АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 11-сс/774/1039/13
Категорія: ст. 194 КПК України Суддя доповідач - Тарабан Є.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2013 року колегія суддів палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1

суддів - Деркач Н.М.

- ОСОБА_2

за участю:

секретаря - Грищенко І.М.

прокурора - Демченка К.В.

адвоката - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

слідчого - Чалого С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Дніпропетровськ матеріали апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах

ОСОБА_4, року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

а також апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 27 вересня 2013 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 27 вересня 2013 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також визначено розмір застави в 1000 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто в сумі 1 147 000 грн.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ОСОБА_4 своєї вини не визнає, за місцем реєстрації не проживає, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також тим, що існують ризики, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу.

Підозрюваний ОСОБА_4 також, не погодившись із даної ухвалою слідчого судді, також подав апеляційну скаргу.

Свої апеляції адвокат в інтересах підозрюваного та сам підозрюваний обґрунтовують наступним.

Рішення про застосування запобіжного заходу є необґрунтованим, оскільки слідчий суддя не врахував, що запобіжний захід у виді взяття під варту є винятковим і застосовується лише у разі, коли жоден із існуючих більш мяких не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також не врахував даних про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, характеризується позитивно, перебуває на обліку у лікаря кардіолога та ендокринолога, в звязку з чим потребує медичної допомоги.

Приймаючи до уваги ту обставину, що ОСОБА_4Ю, не володіє українською мовою, він не розуміє в чому його звинувачують.

Ні слідчим, ні прокурором не було надано доказів того, що ОСОБА_4 намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи потерпілих.

Слідчим суддею визначено завеликий розмір застави, який є завідомо неможливим у виконанні (1 147 000 грн.), хоча розмір завданої майнової шкоди становить лише 186 500 грн.

Слідчим суддею також не враховано, що потерпілі та свідки в ході досудового розслідування вже допитані.

В звязку з викладеним адвокат ОСОБА_3 у своїй апеляції просив ухвалу слідчого судді скасувати, звільнивши ОСОБА_4 із-під варти.

Підозрюваний ОСОБА_4 у своїй апеляції просив ухвалу слідчого судді про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою змінити.

У судовому засіданні адвокат свою апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі і просив ухвалу слідчого судді скасувати, в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 відмовити.

Підозрюваний ОСОБА_4 свою апеляцію підтримав, уточнивши її, і просив застосувати до нього запобіжний захід у виді особистого зобовязання.

Прокурор вважав, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому скасуванню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи адвоката та підозрюваного, думку прокурора та пояснення слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до норм ст. 177 КПК України Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Нормами ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов'язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров'я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв'язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193 та 194 КПК України, вислухав учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 49 рішення ЄСПЛ Ніколова проти Болгарії.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_4 органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про що йому 24 вересня 2013 року слідчим було складене письмове повідомлення про підозру, яке було погоджено із прокурором прокуратури м. Дніпропетровська, однак в зв'язку із тим, що ОСОБА_4Ю, за місцем реєстрації не проживає, слідчий був позбавлений можливості вручити йому зазначений процесуальний документ, тому він був направлений на адресу ОСОБА_4 поштою.

Суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п'яти до дванадцяти років, також врахував наслідки зазначеного злочину - на час розгляду клопотання визнано потерпілими 3 особи та іще 5 осіб заявили цивільні позови, також обґрунтував наявність ризиків, що підозрюваний, знаходячись на волі, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливатиме на свідків та потерпілих чи вчинить інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність слідством наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими та спростовуються приведеними в ухвалі висновками слідчого судді.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов'язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину, слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо нездатності застави у розмірі, визначеному ч. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, забезпечити виконання підозрюваним вказаних у ст. 194 КПК України обов'язків, в зв'язку з чим на підставі абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначив заставу у розмірі 1 000 (одна тисяча) мінімальних розмірів заробітної плати, як достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов'язків, які він зобов'язаний буде виконувати у разі внесення зазначеної суми застави.

На думку колегії суддів, посилання підозрюваного та його захисника на стан здоров'я підозрюваного ОСОБА_4 є необґрунтованими, оскільки стороною захисту не надано жодного документу, який би підтверджував незадовільний стан здоров'я підозрюваного та необхідність його лікування.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 було забезпечено участь перекладача у судовому засіданні, в зв'язку з чим посилання підозрюваного та його захисника на порушення права на захист через незнання ОСОБА_4 української мови, на думку колегії суддів, також є безпідставними.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, мотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, та в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 27 вересня 2013 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 27 вересня 2013 року про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Судді: