Справа № 11-а-2316/ 07 р.
Категорія ч. 2 ст. 309 КК України
Головуючий у 1-й інстанції: Рибак І.О.
Доповідач: Дмитренко Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"
29 " листопада 2007 року Колегія
суддів судової палати у кримінальних

справах
апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого судді - Приндюк М. В., суддів - Дмитренко Г.М. ,
Кузьміна М. Л. за участю прокурора - Рабінчук Т. І., засудженого - ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, яка брала участь у розгляді справи судом
першої інстанції Галицької Ю. Г. на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2007 року, яким -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, народився і проживає в АДРЕСА_1, громадянин України, не одружений. освіта середня, непрацюючий,
раніше судимий:

09.12.1993
року Московським районним судом м. Києва за
ст. 229-6, ч. 2 КК України на 2 роки

позбавлення
волі;

30.11.1998 року
Харківським районним судом м. Києва за
ст. 229-6 ч. 2 КК України на 2
роки

позбавлення
волі,

засуджений
за ст.
309 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.
ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування
покарання з випробуванням, з іспитовим
строком 3 роки, з покладенням на нього
відповідних обов'язків, -

Вироком
суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за незаконне придбання, виготовлення,
зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, за наступних обставин.

03.05.2000
року приблизно о 15 год.
00 хв., ОСОБА_2, знаходячись в с Саливонки,
Васильківського р-ну, Київської обл. у невстановленої
слідством особи за 224 грн. повторно незаконно придбав наркотичний засіб -
макову соломку , який незаконно зберігав
при собі, для власного вживання, без мети збуту. В цей же день приблизно о 15

год. 10 хв. ОСОБА_2 був
затриманий співробітниками міліції, які
виявили та вилучили у нього наркотичний засіб
- макову соломку, загальною вагою
850 г.

Крім
того, 14.08.2003 року в невстановлений
час, в невстановленому місці, в невстановленої особи ОСОБА_2 повторно, незаконно придбав наркотичний засіб -макову
соломку, яку став незаконно зберігати
без мети збуту за місцем свого проживання,
в квартирі АДРЕСА_1.

12.12.2003
року приблизно о 11 год.
00 хв. ОСОБА_2, знаходячись за місцем
свого проживання в квартиріАДРЕСА_1, з
раніше придбаного наркотичного засобу - макової соломки, шляхом екстрагування, виготовив інший наркотичний засіб - опій
ацетильований, який без мети збуту, для власного вживання, незаконно зберігав за місцем свого
проживання. Того ж дня, приблизно о 12 год. 30 хв., під час санкціонованого обшуку
помешкання, за вище вказаною
адресою, працівниками міліції було
виявлено і вилучено 2 медичних ін'єкційних шприци з наркотичним засобом -
ацетильованим опієм, загальна вага якого
в перерахунку на сухий залишок становить 0, 21 г., який він
незаконно придбав, виготовив та зберігав
за місцем свого проживання, без мети
збуту для власного вживання.

Крім
того, 11.02.2007 року у невстановлений
час та у невстановленої слідством особи ОСОБА_2 повторно, придбав наркотичну речовину - опій
ацетильовани, яку незаконно зберігаючи
при собі в кишені, в цей же день, незаконно перевіз наркотичний засіб без мети
збуту для власного вживання з м. Біла
Церква, Київської обл.,
до свого місця проживання в м. Київ де і зберігав його.

13.02.2007
року приблизно о 8 год. 30 хв. у
помешканні ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1,
під час проведеного працівниками міліції огляду квартири було виявлено і
вилучено 3 пляшки с написом
«Аміаку розчин», у яких знаходилась
наркотична речовина опій ацетильовании,
загальною вагою в перерахунку на суху речовину 2, 101 г.,
яку він незаконно зберігав по місцю свого проживання.

Справа
розглянута у відповідності ст. 299 КПК
України.

