ОСОБА_25 , то його брати знаходились на вулиці. Коли він вступив в статеві зносини з ОСОБА_25 , то вийшов на вулицю і пішов за сигаретами, а коли повернувся то його брати і ОСОБА_25 вже вийшли з будинку. Після цього всі вони пішли додому. Чи заходив ОСОБА_30 до будинку, він не бачив.

Відповідно до ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Суд же, відповідно до ст.26 КПК України, у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень передбачених ст.152ч.3; 153ч.2 КК України сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом, а саме:

- показання свідка ОСОБА_35 про те, що 8.01.2014 року вона телефонувала до ОСОБА_34 і почула в трубці прохання ОСОБА_36 про допомогу, після чого зв`язок перервався. Також по телефону вона почула голос ОСОБА_37 . Після цього вона повідомила матір ОСОБА_34 про те, що з її дочкою щось сталось. Через деякий час до її будинку зайшла ОСОБА_24 з матір`ю. Таня була заплакана і розповіла їй про те, що її зґвалтували ОСОБА_38 .

- роздруківкою на папері інформації, вилученої 11 липня 2014 року в ПрАТ «Київстар», що містить інформацію про телефонні дзвінки з мобільного терміналу потерпілої ОСОБА_12 та ОСОБА_35 , яка підтверджує, що 8.01.2014 року ОСОБА_39 телефонувала до ОСОБА_12 ( т.1 а.с. 89-109 ),

- показання свідка ОСОБА_40 про те, що в його присутності його співмешканка ОСОБА_41 телефонувала до ОСОБА_34 , і повідомила його про те, що ОСОБА_42 кликала на допомогу. Про це вони повідомили ОСОБА_43 матір. Приблизно через півгодини до них додому зайшли ОСОБА_24 з матір`ю. Яка у них була розмова з його співмешканкою він не чув.

- показання законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 про те, що що 8.01.2014 року до неї прийшла її сусідка ОСОБА_41 і повідомила про те, що коли вона телефонувала до її дочки ОСОБА_36 то почула прохання останньої про допомогу. Після цього вона пішла шукати дочку і зустріла її по дорозі додому. Дочка була заплакана і просила пробачити її за те, що сталось. ОСОБА_44 що саме трапилось дочка їй не говорила. По дорозі додому вони зустріли ОСОБА_45 і зайшли до неї. В будинку ОСОБА_46 та її дочка про щось поговорили, і потім ОСОБА_47 повідомила їй про те, що її дочку зґвалтували брати ОСОБА_38 , і що треба телефонувати в міліцію. Після цього вона зателефонувала в міліцію і повідомила про зґвалтування дочки. На тілі дочки вона ніяких тілесних ушкоджень не бачила, дочка не перебувала у безпорадному стані.Трохи пізніше їй дочка розповіла про те, що ОСОБА_38 її не ґвалтували, і що все було добровільно, і саме вона в усьому винна, оскільки підбурила ОСОБА_48 до статевих зносин з нею. Після цього вона звернулась до міліції з заявою про те, щоб не проводили розслідування за її заявою, оскільки зґвалтування дочки не було. Проте згодом її з дочкою викликали до слідчого і останній, в присутності прокурора, став погрожувати їм, щоб вони не змінювали своїх показань які давали раніше, інакше її арештують і доставлять до СІЗО, а дочку відправлять до інтернату. На даний час її дочка та брати ОСОБА_38 підтримують дружні відносини.

- рапортом помічника начальника оперативної чергової частини Куликівського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_49 про те, що 08.01.2014 року до чергової частини Куликівського РВ УМВС України в Чернігівській області надійшло по телефону повідомлення від ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вступили в статевий акт з її дочкою ОСОБА_12 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , проти її волі ( т.1 а.с. 65 ),

- показаннями свідка ОСОБА_50 про те, що як сільському голові йому відомо, що мати потерпілої ОСОБА_12 зловживає алкогольними напоями. Що брати ОСОБА_38 схильні до вживання алкогольних напоїв, проте вони трудолюбиві і допомагають матері по господарству. Йому відомо, що ОСОБА_38 і ОСОБА_24 дружать. Раніше він зустрічався з потерпілою ОСОБА_25 в кабінеті, проте що вона тоді говорила, він точно не пам`ятає, і мабуть говорила про зґвалтування,

