Справа
№ 11-146/07 Головуючий
152 ч. 2 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 6 березня 2007
року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах
Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді
Хомицького A.M. суддів Польового
М.І., Пазюка О.С з участю
прокурора ОСОБА_1 захисника ОСОБА_2 засудженого ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_3 па вирок Володимир-Волинського міського суду від 08
грудня 2006 року,
яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець та мешканець АДРЕСА_1,
українець, громадянин України, з середньою

освітою, неодружений, працюючий водієм Володимир-Волинської

райсанепідемстанції,
судимий:

вироком Володимир-Волинського міського суду від 18.06.1999 року за ст.ст. 17 ч.2, 117 ч.І, 17 ч.2, 117 ч.З , 118 ч.2 КК України
(в редакції I960 року) до
8 років
позбавлення волі, звільнений 04.11.2005
року постановою Маневицького районного суду Волинської області від
подальшого відбування покарання умовно-достроково на строк 1 рік 4 місяці 15 днів,

засуджений, -

за ст. 152 ч. 2 КК України па 6 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 71
КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання,
призначеного за даним вироком, частково не відбутого покарання за вироком
Володимир-Волинського міського суду від 18
червня 1999 року -шість місяців
позбавлення волі, остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 6 років 6 місяців
позбавлення волі.

Цивільний позов задоволено повністю та стягнуто з засудженого в користь
ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 2000
грн.

Стягнуто із засудженого в користь держави судові витрати в сумі 176 грн. 52 коп., за
проведення судової дактилоскопічної експертизи.

Строк відбування покарання визначено рахувати ОСОБА_3 з моменту
проголошення вироку - з 8 грудня 2006 року, зараховано
термін перебування під вартою з 14
вересня 2006 року.

2

Вироком
вирішено долю речових доказів по справі.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів
судової палати в кримінальних справах ,-

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що будучи раніше судимим за
аналогічний умисний злочин, повторно, 8
вересня 2006 року
біля 01 години
ночі, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння та перебуваючи на вул. Івана
Багряного у м. Володимир-Волинський, поблизу кладки через річку Луга, з метою
задоволення статевої пристрасті, напав на громадянку ОСОБА_4, схопивши її
руками ззаду за шию, повалив на землю і застосувавши фізичне насильство, котре
виразилось в утриманні її руками, закриванні рота, здавлюванні шиї та
спричиненні легких тілесних ушкоджень, а також психічного насильства, що
проявилось у погрозах застосування фізичного насильства та вбивства, примусив
потерпілу проти її волі вступити з ним у статеві зносини.

В поданій на вирок апеляції засуджений ОСОБА_3, не
оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації своїх дій, просить
врахувати тс, що він з'явився із зізнанням, щиро розкаявся, активно сприяв
розкриттю злочину, після звільнення з місць позбавлення волі влаштувався па
роботу. Його співмешканка знаходиться у стані вагітності, а матір має хворобу
очей, просить застосувати щодо нього ст. 69 КК України та звільнити від
відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи
апеляції, пояснення засудженого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, які
підтримали апеляцію, міркування прокурора про залишення вироку без змін,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів судової палати встановила, що
апеляція засудженого ОСОБА_3 до задоволення не підлягає.

Висновки суду про винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину, за
який він засуджений, підтверджуються зібраними по справі і дослідженими в
судовому засіданні доказами і ніким не оскаржуються.

Діям ОСОБА_3 дана правильна юридична оцінка, яка також
ніким не оспорюється.

Призначаючи йому покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог
ст.ст. 50, 65, 71 КК
України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії
тяжких, особи засудженого, який притягувався до кримінальної відповідальності
за аналогічні злочини, даний злочин вчинив під час умовно-дострокового
звільнення від покарання за попереднім вироком, обґрунтовано прийшов до
переконання про неможливість виправлення і перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції
від суспільства.

Разом з тим, вірно судом першої інстанції враховано обставини, що
пом'якшують покарання, в тому числі і ті, на які посилається апелянт, а тому
правильно призначено покарання
ближче до нижньої межі санкції
ст. 152 ч.2

з

КК України та
обґрунтовано застосовано
принцип часткового

складання покарань за сукупністю
вироків, оскільки злочин вчинено в період умовно-дострокового звільнення.

За таких обставин, підстав для застосування ст. 69 КК України та
звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, про що
ставиться питання в апеляції, колегія суддів не вбачає

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати, -

УХВАЛИЛ :

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а
вирок Володимир-Волинського міського суду від 08 грудня 2006
року відносно нього - без зміни.

ГОЛОВУЮЧИЙ підпис \
ХОМИЦЬКИЙ A.M.

Судді підпис підпис Польовий М.1., Пазюк О.С.