Провадження № 1-в/537/32/2015
Справа № 537/7071/14-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2015 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участі прокурора - ОСОБА_2 , представника Кременчуцької виправної колонії УДПС України в Полтавській області (№69) ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: Полтавська обл., м. Кременчук, мешканця: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, освіта середня, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :
До Крюківського районного суду м. Кременчука надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Заява мотивована тим, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у Кременчуцькій виправній колонії УДПС України в Полтавській області (№69). Свою вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаюється у вчиненому. Цивільного позову по справі не має. За час відбування покарання перехворів на туберкульоз. Має два заохочення.

Засуджений до суду не з`явився, однак направив заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши представника Кременчуцької виправної колонії УДПС України в Полтавській області (№69) ОСОБА_3 , який не заперечував проти задоволення заяви, прокурора ОСОБА_2 , який також не заперечував щодо задоволення заяви засудженого, дослідивши матеріали заяви та особової справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 неодноразово був засуджений за вчинення злочинів, востаннє вироком від 17.05.2012 року Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ст. 186 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі. Початок строку покарання:10.02.2012 року. Кінець строку покарання:10.02.2016 року.

Засуджений з 18.08.2012 року відбуває покарання у Кременчуцькій виправній колонії УДПСУ в Полтавській області (№69). За час відбування покарання зарекомендував себе з позитивного боку, мав п`ять стягнень, які погашено та знято у встановленому законом порядку, та має 2 заохочення. Під час відбування покарання захворів на туберкульоз з 09.04.20014 року по 08.10.2014 року проходив курс лікування від туберкульозу в СТЛ при установі.

Комісією установи від 20.10.2014 року, протокол № 33, засудженому відмовлено у застосуванні пільги передбаченої ст. 81 КК України у зв`язку з недоведеністю виправлення, але засуджений особисто звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, вмотивувавши, що твердо став на шлях виправлення.

Як вбачається з характеристики засуджений по відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їх законні вимоги, приймає участь у суспільно-корисній праці, на заходи виховного характеру реагує позитивно, робить належні висновки для себе. Матеріальних збитків до відшкодування не має.

Відповідно до ст. 537, ст. 539 КПК України місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання під час виконання вироків має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, чи необережний особливо тяжкий, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення чи зняття судимості, знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Враховуючи викладене, повно та всебічно вивчивши дані про особу засудженого, беручи до уваги наявність заохочення від 04.12.2014 року, яке засудженим отримано після відмови установи до застосування пільги, що свідчить про позитивні зміни у поведінці засудженого та бажання виправитись, суд приходить до висновку, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому на момент звернення до суду, фактично відбув більше 2/3 строку покарання.

Таким чином на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 законна та обґрунтована, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537,539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_5 умовно-достроково звільнити від подальшого відбування покарання призначеного 17.05.2012 року вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ст. 186 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі - на невідбутий строк 1 рік 27 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1