- показаннями свідка ОСОБА_51 про те, що обвинувачених і потерпілих він знає за характером своєї попередньої роботи. Він знає ОСОБА_48 як працьовитих хлопців. Також він обстежував житлові умови ОСОБА_12 , і вони були незадовільними, і мати останньої зловживала алкогольними напоями,

- показаннями свідка ОСОБА_52 про те, що як директор Куликівського районного центру соціальних служб вона обстежувала умови проживання ОСОБА_48 та ОСОБА_12 . Соціально-побутові умови ОСОБА_48 задовільні, а сім`я ОСОБА_25 перебувала на обліку як малозабезпечена. Також вона, разом з іншим працівником служби відвідувала ОСОБА_12 в Куликівській районній лікарні, куди остання була поміщена у зв`язку з вагітністю. ОСОБА_12 передала їй заяву, адресовану в суд і прокурору, де писала про те, що з нею сталося. Заяву ОСОБА_12 вона передала в Куликівську прокуратуру. Також ОСОБА_12 їй говорила про те, що хоче, щоб все було по чесному. ОСОБА_12 їй не говорила про те, чому вона змінила свої показання,

- заявою потерпілої ОСОБА_12 адресованої до суду та прокурору Куликівського району ОСОБА_5 з приводу того, що 8.01.2014 року, брати ОСОБА_38 , без її згоди, застосовуючи силу, зґвалтували її природнім і неприроднім способом. Що в суді вона змінила свої показання на прохання підозрюваних. І дані її показання вона просить не враховувати, а ОСОБА_48 просить притягнути до кримінальної відповідальності ( т.1 а.с. 62 ),

- протоколом огляду місця події від 8.01.2014 року, під час якого в будинку АДРЕСА_2 , було виявлено пошкодження коврового покриття в кімнаті спальні ( т.1 а.с. 66-70 ),

- протоколом огляду місця події та додаткового огляду місця події від 9.01.2014 року, під час якого в будинку АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено мобільний телефон Нокіа, належний ОСОБА_6 , пластикову пляшку та пластикову чарку, які прилучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів ( т.1 а.с. 72-75, 80-81 ),

- протоколом огляду одягу потерпілої ОСОБА_12 , а саме: трусів жіночих, футболки темного кольору без пошкоджень, штани темно-біжевого кольору без пошкоджень, який був прилучений до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів ( т.1 а.с. 83-84, 85-86 ),

- висновком експерта №15 від 17.01.2014 року про те, що у ОСОБА_12 мають місце тілесні ушкодження у вигляді подряпини правого передпліччя, котрі виниклим від дії тупих, твердих предметів, або при ударі об такі ж, і могли утворитись 08.01.14р. Виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження можуть вказувати на застосування по відношенню до неї насильства. При проведенні судово-імунологічної експертизи ватного тампону та мазків з вмістом піхви ОСОБА_12 , в слідах на марлевому тампоні та в помарках на мазках знайдена сперма, що свідчить про введення статевого члена в піхву потерпілої. При проведенні судово-медичної експертизи будь-яких змін та пошкоджень в області статевих органів ОСОБА_12 не виявлено. Не виключена можливість, що подряпини на правому передпліччі, виявлені у ОСОБА_12 , могли утворитись в процесі боротьби. При судово-імунологічній експертизі марлевого тампону та мазка з вмістом прямої кишки ОСОБА_12 , в слідах на марлевому тампоні та в помарках на мазку, знайдена сперма, , що свідчить про введення статевого члена в пряму кишку ( т.1 а.с. 136-139),

- висновком експерта №29 від 20.02.2014 року про те, що в слідах на спортивних штанах, трусах, вилучених у потерпілої ОСОБА_12 знайдено сперму з домішком крові людини, в якій серологічно виявлені антигени В і Н, які могли походити від сперми особи з групою крові В з ізогемаглютинном анти-А, яким міг бути підозрюваний ОСОБА_6 . Не виключено походження антигену Н і від сперми особи з групою крові О з ізогемаглютинном анти-А і анти-В, і такими особами могли бути підозрювані ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Антигени В і Н також могли походити від крові і виділень самої потерпілої ОСОБА_12 ( т.1 а.с. 147-153 ),

- висновком експерта №59 від 04.04.2014 року про те, що на момент проведення експертизи ОСОБА_12 , 1999 р.н., статевої зрілості не досягла, що подряпини, які були виявлені на правому передпліччі ОСОБА_12 , можуть вказувати на боротьбу ( т.1 а.с. 155- 161 ),

