Справа № 1-140-2007p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2007року Замостянський районний суд м. Вінниці в

складі: головуючого: судді
Чезганової A.M., при секретарі:
Конецул О.А., за участю прокурора:
Калитко В.В.,

Шлапака Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця м. Вінниці,
українця, громадянина
України, з неповною середньою освітою, одруженого,
працюючого ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого:
АДРЕСА_1, проживаючого: АДРЕСА_2, раніше судимого: 26.02.2004року Замостянським
районним судом м. Вінниці за cm. 185 ч.1 КК
України до одного року виправних робіт за місцем роботи з утриманням щомісячно
15% із заробітної плати в дохід держави; 5.08.2004 року Замостянським районним
судом м. Вінниці за cm. 186 ч.2 КК
України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком три роки, у вчиненні злочину, передбаченого cm. 185 ч.2 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2006 року ОСОБА_1., знаходячись в будинку АДРЕСА_3, з кімнати зазначеного будинку, в якій проживає ОСОБА_2., таємно викрав
ланцюжок з жовтого металу, вагою 8
г, вартістю 800 гривень; сережки з
жовтого металу, вагою 3 г, вартістю 800 гривень, гроші у сумі 300 гривень, а всього майна на загальну суму 1900
гривень, чим спричинив потерпілій
матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. свою
вину по пред»явленому обвинуваченню не визнав та суду пояснив, що вийшла помилка, він крадіжку у потерпілої ОСОБА_2. не
скоював. Він на досудовому слідстві визнавав себе винним в інкримінованому йому
злочині, оскільки працівники міліції
пообіцяли йому, що якщо він повністю
розрахується з потерпілою, то претензій
до нього не буде, тому він повністю
відшкодував матеріальну шкоду потерпілій.

Незважаючи на те,
що підсудний не визнав себе винним,
його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні
доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_2.
суду пояснила, що протягом двох місяців вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з
ОСОБА_1., який проживав разом з нею за
адресою: АДРЕСА_3, де вона знімала
квартиру. Крім неї, в цій квартирі
проживала ОСОБА_3. та ще одна дівчина,
прізвище якої вона не пам»ятає.

15.05.2006 року ОСОБА_1. викрав у неї гроші в сумі 300
гривень та золоті прикраси: ланцюжок та сережки з рубінами, спричинивши їй матеріальної шкоди на загальну
суму 1900 гривень. Ніхто з інших,
проживаючих з нею осіб, дану
крадіжку вчинити не міг, оскільки вони
були відсутні. На досудовому слідстві ОСОБА_1. визнавав себе винним і показав
слідчому особу, якій він збув, викрадені у неї, золоті прикраси. Потім ОСОБА_1. поміняв свою
думку, став заперечувати свою
причетність до скоєного, але при цьому
повністю в добровільному порядку відшкодував їй шкоду. Ніяких претензій вона до
нього не має, просить суд його суворо не
карати.

Свідок ОСОБА_3. суду пояснила, що вона разом з потерпілою ОСОБА_2. близько
двох років проживали на квартирі за вищевказаною адресою. У них ніколи нічого
не пропадало. Однак, в травні 2006 року
ОСОБА_2. запитала у неї, чи вона не
брала у неї із шкатулки золоті прикраси. Вона сказала, що ні,
в зв»язку з чим , вони
переконалися, що дану крадіжку міг
вчинити лише ОСОБА_1., оскільки, крім нього,
в будинку нікого не було.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає,
що дії підсудного ОСОБА_1. слід кваліфікувати за cm. 185 ч.2 КК
України, як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою
якої є повторність.

Покази підсудного ОСОБА_1. в судовому засіданні суд
вважає недостовірними, до уваги не
приймає і розцінює їх як засіб захисту,
оскільки вони суперечать його показам на досудовому слідстві, де він повністю визнавав себе винним (а.с.
25, 34) та показам потерпілої ОСОБА_2. і
свідка ОСОБА_3.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу підсудного, наявність
обставин, що пом "якшують та
обтяжують покарання.

Підсудний вчинив повторно корисливий злочин в період іспитового
строку, позитивно характеризується за
місцем проживання.

Обставиною, що
пом"якшує покарання підсудного, є
повне відшкодування потерпілій матеріальної шкоди.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудного, судом не
встановлено.

З урахуванням наведеного,
конкретних обставин справи, даних
про особу підсудного, який вчинив
злочин в період іспитового строку,
суд

вважає, що його виправлення та
перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

При визначені остаточного покарання підсудному ОСОБА_1.
відповідно до cт. 71 КК України,
частково приєднати невідбуту міру покарання, призначену вироком Замостянського районного
суду м. Вінниці від 5.08.2004 року.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд , -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 за cm. 185 ч. 2 КК
України та призначити йому
покарання у вигляді
двох років позбавлення волі.

Відповідно до cm. 71 КК України частково приєднати невідбуту міру
покарання, призначену вироком
Замостянського районного суду м. Вінниці
від 5 серпня 2004 року, та остаточно
призначити ОСОБА_1. покарання за сукупністю вироків у вигляді 5 (п»яти) років 2
(двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту взяття ОСОБА_1. під варту.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1. змінити з підписки про
невиїзд на утримання під вартою, взявши
його під варту із залу суду.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного
суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в цей же термін з моменту
вручення йому копії вироку.