АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 216/2769/14-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/230/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області 30 квітня 2015 року апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 на вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до ЄРДР 14 лютого 2014 року за № 0000440, за яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Інгулець Дніпропетровської області, українця, громадянина України,

з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, який не має

на утриманні неповнолітніх дітей, раніше засудженого:

- 30.01.1986 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської

області за ч. 1 ст. 229-6, ст. 17 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки.

Звільнився 05.11.1987 року по відбуттю строку покарання;

- 20.12.1989 року Козовським районним судом Тернопільської області за ч. 1

ст. 229-2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців

з конфіскацією майна. Звільнився 09.03.1992 року по відбуттю строку покарання;

- 30.07.1993 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 140 КК

України до позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна. Звільнився

29.01.1998 року по відбуттю строку покарання;

- 18.05.1999 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської

області за ч. 2 ст. 229-6 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки

8 місяців. Звільнився 12.06.2000 року по відбуттю строку покарання;

- 30.01.2001 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської

області за ст. 17, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ст. 42 КК України

до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 81 КК України

04.09.2003 року звільнився умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці

13 днів;

- 22.09.2004 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до позбавлення волі

строком на 3 роки 6 місяців;

- 16.09.2008 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 України до

позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна. На підставі ст. 81 КК

України 18.11.2011 року звільнився умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік
5 місяців 16 днів,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 199 КК Ураїни визнано невинуватим та виправдано.
Підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи у розмірі 737 грн. 90 коп. (матеріали досудового розслідування, а.к.п. 47).

Речові докази: медичний шприц об`ємом 2 мл. з наркотичним засобом - опієм ацетильованим, в кількості 0,8978 г.; медичний шприц об`ємом 20 мл. з наркотичним засобом - опієм ацетильованим, в кількості 6,8974 г., що знаходяться в камері зберігання Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області згідно квитанції (матеріали досудового розслідування, а.к.п. 55-56) підлягають знищенню.

Речовий доказ - мобільний телефон Нокіа, вилучений у ОСОБА_6 , що знаходиться на зберіганні в камері зберігання Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області згідно квитанції підлягає зверненню на користь держави в рахунок конфіскації майна (матеріали досудового розслідування, а.к.п. 57-58).

Речові докази: грошові кошти в сумі 130 гривень (6 купюр номіналом 20 гривень та 1 купюра номіналом 10 гривень), які знаходяться в ФІНВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області згідно квитанції за № 002641 від 21.03.2014 року підлягають поверненню державі в особі КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області; грошові кошти в сумі 111 гривень, вилучені у ОСОБА_6 , які знаходяться в ФІНВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області згідно квитанції за № 001195 від 21.03.2014 року - підлягають зверненню на користь держави (матеріали досудового розслідування, а.к.п. 59-60, 61-62).

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_6

захисник, адвокат ОСОБА_7 .

В апеляційних скаргах:
Прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 407, ч. 1 ст. 420 КПК України ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього належного обвинуваченому майна.

Обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуваний вирок, у зв`язку з тим, що суд першої інстанції ухвалив вирок за своїм внутрішнім переконанням, без повноти досудового розслідування, з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, як на стадії підготовчого, так і досудового розслідування, та направити матеріали кримінального провадження на новий судовий розгляд.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.02.2015 року в частині засудження обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України та закрити кримінальне провадження, у зв`язку з допущеними судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а також скасувати обраний стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід та звільнити його з-під варти.

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_6 , діючи повторно маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу з метою збуту, у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, у невстановленої в ході досудового розслідування особи придбав наркотичний засіб - опій ацетильований, який знаходився в медичному шприці одноразового використання об`ємом 20.0 мл., таким чином, незаконно придбав наркотичний засіб і зберігав при собі з метою збуту.

04 березня 2014 року ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір на незаконний збут наркотичних речовин, перебуваючи на території лісосмуги, яка розташована поблизу вул. Окружної в м. Кривому Розі, приблизно о 10 годині 40 хвилин, за 130 гривень збув 2,0 мл. наркотичного засобу - опію ацетильованого, ОСОБА_9 , який був покупцем в ході оперативної закупки, санкціонованої прокурором прокуратури Центрально-Міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2014 року.

