Справа № 727/2090/15-к
Провадження № 1-кп/727/125/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

при секретарі ОСОБА_3

з участю сторін кримінального провадження обвинуваченої ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці кримінальне провадження за №0000427 від 12.02.2015 року відносно обвинуваченої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянинки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої,-
обвинуваченої в скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч.1, 15 ч.2, 185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_4 11 лютого 2015 року приблизно о 23-30 годині, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в нічному закладі «Торнадо» по вул. Головній, 140-А, шляхом вільного доступу, таємно викрала з жіночої сумочки ОСОБА_5 , яка знаходилась та стільчику біля барної стійки, гаманець без вартості, в якому знаходились гроші в сумі 3400 грн. та три картки ПАТ «Приват». Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину скрилась, а викраденим розпорядилась на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на зазначену суму.

12 лютого 2015 року о 00-08 годині ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з корисливих спонукань, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, знаходячись в с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області в банкоматі ПАТ КБ «ПриватБанк» № 5372 з кредитної картки, яка належала ОСОБА_5 намагалась зняти гроші в сумі 500 грн., однак свій злочинний намір до кінця не довела з причин, які не залежали від її волі, оскільки не змогла підібрати пін-код.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинила злочини, передбачені ст.ст. 185 ч.1, 15 ч.2, 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та закінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно, її дії за цими статтями кваліфіковані правильно.

ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні даних злочинів визнала повністю. Крім повного визнання своєї винуватості ОСОБА_4 , її винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.1, 15 ч.2, 185 ч.2 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими вона погодилась в судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України до початку судового засідання 12 березня 2015 року уклали угоду про примирення на тих умовах, що ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість, що вона 11 лютого 2015 року приблизно о 23-30 годині, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в нічному закладі «Торнадо» по вул. Головній, 140-А, шляхом вільного доступу, таємно викрала з жіночої сумочки ОСОБА_5 , яка знаходилась та стільчику біля барної стійки, гаманець без вартості, в якому знаходились гроші в сумі 3400 грн. та три картки ПАТ «Приват». Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину скрилась, а викраденим розпорядилась на власний розсуд.

12 лютого 2015 року о 00-08 годині ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з корисливих спонукань, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, знаходячись в с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області в банкоматі ПАТ КБ «ПриватБанк» № 5372 з кредитної картки, яка належала ОСОБА_5 намагалась зняти гроші в сумі 500 грн., однак свій злочинний намір до кінця не довела з причин, які не залежали від її волі, оскільки не змогла підібрати пін-код.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.185 ч.1 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. За ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання визначене у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 звільнення від відбування покарання строком на 1 рік.

На момент підписання угоди про примирення потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено.

Обвинувачена ОСОБА_4 відмовилась від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1) КПК України, а потерпіла ОСОБА_5 погодилась з тим, що буде позбавлена права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за даний злочин.

Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що в разі невиконання нею угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпіла ОСОБА_5 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначити ОСОБА_4 покарання за ст.185 ч.1 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. За ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання визначене у вигляді 2 рокіі позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 звільнення від відбування покарання строком на 1 рік.

Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого її обвинувачують, та роз`яснено її права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілої ОСОБА_5 , що вона розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 злочинів за ст.ст. 185 ч.1, 15 ч.2, 185 ч.2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкий злочин, ніж той, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачена має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 12 березня 2015 року між нею та потерпілою ОСОБА_5 , і узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, вважає, що таке покарання належить їй призначити з урахуванням тяжкості та обставин вчиненого злочину, суми викраденого, а також особи обвинуваченої, яка раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 12 березня 2015 року, укладену в м. Чернівці між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Визнати винною ОСОБА_4 за ст.ст. 185 ч.1, 15 ч.2, 185 ч.2 КК україни та призначити покарання:

-за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;

- за ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

- на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворого, остаточно призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо вона протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_4 без згоди органів кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілою з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1