АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/2069/14-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/10/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.289 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при - секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого:
- 05 червня 2014 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1рік, -

визнано виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ст.69 КК України призначено йому покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05 червня 2014 року у виді 2 місяців позбавлення волі, та остаточне покарання ОСОБА_7 визначено у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, залишено попередній - тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 постановлено рахувати з дня обрання запобіжного заходу -14 серпня 2014 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи на суму 368,94 грн.

Згідно оскаржуваного вироку суду першої інстанції, 12 серпня 2014 року ОСОБА_7 , повторно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом свого односельчанина ОСОБА_8 , близько 02 год. ночі прийшов до господарства останнього, яке розташоване в с. Майдан Гусятинського району.

Зайшовши через вхідні ворота на територію домогосподарства ОСОБА_8 , де знаходився автомобіль марки Москвич червоного кольору, д.н.з. в НОМЕР_1 , належний останньому на праві приватної власності, ОСОБА_7 , використовуючи принесений з дому молоток, розбив скло у правій передній дверці автомобіля та відкрив її.

Проникнувши у салон автомобіля ОСОБА_7 , через відкриті ворота викотив автомобіль із домогосподарства ОСОБА_8 на вулицю та не запускаючи двигуна, прокотився автомобілем по дорозі на відстань 100 метрів, заволодівши таким чином вказаним автомобілем та спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 298, 64 грн.

Оскільки в подальшому ОСОБА_7 по незалежних від нього причинах не зумів запустити двигун, він залишив автомобіль ОСОБА_8 на дорозі і зник з місця події.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи доведеність винності та кваліфікацію вчиненого ним злочину просить пом`якшити призначене судом першої інстанції покарання, взявши до уваги пом`якшуючі покарання обставини, такі як, повне визнання вини, щире каяття, молодий вік, те що виховується в багатодітній сім`ї, та прохання потерпілого про несуворе покарання.

Заслухавши доповідача - суддю апеляційного суду, міркування прокурора, який вважає оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу обвинуваченого безпідставною, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просить пом`якшити призначене йому, судом першої інстанції покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, за яке його визнано винним, за обставин, встановлених судом першої інстанції і викладених у вироку та кваліфікація його дій, сторонами не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку, здійснюється у відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, в межах поданої апеляційної скарги.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_7 , про суворість призначеного йому судом першої інстанцій покарання, то вони є безпідставними.

У відповідності до ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції зазначені вимоги закону виконав належним чином та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 злочину і особу винного.

Вірно враховані судом першої інстанції і пом`якшуючі покарання обставини, в тому числі і ті на які посилається обвинувачений ОСОБА_7 .

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, дані про особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, його молодий вік, прохання потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, а також те, що обвинувачений ОСОБА_7 по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, виховувався в багатодітній сім`ї, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв суду у розкритті злочину, визнавши ці обставини як такі, що пом`якшують покарання.

Саме з урахуванням вищевказаних пом`якшуючих покарання обставин, які у своїй сукупності, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та за відсутності встановлених обтяжуючих покарання обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання, із застосуванням положення ст.69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі встановленій у санкції ч.2 ст.289 КК України у виді трьох років чотирьох місяців позбавлення волі та не призначати додаткове покарання, що передбачене в санкції зазначеної статті, зокрема конфіскацію майна і правильно застосував положення ч.1 ст.71 КК України, призначивши йому остаточне покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком Гусятинського районного суду від 05.06.2014 року у виді 2 місяців позбавлення волі, визначивши остаточно до відбуття, покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Таким чином, покарання призначене судом першої інстанції за своїм видом та розміром, на переконання колегії суддів, є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для призначення більш м`якого покарання, про що обвинувачений ставить питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Аналізуючи вищенаведені обставини, колегія суддів вважає, що вирок суду є обґрунтованим і законним. Будь-яких передбачених ст.ст. 408, 409 КПК України підстав до його зміни чи скасування, при перевірці справи в апеляційному порядку, не встановлено, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 414 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2014 року про засудження ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, які тримаються під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2