- висновком експерта №117 від 23.05.2014 року про те, що в слідах на марлевому тампоні з вмістом піхви потерпілої ОСОБА_12 знайдено сперму без домішку крові людини, в якій серологічно виявлені антигени В і Н, які ймовірно могли походити від сперми особи з групою крові В з ізогемаглютинном анти-А, яким міг бути підозрюваний ОСОБА_6 . Не виключено походження антигену Н і від сперми особи з групою крові О з ізогемаглютинном анти-А і анти-В, і такими особами могли бути підозрювані ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Антигени В і Н також могли походити від піхвових виділень потерпілої ОСОБА_12 ( т.1 а.с. 147-162 ),

- висновком експерта №22 від 24.01.2014 року про те, що в тампоні, змиві зі статевого члена ОСОБА_6 , виявлена слина. При дослідженні лобкового волосся ОСОБА_6 , виявлені елементи рослинної клітковини ( т.1 а.с. 168- 170 ),

- висновком експерта №99 від 21.05.2014 року про те, що в мазках-відбитках з голівки статевого члена гр. ОСОБА_6 та лобковому волоссі кров. Слина та клітини вагінального епітелію не виявлені. В тампоні-змиві зі статевого члена гр. ОСОБА_6 виявлена слина. Кров та клітини вагінального епітелію не виявлено. При дослідженні лобкового волосся гр. ОСОБА_6 виявлені елементи рослинної клітковини. При встановленні групової приналежності слини в тампоні-змиві члена гр. ОСОБА_6 виявлений лише антиген В, який може походити за рахунок слини особи ( осіб) з групою В з ізогемаглютинном анти-А за ізосерологічною системою АВО, якими є сам гр. ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_12 без врахування категорії видільництва ( т.1 а.с.182- 185 ),

- висновком експерта №20 від 24.01.2014 року про те, що в мазках-відбитках з голівки статевого члена, змиву з голівки статевого члена, волосся з лобкової ділянки, вмісту човникоподібної ямки ОСОБА_7 виявлені елементи калу та сперма. В змиві зі статевого члена виявлені елементи калу, слина та сперма ( т.1 а.с. 194-196),

- висновком експерта №10 від 6.02.2014 року про те, що при дослідженні піднігтьового вмісту з рук гр. ОСОБА_7 виявлені епітеліальні клітини, статева належність та регіональне походження яких не встановлена через велику кількість сторонніх домішок в препаратах, часткові деструктивні зміни в ядрах клітини. При серологічному дослідженні клітин виявлені антигени В та Н. Отже, епітеліальні клітини в піднігтьовому вмісті ОСОБА_7 можуть походити від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютинном анти-А з супутним антигеном Н, якою є потерпіла ОСОБА_12 , або може мати місце змішання клітин осіб з групами крові В з з ізогемаглютинном анти-А та О, з ізогемаглютинном анти-А, анти-В, якими є ОСОБА_7 ( група О) та ОСОБА_12 ( група В) ( т.1 а.с.198-202),

- висновком експерта №28 від 07.03.2014 року про те, що при дослідженні кофти вилученої у гр. ОСОБА_7 знайдено вагінальний епітелій та сперма. При дослідженні трусів, вилучених у гр. ОСОБА_7 , можна припустити присутність вагінального епітелію, також виявлена сперма. При серологічному дослідженні виділень виявлені антигени А та Н, отже сперма може походити від самого ОСОБА_7 . Даних за присутність вагінального епітелію потерпілої ОСОБА_12 не виявлено. При дослідженні спортивних штанів, вилучених у гр. ОСОБА_7 , знайдена сперма та антигени А та Н. Отже сперма на штанах може походити від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютинном анти-А з супутним антигеном Н, без врахування категорії видільництва, або може мати місце змішання сперми осіб з групами крові В з ізогемаглютинном анти-А, яким є гр. ОСОБА_6 , та О з ізогемаглютинном анти-А та анти-В, яким є сам ОСОБА_7 ( т.1 а.с. 204-209),

- висновком експерта №101 від 21.05.2014 року про те, що при дослідженні мазків-відбитків з голівки статевого члена, волосся з лобка гр. ОСОБА_7 виявлені елементи калу та сперма. В змиві зі статевого члена виявлені елементи калу, слина та сперма. При встановленні групової приналежності сперми на лобковому волоссі гр. ОСОБА_7 виявлені антигени В та ОСОБА_53 може походити за рахунок сперми особи ( осіб) з групою В з ізогемаглютинном анти-А, яким є гр. ОСОБА_6 . Антиген Н як основний відноситься до групи О з ізогемаглютинном анти-А та анти-В може походити за рахунок сперми особи (осіб) з даною груповою характеристикою, і такими особами є гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_7 (т.1 а.с. 211-215),