В
апеляції прокурор, не оспорюючи
доведеності вини та кваліфікацію дій засудженого, просить вирок суду в частині призначення
покарання скасувати, посилаючись на
невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі
засудженого, за його м"якістю, постановити новий вирок, призначивши ОСОБА_2 покарання за ст. 309 ч.2 КК України 2 роки позбавлення
волі..

Прокурор
в апеляції посилається на те, що суд не
врахував, що ОСОБА_2 раніше неодноразово
судимий за злочини пов'язані з незаконним обігом наркотичних засобів, що злочин вчинив, маючи не зняту і не погашену у встановленому
порядку судимість, тривалий час, з 2004 року перебував у розшуку, що запропонована державним обвинувачем міра
покарання без застосування ст. 75 КК
України була об"єктивною та справедливою за своїм розміром.

Колегія
суддів вважає за можливе апеляційний розгляд справи провести у відсутність
ОСОБА_2

Заслухавши
доповідь судді, пояснення
прокурора, яка підтримала апеляцію, провівши судові дебати, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 65 КК України загальних засад
призначення покарання суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої
частини кримінального кодексу, що
передбачає відповідальність за вчинений злочин,
враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання..

ОСОБА_2
засуджено за ст. 309 ч.2 КК України на 4
роки позбавлення волі. Суд першої інстанції призначив йому покарання в
межах, установлених у санкції статті 309
ч.2 КК України, що передбачає
відповідальність за вчинений злочин,
крім того, суд призначив міру
покарання, яку просив прокурор у
дебатах..

Призначаючи
покарання засудженому ОСОБА_2, суд
врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину,
що злочин вчинено засудженим середньої тяжкості, врахував дані про особу винного, що він характеризується позитивно і має
постійне місце проживання та місце роботи,
що на його утриманні перебуває малолітня дитина та мати
пенсіонерка, на обліку у лікаря
психіатра не перебуває, добровільно
проходить курс лікування від наркоманії. Суд,
врахувавши обставину, що
пом"якшує покарання, щире каяття
засудженого у вчиненому і, не встановивши
обставин, що обтяжують покарання, дійшов висновку про можливість виправлення
засудженого без відбування покарання ,
прийняв рішення про звільнення його від відбування покарання з
випробуванням.

При
призначенні покарання засудженому ОСОБА_2,
суд керувався принципами законності,
справедливості, обгрунтованості
та індивідуалізації покарання про що й належним чином мотивував своє рішення.

Доводи
апеляції прокурора стосовно того, що
ОСОБА_2 перебував у розшуку з 2004 року з посиланням на матеріали справи, не ґрунтуються на матеріалах справи та
вимогах закону.

Так, з матеріалів справи на які посилається
прокурор /а.с. 17, 196 зв. / убачається,
що розшукові справи на ОСОБА_2 не заводилися , ні у 2000 році, ні у 2004 році, даних про оголошення у розшук ОСОБА_2 не
містить і довідка - вимога про судимість,
наявні в матеріалах справи постанови досудового слідства про зупинення
досудового слідства , оголошення у
розшук ОСОБА_2 на виконання органами досудового слідства не направлялися , розшукові справи не заводилися .

Крім
того, прокурор у судових дебатах просив
призначити покарання засудженому 4 роки позбавлення волі, що й зробив суд, а в апеляції прокурор, без всякого обґрунтування, просить призначити покарання 2 роки
позбавлення волі.

Призначаючи
покарання засудженому ОСОБА_2, суд
дотримався вимог ст. 65, ст. 75, 76 КК України.

За таких
обставин, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування вироку суду першої інстанції і постановления
вироку апеляційним судом та задоволення апеляції прокурора.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду міста Києва, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Голосіївського районного суду м. Києва
від 16 червня 2007 року відносно засудженого ОСОБА_2 за ст. 309 ч.2 КК України , ст.
ст. 75, 76 КК України залишити без зміни, а апеляцію прокурора - без задоволення.