Після оперативної закупки покупець ОСОБА_9 видав співробітникам міліції одноразовий медичний шприц об`ємом 2,0 мл. з рідиною у кількості 1,8234 г., яка містить, згідно висновку судово-хімічної експертизи № 58/10-196 від 05.03.2014 року, опій ацетильований (віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів - опій), кількість якого в перерахунку на суху масу становить 0,1255 г.

У цей же день, об 11 годині 25 хвилин, на території лісосмуги, яка розташована поблизу вул. Окружної в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_6 був затриманий працівниками міліції, які в ході огляду в правій зовнішній кишені джинсових брюк виявили та вилучили грошові кошти в сумі 241 гривня, з них 130 гривень виручені за збут наркотичних засобів.

Окрім того, в правій зовнішній кишені куртки виявили та вилучили медичний шприц ємкістю 20,0 мл. з рідиною в кількості 7,5118 г., яка містить, згідно висновку судово-хімічної експертизи № 58/10-196 від 05.03.2014 р., опій ацетильований (віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів - опій), кількість якого в перерахунку на суху масу становить 0,5232 г., який він незаконно придбав і зберігав при собі з метою збуту.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг:
Прокурор посилається на те, що обвинувачений неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, починаючи з 30.01.1986 року, та останній раз за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.09.2008 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 16 днів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи незняту і непогашену судимість, скоїв аналогічний злочин, який згідно ст. 12 КК України є тяжким. Під час судового розгляду вину не визнав, у скоєному не розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що матеріали кримінального провадження відносно нього було сфабриковано працівниками міліції, а саме: оперативна закупка була проведена з порушенням норм діючого КПК України, оскільки в матеріалах провадження відсутні постанова на проведення такої слідчої дії та постанова слідчого судді на проведення контролю за скоєнням злочину, а також відсутні матеріали ОРС; не було проведено дактилоскопічної експертизи на наявність відбитків пальців рук на медичному шприці; при проведенні оперативної закупки та відеоконтролю злочину поняті факт збуту не бачили, а також на відео відсутній факт передачі грошей; працівникамиміліції йому було покладено медичний шприц в карман куртки; відсутні докази, що обвинувачений збував наркотики третім особам; не встановлено обставини, час і місце придбання наркотичного засобу.

Свідчення ОСОБА_10 щодо придбання ним у обвинуваченого наркотичного засобу є неправдивими, оскільки саме він фактично спровокував його на придбання та вживання наркотичного засобу без мети збуту. Добровільної видачі не було, кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 відсутнє, він не був допитаний у судовому засіданні в присутності обвинуваченого, свідки та поняті за цим епізодом відсутні.

Працівники міліції використовують одних і тих самих осіб у якості понятих, закупників, які фігурують й у інших кримінальних провадженнях, які є наркозалежними та залежать від них.

Покази ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , якими підтверджується невинуватість обвинуваченого, судом враховані не були.

Після спроби позбутися від наркотичного засобу, він був побитий працівниками міліції. Також співробітники міліції, отримавши відмову обвинуваченого на пропозицію підкинути наркотичний засіб невідомій особі, пообіцяли посадити його на 6 років за збут.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні рапорти на використання та застосування до обвинуваченого під час затримання спеціальних засобів наручників, що є порушенням його конституційних прав, хоча при затриманні спроб зникнути або чинити опір він не вчиняв, що підтвердили самі оперативні працівники.

Також, в ході проведення слідчого експерименту в залі судового засідання було встановлено, що шприц об`ємом 20 мл. довжиною 20 см., виданий з камери зберігання речових доказів, не зміг повністю поміститися у кармані куртки обвинуваченого, так як глибина карману склала приблизно 16-17 см.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_7 зазначає, що саме формулювання обвинувачення показує, що воно побудоване на нічим не підтверджених припущеннях, які не можуть бути покладені в його основу. Відсутня сама подія кримінального правопорушення, бо на її підтвердження не наведено будь-яких доказів.

Допитані в ході судового розгляду поняті показали, що особисто не бачили, в кого і за яких обставин закупник придбав наркотичні засоби, та прямо не вказали на обвинуваченого, як на особу, що збула наркотичні засоби.

