ун. № 759/1303/15-к
пр. № 1-кп/759/181/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, працюючого торговим представником ТОВ «Три ведмеді», неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілий - ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_9 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :
01.11.2014 року, з 13:00 год., ОСОБА_4 разом зі своїми друзями, в тому числі ОСОБА_8 , святкував свій день народження у приміщенні кафе-піцерії «Манхетен», що розташоване за адресою: м.Київ, пр.Корольова, 11, в ході якого ОСОБА_4 разом зі своїми друзями вживали алкогольні напої.

Цього ж дня, приблизно о 17:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відчуваючи до ОСОБА_10 раптово виниклу неприязнь, витягнув з кишені свого одягу ніж і утримуючи його в правій руці, підійшов до ОСОБА_8 та умисно наніс даним ножем один удар в ліву частину спини, заподіявши останньому тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини - рана на лівій задньо-боковій поверхні грудної клітини, від якої відходить рановий канал направлений ззовні - до середини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, міжреберні судини, проникає в ліву плевральну порожнину з пораненням нижньої долі легені (рана розміром 3x1 см), явищами гемопневмотораксу (наявність в плевральній порожнині до 300 мл згортків крові та 400 мл рідкої крові, повітря), яке згідно висновку експерта №3122 від 19.12.2014р. відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя).

З вказаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_8 лікарями швидкої медичної допомоги було госпіталізовано до Київської міської клінічної лікарні №17, а ОСОБА_4 був затриманий працівниками міліції на місці вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, та показав, що 01.11.2014р. він святкував своє день народження у кафе «Манхетен» разом з друзями, у тому числі і ОСОБА_8 , вживали алкогольні напої. У кишені куртки у нього був ніж, принесений з дому. ОСОБА_8 під час святкування назвав його «Вітьком», що його дуже образило, він дістав з кармана ножа та наніс ним один удар у спину потерпілому, який сидів за столом. У вчиненому щиро розкаюється. Перед ОСОБА_8 вибачився, відшкодував завдану шкоду.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 01.11.2014р., був запрошений на святкування дня народження ОСОБА_4 у кафе «Манхетен», де вони вживали алкогольні напої. Конфліктів з обвинуваченим під час святкування не було, але він раптово, безпричинно, наніс йому удар ножем у спину, внаслідок чого він отримав тяжке тілесне ушкодження та перебував на лікуванні. Оскільки завдана шкода йому відшкодована, цивільний позов просить залишити без розгляду, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням висновків експертиз (а.с.47-49, 50-55, 56-59, 61-65, 67-70, 73-74, 77-84) та матеріалами, які характеризують особу обвинуваченого.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями в судовому засіданні, показаннями потерпілого, дослідженими письмовими доказами та висновком судово-медичної експертизи №3122 від 19.12.2014р., відповідно до якого ОСОБА_8 заподіяно проникаюче колото-різане пораненням грудної клітини - рана на лівій задньо-боковій поверхні грудної клітини, від якої відходить рановий канал направлений ззовні - до середини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, міжреберні судини, проникає в ліву плевральну порожнину з поранення нижньої долі легені (рана розміром 3x1 см), явищами гемопневмотораксу (наявність в плевральній порожнині до 300 мл згортків крові та 400 мл рідкої крові, повітря). Характер та морфологічні властивості виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилося від однократної травматичної дії гострого предмету, якому притаманні колючі-ріжучі властивості по типу клинка ножа та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя) (а.с.56-59).

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.1 ст.121 КК України вірна, оскільки він наніс потерпілому умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до акту судово-психіатричної експертизи № 272 від 30.12.2014 року, у період правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , та на теперішній час, він страждає на органічне ураження головного мозку (судинного ґенезу внаслідок артеріовенозної мальформації передньо-мозкової артерії) з легкою когнітивною недостатністю, помірно вираженими змінами особистості та епілептиформним синдромом в анамнезі (згідно з МКХ-10, шифр F07.8). За своїм психічним станом ОСОБА_4 у період правопорушення, в якому він підозрюється, не був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для справи, давати по них свідчення, може приймати участь у судовому засіданні. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Не має протипоказань до застосування до нього примусових заходів медичного характеру (а.с. 47-49, 50-55).
Відповідно до ч. 2 ст. 20 КК України, визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких сама і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду. Відповідно до п. 8 даної Постанови, така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання, якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії тяжких злочинів, вчинення злочину обмежено осудною особою, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання, навчання та роботи характеризується позитивно, думку потерпілого, який не має до ОСОБА_4 матеріальних та моральних претензій, відшкодування в повному обсязі завданої шкоди потерпілому. Згідно ст.66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 щире каяття у вчиненому злочині та його психічний стан. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст.67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 504 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.
Суд, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, даних про його особу, обставин кримінального провадження, висновку судової психіатричної експертизи №272 від 30.12.2014р., а також враховуючи думку захисника, який при вирішенні даного питання поклався на розсуд суду, приходить до висновку про необхідність врахувати стан обмеженої осудності ОСОБА_4 , як підставу для застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я за місцем проживання ОСОБА_4 .
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 залишити без розгляду

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертиз у сумі 1375 грн. 92 коп. (а.с.72, 76).

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я за місцем проживання ОСОБА_4 .
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Стягнути із ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 1357 (одну тисячу триста п"ятдесят сім) грн. 92 коп. на користь держави.

Речові докази по справі змив речовини бурого кольору, який зберігається в камері зберігання речових доказів Святошинського РУ ГУМВС України в м.Києві (квитанція №779); кухонний ніж, який зберігається в камері зберігання речових доказів Святошинського РУ ГУМВС України в м.Києві (квитанція №822) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: