Номер провадження: 11-кп/785/850/15
Номер справи місцевого суду: 523/1018/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в сумі 5 100 грн. в дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 12 180 грн.

встановила:
ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

23.10.2014 р., приблизно о 16 год., ОСОБА_8 в м. Одесі порушив вимоги п.п.2.1 (ґ), 2.3 (б), 4.16 (а), 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем марки «Nissan Primera», р.н. НОМЕР_1 , здійснюючи рух в м. Одесі, по смузі руху проїжджої частини вул. Миколаївська дорога, яка призначена для реверсивного руху, з боку вул. Лузанівської в напрямку пр. Добровольського, наближаючись до нерегульованого, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра») та дорожніми знаками 5.35.1 і 5.35.2 згідно Правил дорожнього руху України, пішохідного переходу, розміщеного в районі буд. №289 по вул. Миколаївська дорога, був не уважним, за дорожньою обстановкою не слідкував та маючи об`єктивну можливість, не переконався у відсутності на вищевказаному пішохідному переході пішоходів, та в безпеці продовження свого руху, не знизив своєчасно швидкість руху свого автомобіля аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину вул. Миколаївська дорога по вказаному пішохідному переходу, рухаючись зліва направо по ходу напрямку руху автомобіля Nissan Primera», р.н. НОМЕР_1 .

В результаті дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати в частині цивільного позову, ухвалити новий вирок, яким цивільний позов задовольнити в повному обсязі і стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 моральну шкоду в сумі 200 000 грн., цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду. Вказує, що суд вирішенні цивільного позову неправильно застосував закон.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ потерпілої та її представника на підтримку апеляції, прокурора, який частково заперечував проти апеляції, перевіривши матеріали кримінальної справи, доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винуватість ОСОБА_8 в скоєнні злочину за обставин вказаних у вироку підтверджується матеріалами справи не оскаржується сторонами. Також не оскаржується кваліфікація дій обвинуваченого і міра покарання.

Із матеріалів справи вбачається, що всі понесені збитки матеріального характеру обвинувачений відшкодував потерпілій в повному обсязі, в тому числі на лікування і побутові потреби, на суму 49 089 грн., що визнала в судовому засіданні першої і другої інстанції потерпіла.

Крім того, в результаті дій обвинуваченого потерпілій спричинено моральну шкоду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, виходив із того, що потерпіла на момент дорожньо-транспортної пригоди фактично працювала не офіційно, документально розмір її заробітної плати не підтверджено, а тому обґрунтовано стягнув на її користь 12 180 грн. з розрахунку 10 мінімальних розмірів заробітних плат на день прийняття судового рішення.

За таких обставин вирок є законним та обґрунтованим.

Доводи в апеляції про те, що суд першої інстанції повинен був цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду, колегія судів не може прийняти до уваги, оскільки потерпіла визнала факт повного матеріального відшкодування на момент розгляду кримінального провадження і не наполягала на його задоволення в суді першої інстанції, про що підтвердила і в суді апеляційної інстанції.

Також являються необґрунтованими доводи апеляції про відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 000 грн. обвинуваченим, а також солідарно з ОСОБА_11 , виходячи з вищенаведеного.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2015 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4