Під час досудового розслідування не були проведені ні судово-хімічна експертиза щодо наявності барвника на вилучених з куртки ОСОБА_6 грошах та його долонях, ні судово-криміналістична експертиза щодо наявність відбитків пальців на вилученому з куртки ОСОБА_6 шприці, а тому твердження обвинуваченого про те, що гроші в сумі 130 гривень та шприц йому були підкинуті, не спростовані доказами, дослідженими під час судового розгляду.

З урахуванням викладеного, висновок судово-хімічної експертизи про однорідність між собою наркотичних засобів не може бути доказом вини, так як висновки про те, що вилучений шприц належить обвинуваченому та він його зберігав з метою збуту, є безпідставним припущенням.

В матеріалах кримінального провадження відсутня постанова прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину, та прокурором під час судового розгляду не було надано жодних документів, які б свідчили про відсутність провокації скоєння злочину, що поставило захист і обвинувачення в нерівні умови і є порушенням права на захист.

Під час розгляду кримінального провадження апеляційним судом прокурор підтримав апеляційну скаргу (відмовився від доповнень до апеляційної скарги) та заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, обвинувачений та його захисник, кожен окремо, підтримали свої апеляційні скарги та заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційні скарги учасниками судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 404 КПК України апеляційний суд розглядає кримінальне провадження в межах апеляційних скарг.

Так, з огляду на положення ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, суд зробив на підставі доказів, які він дослідив та оцінив із дотриманням положень ст. 94 КПК України.

Суд навів у вироку докладні мотиви прийнятого рішення відповідно до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого не викликають сумнівів у правильності судового рішення й спростовуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, судом обґрунтовано визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 04 березня 2014 року здійснив збут особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, оскільки це об`єктивно підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме, письмовими доказами:

- протоколом огляду та помітки грошей від 04.03.2014 року, згідно якого у присутності понятих поверхні купюр номіналом 20 гривень в кількості 6 штук та 1 купюри номіналом 10 гривень, були оброблені препаратом Промінь-1, при освітленні яких ультрафіолетовою лампою були помітні відбитки речовини жовтого кольору, та з метою проведення оперативної закупки у ОСОБА_6 грошові кошти були передані ОСОБА_9 (т. 1 а.к.п. 13). При цьому в останнього, крім цих грошових коштів, інші речі були відсутні (т. 1 а.к.п. 14);
- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 04.03.2014 року (т. 1 а.к.п. 16), протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 04.03.2014 року (т. 1 а.к.п. 15), протоколом огляду місця події від 04.03.2014 року та фототаблицею цієї слідчої дії (т. 1 а.к.п. 17-20), з яких вбачається, що в ході огляду особистих речей ОСОБА_6 у нього в присутності понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 було виявлено, зокрема, медичний шприц ємністю 20 мл. з рідиною темно-коричневого кольору обсягом близько 7 мл., готівкові кошти в сумі 241 гривня, серед яких купюри номіналом 20 і 10 гривень раніше, того ж дня, були видані ОСОБА_9 для проведення оперативної закупки у обвинуваченого, та мобільний телефон Нокіа;

- висновком судово-хімічної експертизи № 58/10-196 від 05.03.2014 року, згідно якого рідина, видана ОСОБА_9 , та рідина, вилучена у ОСОБА_6 , містять особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину, відповідно, 0,1255 г. та 0,5232 г., і ці речовини є однорідними між собою за видом та складом компонентів (т. 1 а.к.п. 48-54);

- протоколом огляду від 04.03.2014 року, відповідно до якого на грошових коштах, які були використані ОСОБА_9 при проведені оперативної закупки у ОСОБА_6 , та кистях рук обвинуваченого були виявлені краплі порошку жовтого кольору (т. 1 а.к.п. 21).
Більш того, суд обґрунтовано послався на послідовні покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, а також приведені до присяги відповідно до вимог ст. 352 КПК України, та які під час судового розгляду кримінального провадження неодноразово стверджували і вказували, що 04.03.2014 року вони були присутні при проведенні оперативної закупки наркотичних засобів саме у ОСОБА_6 .

Крім того, свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_14 пояснювали, що коли прийшов ОСОБА_9 , який добровільно видав працівникам міліції наркотичну речовину, вони з працівниками міліції пішли в лісосмугу, на яку вказав ОСОБА_9 , і побачили ОСОБА_6 , у якого було виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 20,0 мл. з рідиною темно-коричневого кольору об`ємом приблизно 7,0 мл., грошові кошти у сумі 241 гривня та мобільний телефон Нокіа.