- висновком експерта №21 від 24.01.2014 року про те, що у ОСОБА_8 мають місце тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, котрі виникли від дії тупих, твердих предметів, і могли утворитись 08.01.14р. ( т.1 а.с. 228-230 ),

- висновком експерта №29 від 12.03.2014 року про те, що в слідах на трусах, вилучених у ОСОБА_8 , знайдена сперма. При серологічному дослідженні в цих слідах виявлені антигени В та Н, і може походити від особи (осіб) з даними груповими властивостями. Антиген В не властивий виділенням ОСОБА_8 , і може походити від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютинном анти-А з супутнім або без супутнього антигену ОСОБА_54 може походити від особи (осіб) з групою крові з ізогемаглютинами анти-А, анти-В, і не виключено походження антигена В за рахунок виділень ОСОБА_12 , антиген Н за рахунок сперми самого ОСОБА_7 . Домішок сперми гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не виключається. В слідах на джемпері, вилученому у ОСОБА_8 , виявлено виділення, які можуть належати потерпілій ОСОБА_12 ( т.1 а.с. 232-238),

- висновком експерта №100 від 21.05.2014 року про те, що в мазках-відбитках, змиві зі статевого члена гр. ОСОБА_8 голівки статевого члена, виявлена слина та елементи копро культури. При встановленні групової належності слини вона може походити за рахунок слини особи (осіб) з групою В з ізогемаглютинном анти-А, якими є потерпіла ОСОБА_12 та гр. ОСОБА_6 без врахування категорії видільництва. Антиген Н як основний відноситься до групи О з ізогемаглютинном анти-А, анти-В, і може походити за рахунок слини особи (осіб) з даною груповою характеристикою, і такими особами є гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_7 (т.1 а.с. 240-244).

Що стосується показань потерпілої ОСОБА_12 про те, що з братами ОСОБА_55 вона вступала в статеві зносини добровільно, без застосування до неї насильства, то ці показання потерпілої сторона обвинувачення вважає неправдивими, і такими що не відповідають дійсності, оскільки потерпіла неповнолітня, в момент вчинення кримінального правопорушення вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння і була в безпорадному стані.

Проте, будучи допитаною в судовому засіданні неповнолітня потерпіла ОСОБА_12 показала, що братів ОСОБА_48 вона знає давно, і з ними підтримувала і в даний час підтримує дружні відносини. 8.01.2014 року вона пішла до центу села, і біля будинку культури зустріла братів ОСОБА_48 . Там вони запропонували їй випити горілки, але вона відмовилась. Потім вони запропонували піти до будинку їх сестри, і вона на це погодилась. Ніхто її насильно до будинку не вів. Коли знаходились в будинку, то там вона випила близько 100 грамів горілки, і трохи сп`яніла. Потім всі вони стали дивитись на мобільному телефоні еротичний фільм, і після його перегляду стали між собою жартувати, а потім вирішили вступити в статеві зносини. Першим в статеві зносини з нею вступив ОСОБА_33 , потім ОСОБА_31 , а потім ОСОБА_30 . Коли хтось із ОСОБА_48 вступав з нею в статеві зносини, інші брати в цей час знаходились на вулиці. Чи вступали ОСОБА_38 з нею в статеві зносини неприродним способом вона не пам`ятає і не хоче про це згадувати. Коли ОСОБА_38 з нею вступали в статеві зносини вона все усвідомлювала і розуміла. Ніякого насильства по відношенню до неї зі сторони ОСОБА_48 не було. Коли вони грались між собою, то вона вдарилась об підвіконня, і від цього в неї виявився забій. В той час, коли вона з ОСОБА_55 гралися в будинку їх сестри, то їй телефонувала її знайома ОСОБА_56 і вона їй сказала допоможи. Коли вже вони поверталися додому, то її зустріла мати та ОСОБА_56 . ОСОБА_47 стала розпитувати в неї що сталось і вона їй розповіла. Тоді ОСОБА_47 запропонувала їй заявити на ОСОБА_48 до міліції про те, що її зґвалтували, і вона погодилась. Так ОСОБА_47 хотіла помститися ОСОБА_57 , який не хотів з нею зустрічатись.

Будучи повторно допитаною в якості потерпілої ОСОБА_12 показала, що коли вона знаходилась в лікарні в передродовому стані, то до неї прийшли дві жінки, і хто вони, вона не знає. Їй вони сказали написати заяву про те, що в суді вона змінила свої показання на прохання матері ОСОБА_48 , і щоб ці її показання не брали до уваги, а брали до уваги ті показання, які вона давала в ході досудового слідства про те, що ОСОБА_38 її зґвалтували. Зміст заяви вона написала під диктовку жінки, що приходили до неї в лікарню. На той час коли вона писала заяву, вона перебувала в тяжкому стані, в неї був сильний біль в животі, і тому вона погодилась написати заяву та передала їй тій жінці. Насправді ж, її брати ОСОБА_38 не ґвалтували. До будинку сестри ОСОБА_48 вона пішла добровільно, і в статеві зносини з ОСОБА_55 вона вступала добровільно, без застосування до неї будь якого насильства. Вона все добре розуміла і усвідомлювала що відбувається. В той час, коли вона гралася з ОСОБА_58 , то вона його трохи подряпала. З ОСОБА_55 вона вступала в статеві зносини по черзі. Після цього всі разом вони поверталися додому. По дорозі вона плакала через те, що по телефону посварилася зі своїм старшим братом ОСОБА_59 . Вона не повідомляла в міліцію, що її ґвалтували і заяви не писала. Під час її допиту в апеляційному суді вона також давала показання про те, що ОСОБА_38 її не ґвалтували, і в статеві зносини з ними вона вступала добровільно.

В судовому засіданні було досліджено аудіозапис допиту потерпілої ОСОБА_12 , який було зроблено в апеляційному суді Чернігівської області під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання міри запобіжного заходу відносно підозрюваваного ОСОБА_6 , і потерпіла під час допиту дала показання про те, що брати ОСОБА_38 її не ґвалтували, в статеві зносини з ними вона вступила добровільно і повністю усвідомлювала що з нею відбувається.

Що стосується показань потерпілої ОСОБА_12 даних нею в процесі судового розгляду то, на переконання суду, вони відповідають дійсності, оскільки зроблені потерпілою без будь-якого тиску чи примусу щодо неї, її показання є послідовними і узгоджуються з тими показаннями, які вона давала в процесі її допиту в суді апеляційної інстанції.

Допитаний в судовому засіданні в якості законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_14 показав, що він доводиться цивільним чоловіком ОСОБА_12 . Раніше він не розпитував ОСОБА_12 про те, що в неї відбулося з братами ОСОБА_55 . А перед останнім судовим засіданням він вирішив відверто поговорити з ОСОБА_12 про цей випадок. І ОСОБА_12 йому розповіла про те, що в статеві зносини з ОСОБА_55 вона вступала добровільно, ніякого насильства з їх боку по відношенню до неї не було. Тому він вважає, що ОСОБА_38 не винуваті.

Представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що він неодноразово спілкувався з ОСОБА_12 з приводу того, що сталося між нею та братами ОСОБА_55 . Зі слів потерпілої йому відомо, що в статеві зносини з братами ОСОБА_55 вона вступала добровільно, ніякого насильства відносно неї ОСОБА_38 не застосовували, вона все добре розуміла що з нею відбувається, і не перебувала в безпорадному стані. Тому вважає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не вчиняли кримінальні правопорушення, які їм інкримінують.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Суд, безпосередньо дослідивши зібрані під час досудового слідства докази сторони обвинувачення та сторони захисту у їх сукупності, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що мала місце подія, та склад, у діяннях обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кримінального правопорушення передбаченого ст.152ч.3 та 153ч.2 КК України.

Суд вважає, що під час судового розгляду достовірно встановлено, що 08 січня 2014 року, в період часу з 19 год. до 21 год., в будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вступали в статеві зносини природним та неприродним способом з неповнолітньою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дані обставини не оспорюються самим обвинуваченим ОСОБА_7 , узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_12 , узгоджуються з показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_8 , підтверджуються висновками судових експертиз. які суд безпосередньо сприймав під час судового розгляду.

Відповідно до ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання та не вправі обґрунтовувати свої рішення показаннями наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.

Тому суд не може взяти до уваги заяву ОСОБА_12 , написану нею 23.03. 2015 року про те, щоб суд взяв до уваги ті показання, які вона давала в ході досудового слідства, і не брав до уваги ті показання, які вона давала в судовому засіданні, оскільки показання дані потерпілою під час досудового розслідування судом не досліджувались.