Однак саме ризик викриття обвинуваченим унеможливив спостереження понятими за його діями, але ОСОБА_13 і ОСОБА_14 підтвердили у судовому засіданні проведення за їх участю слідчих дій, а саме, огляду закупника і обвинуваченого, речей і грошей.

При цьому, безпосередня участь понятих та спостереження ними за фактом збуту наркотичних засобів не носять обов`язкового характеру згідно вимогам нормативно-правових актів, які регулюють порядок проведення оперативної закупки.

Між тим, всупереч твердженням апеляційної скарги обвинуваченого, кримінальним процесуальним законом не заборонена участь в якості понятих, як засуджених осіб, так і одних і тих самих осіб за різними кримінальними провадженнями.

Посилання обвинуваченого щодо відсутності на відеозаписі факту передачі грошових коштів не виключає збут ним наркотичного засобу, оскільки ОСОБА_6 сам визнав передачу ним наркотичної речовини в медичному шприці об`ємом 2.0 мл. іншій особі закупнику, на відеозаписі оперативної закупки, пояснивши, що надав товаришу для вживання, а отримання ним грошей за збут наркотичного засобу підтверджується протоколами оглядів від 04.03.2014 року (т. 1 а.к.п. 17-20, 21), в ході яких у нього були виявлені грошові кошти, передані ОСОБА_9 для проведення оперативної закупки.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що покази свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 які знаходились поблизу місця затримання, де вживали наркотики, ніяким чином не усувають винуватість ОСОБА_6 в збуті наркотичного засобу, оскільки є неконкретними та суперечливими.

Більш того, ОСОБА_11 засвідчив, що бачив, як працівники міліції вилучили із кишені куртки обвинуваченого медичний шприц.

Доводи ОСОБА_6 та його захисника щодо відсутності в матеріалах кримінального провадження постанови прокурора про проведення контрольної закупки та постанови слідчого судді на проведення контролю за скоєнням злочину, а також проведення оперативної закупки наркотичних засобів з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону є безпідставними.

Так, згідно листа прокурора Центрально-Міського району м. Кривого Рогу по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР 14.02.2014 року за № 0000440, з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 307 КК України, прокуратурою району 20.02.2014 року винесено постанову про проведення негласної слідчої дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу - опій ацетильований, яку необхідно провести з моменту отримання дозволу апеляційного суду щодо проведення аудіо-, відеоконтролю. 25.02.2014 року отримано ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області про проведення негласної слідчої (розшукової) дії, яка полягає у веденні аудіо-, відеоконтролю відносно особи на відкритій місцевості - на території лісосмуги, яка розташована поблизу вул. Окружна в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу та в інших громадських місцях (т. 2 а.к.п. 63).

Крім того, постанови слідчого, прокурора, на підставі яких проведено негласні слідчі дії, підлягають засекречуванню та мають гриф секретно, у відповідності до п. 5.1. Інструкції Про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим вони і відсутні в матеріалах кримінального провадження, що не є порушенням кримінального процесуального закону.

Відсутність проведення дактилоскопічної експертизи на речових доказах, оглянутих в судовому засіданні, ніяким чином не усуває вини ОСОБА_6 , яка підтверджується іншими доказами, що на думку суду слід вважати достатніми, допустимими та належними.

При цьому, на думку колегії суддів, у процесі досудового розслідування та судового розгляду істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на вирішення питання про винуватість ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині, не допущено.

Чисельні письмові клопотання обвинуваченого не містять скарг, що його покази були результатом незаконних та насильницьких дій з боку працівників міліції.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 , якому 05 березня 2015 року була повідомлено про підозру, пославшись на ст. 63 Конституції України відмовився давати покази (т. 1 а.к.п. 36-38).

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено згідно вимогами ст. 65 КК України, а тому доводи прокурора про м`якість призначеного покарання, на думку колегії суддів, не обгрунтовані.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції у повній мірі врахував: тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, стан його здоров`я та вік; відсутність обставин, які обтяжують або пом`якшують покарання, та обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції статті, з конфіскацією всього належного йому майна.

Призначене обвинуваченому покарання, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставами скасування вироку, перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженому ОСОБА_6 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4