Крім того, дана заява була написана потерпілою ОСОБА_12 після її першого допиту в судовому засіданні, в той час, коли вона перебувала в передродовому стані в лікарні, і написана під диктовку працівника соціальної служби, про що показала в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 при повторному допиті.

Таким чином, на переконання суду, на потерпілу ОСОБА_12 намагалися чинити тиск, змусивши потерпілу давати такі показання, які б влаштовували сторону обвинувачення.

Ніхто із свідків зі сторони обвинувачення, які були допитані під час судового розгляду, не був безпосереднім свідком тих подій, які відбувалися 8.01.2014 року з участю обвинувачених та потерпілої, і про те, що ОСОБА_12 зґвалтували брати ОСОБА_38 , їм відомо лише зі слів та показань самої потерпілої, які вона першочергово давала прокурору в їх присутності.

Тому на показаннях лише цих свідків не може грунуватися обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні ними кримінальних правопорушень передбачених ст. ст.152ч.3 та 153ч.2 КК України.

Крім того, при першочерговому допиті в якості свідків ОСОБА_41 , ОСОБА_50 не давали показань про те, що їм відомо про зґвалтування ОСОБА_12 , і лише при їх повторному допиті за клопотанням сторони обвинувачення, ОСОБА_41 дала показання про те, що ОСОБА_12 їй говорила про те, що її зґвалтували брати ОСОБА_38 , а свідок ОСОБА_50 показав про те, що ніби-то чув, коли потерпіла говорила прокурору ОСОБА_5 про зґвалтування.

Тому, на переконання суду, показання свідків ОСОБА_35 та ОСОБА_60 з приводу зґвалтування ОСОБА_12 , не можна розцінювати як достовірні.

Всі інші докази, надані стороною обвинувачення: протоколи огляду місця події, протоколи вилучення, постанови про приєднання до справи речових доказів, висновки експертиз, роздруківка телефонних розмов, рапорт про повідомлення про злочин, не підтверджують, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з застосуванням фізичного насильства до потерпілої ОСОБА_12 , з використанням її безпорадного стану, вступили з нею в статеві зносини природним та неприродним способом.

Той факт, що статеві зносини між потерпілою та обвинуваченими відбувались добровільно, без застосування до потерпілої будь-якого насильства, і що в той момент потерпіла повністю все усвідомлювала і не перебувала в безпорадному стані, підтвердили в судовому засіданні законні представники потерпілої ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , представник потерпілої ОСОБА_15 .

Відповідно до висновків судових експертиз, на момент огляду потерпілої ОСОБА_12 її труси та одяг механічних пошкоджень не мають, ті ушкодження, які були виявлені на тілі потерпілої, могли виникнути і при її падінні з висоти свого зросту. Що також підтверджує те, що відносно потерпілої зі сторони обвинувачених фізичне насильство не застосовувалось.

Отже, суд, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, приходить до висновків про необхідність виправдання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оскільки не доведено, що мала місце подія та склад в діях обвинувачених кримінального правопорушення, передбаченого ст.152ч.3 та 153ч.2 КК України.

У відповідності з вимогами ст. 62 Конституції України, ст.ст.370, 374 КПК України, до п.23 ППВСУ №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов ППВСУ з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» із змінами та доповненнями, в основу вироку можуть бути покладені тільки достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Отже, з урахування викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення так і стороною захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до обґрунтованого висновку, що висунуте ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачення по ст.152ч.3 та ст.153ч.2 КК України не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим, суд вважає необхідним, в силу презумпції невинності, закріпленого у ст. 62 Конституції України, виправдати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний у відношенні обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , скасувати.

Керуючись ст.369-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 152ч.3, 153ч.2 КК України та виправдати у зв`язку з не доведенням, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, та що в його діяннях є склад кримінального правопорушення.

ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 152ч.3, 153ч.2 КК України та виправдати у зв`язку з не доведенням, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, та що в його діяннях є склад кримінального правопорушення.

Запобіжний захід у вигляді вигляді особистого зобов`язання, обраний у відношенні обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон Нокіа, належний ОСОБА_6 , який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Куликівського РВ УМВС України в Чернігівській області, повернути володільцю; труси жіночі, футболку штани, належні ОСОБА_12 , повернути власнику; а пластикову пляшку та чарку знищити.

Вирок суду набуває законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Копію вироку обвинуваченим та прокурору вручити негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати копію вироку в Ніжинському міськрайонному суду.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3