Провадження № 1-кп/361/579/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

========================================================================
=======

25 грудня 2013 року

м.Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого, судді -
Рабець М.Д.

при секретарі -
Коваль Н.М.

з участю прокурора -
Іваненко О.П.

потерпілої -
ОСОБА_1

обвинуваченого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Бровари
отриманий від заступника Броварського
міжрайонного прокурора Київської
області Бургели О.В. обвинувальний акт
у кримінальному провадженні внесеного
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000351 від 21 січня
2013 року про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Кобища, Бобровицького району
Чернігівської області, громадянина
України, із середньою освітою,
одруженого, зареєстрованого та
проживаючого в АДРЕСА_1, пенсіонера,
ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС,
міра запобіжного заходу не обиралась,
раніше не судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.286ч.1
КК України,-

В С ТА Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_2 порушив
правила безпеки дорожнього руху,
керуючи транспортним засобом, що
спричинило потерпілій ОСОБА_1
середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Судом визнано доведеним, що
обвинувачений ОСОБА_2 (посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом серія НОМЕР_2) 20 січня 2013 року о
17 годині 50 хвилин, керуючи технічно
справним автомобілем марки «Деу
Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1,
що підтверджується висновком експерта
№149А від 12 березня 2013 року, рухався по
автодорозі що розташована по вулиці
Марії Лагунової в місті Бровари
Київської області, у напрямку вулиці
Короленка, зі швидкістю близько 40
кілометрів на годину під час чого, був
неуважним та не стежив за дорожньою
обстановкою, чим порушив п.2.3 «б»,
Правил дорожнього руху України, яким
передбачено, що:

- для забезпечення безпеки
дорожнього руху водій зобов'язаний
бути уважним, стежити за дорожньою
обстановкою і не відволікатися від
керування цим засобом у дорозі;

не обрав в установлених межах
безпечної швидкості руху та не
врахував дорожню обстановку і стан
транспортного засобу, щоб мати змогу
постійно контролювати його рух та
безпечно керувати ним, чим порушив п.12.1
Правил дорожнього руху України, яким
передбачено, що:

- під час вибору в установлених
межах безпечної швидкості руху водій
повинен ураховувати дорожню
обстановку і стан транспортного
засобу, щоб мати змогу постійно
контролювати його рух та безпечно
керувати ним;

після появи на нерегульованому
пішохідному переході, який знаходиться
неподалік будинку №11 по вулиці Марії
Лагунової в місті Бровари небезпеки
для руху у вигляді пішохода ОСОБА_1,
ОСОБА_2, своєчасно не вжив заходів для
зменшення швидкості аж до повної
зупинки транспортного засобу, чим
порушив п.12.3 Правил дорожнього руху
України, яким передбачено, що:

- у разі виникнення небезпеки для
руху або перешкоди, яку водій
об'єктивно спроможний виявити, він
повинен негайно вжити заходів для
зменшення швидкості аж до зупинки
транспортного засобу або безпечного
для інших учасників руху об'їзду
перешкоди;

та наближаючись до нерегульованого
пішоходного переходу на якому
перебував пішохід не зменшив швидкість
та не зупинився, чим порушив п.18.1 Правил
дорожнього руху України, яким
передбачено, що:

- водій транспортного засобу, що
наближається до нерегульованого
пішохідного переходу, на якому
перебувають пішоходи, повинен зменшити
швидкість, а в разі потреби зупинитися,
щоб дати дорогу пішоходам, для яких
може бути створена перешкода чи
небезпека;

внаслідок чого здійснив наїзд на
пішохода потерпілу ОСОБА_1, яка
перетинала дорогу по нерегульованому
пішоходному переходу із права наліво
відносно напрямку руху автомобіля.

Під час дорожньою-транспортної
пригоди потерпіла пішохід ОСОБА_1
отримала тілесні ушкодження, а саме
відповідно висновку експерта №93 від 9
липня 2013 року: підшкірну гематому в
ділянці лівого колінного суглобу,
внутрішньосуглобовий перелом
латерального виростку лівої
великогомілкової кістки у верхній
третині, перелом лобкової та сідничної
кісток тазу зліва, які
супроводжувались небезпечними для
життя явищами на момент спричинення та
за ознакою тривалості розладу здоров'я
відносяться до категорії тілесних
ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Порушення водієм обвинуваченим
ОСОБА_2 п.п.2.3"б";12.1; 12.3; 18.1 Правил
дорожнього руху України знаходиться у
прямому причинному зв'язку із
виникненням дорожньо-транспортної
пригоди та заподіянням тілесних
ушкоджень середньої тяжкості
потерпілій ОСОБА_1

Органами досудового слідства
ОСОБА_2 пред'явлено обвинувачення за
ст.286 ч.1 КК України.

В судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 в скоєному
розкаявся, визнав свою вину та
частково визнав пред'явлений до нього
потерпілою цивільний позов, а саме
частково матеріальну шкоду на суму
2500грн. та 7000 грн. моральну шкоду.

Щодо обставин
дорожньо-транспортної пригоди то
визнає свою вину, як водій не зрозумів
як сталось зіткнення керованого ним
автомобіля і потерпілою. В той час
звернув увагу суду на те, що місце ДТП
погано освітлюється і була темна пора,
пішохід вже пройшла частину дороги і
він приймав всі можливості щоб її не
зачепити, але сталось зіткнення.
Швидкість автомобіля була приблизно 40
км/год. Зіткнення з потерпілою сталася
правою частиною автомобіля. Автомобіль
Деу Ланос, належить його знайомому, був
технічно справним. Зіткнення сталось
на зебрі пішохідного переходу. Щодо
видимості на переході то обвинувачений
надав фотографії. Потерпілу після
зіткнення забрала карета швидкої
допомоги. В лікарні провідував
потерпілу надавав матеріальну
допомогу.

За себе повідомив, що є
пенсіонером, отримує пенсію в розмірі
1200грн., дружина працює. Він розуміє, що
потрібно відшкодовувати потерпілій
збитки і готовий відшкодувати ту суму,
яку присудить суд, але просить суд не
позбавляти прав, оскільки він зможе
працювати водієм і відшкодовувати
спричинені збитки.

Раніше до кримінальної
відповідальності не притягався, на
обліку в наркологічному кабінеті не
перебуває, інших злочинів не вчиняв.

Покази обвинуваченого ОСОБА_2 є
послідовними, логічними, відповідають
фактичним обставинам справи,
учасниками процесу не оспорюються і
тому не викликають у суду сумніву щодо
правильності розуміння обвинуваченим
змісту обставин вчиненого
правопорушення, добровільності та
істинності його позиції.

Крім визнання вини обвинуваченим
ОСОБА_2, його винність в судовому
засіданні встановлена і доведена
оголошеним прокурором висновком
судово-медичної експертизи №93 від
09.07.2013р. згідно якого потерпіла ОСОБА_1
отримала тілесні ушкодження середньої
тяжкості у вигляді: підшкірної
гематоми в ділянці лівого колінного
суглобу, внутрішньо суглобовий перелом
латерального виростку лівої
великогомілкової кістки у верхній
третині, перелому лобкової та
сідничної кісток тазу зліва.

Допитана судом потерпіла ОСОБА_1
показала, що вона в день пригоди
вечором переходила по пішохідному
переході дорогу і коли підійшла на
середину то її ударило в ліву сторону,
відчула біль і впавши покотилась. Потім
втратила свідомість. Коли прийшла до
тями то побачила людей. В послідуючому
каретою швидкої допомоги була
доставлена до лікарні. Лікувалась
тривалий час стаціонарно та
амбулаторно. Нога в гіпсу була більше
2-х місяців. Під час лікування понесла
значні витрати. Чоловік купляв ліки,
судно, ходунки та все інше, що було
необхідне для лікування, чеки і
квитанції зберігав і вони прикладені
до позовної заяви. Заявлений цивільний
позов підтримує і просить стягнути з
обвинуваченого.

Також винність обвинуваченого
ОСОБА_2 доведена оголошеними та
наданими прокурором слідчими
документами, матеріалами кримінальної
справи, а саме: протоколом огляду місця
події, схемою та фототаблицями
підтверджується і описується місце
дорожньо-транспортної пригоди, а
механічні пошкодження автомобіля
вказують на його контакт з
потерпілою(а.с.7-18), довідка Броварської
ЦРЛ вказує на те, що потерпіла ОСОБА_1
поступила 20 січня 2013 року о 18год.25 хв. до
лікарні з полі травмою внаслідок ДТП
(а.с.21), висновок експерта №149А від
12.03.2013р. вказує проте, що автомобіль і
його системи знаходяться в робочому
технічно справному стані.(а.с.26-30).

Таким чином, на підставі
наведеного, суд робить висновок про
доведеність вини обвинуваченого
ОСОБА_2 в інкримінованому злочині.

Суд вважає, що в судовому
засіданні повністю доведена винність
обвинуваченого в тому, що він, керуючи
транспортним засобом, порушив п.п.2.3"б";
12.1; 12.3; 18.1 Правил дорожнього руху
України, що призвело до виникнення
аварійної дорожньо-транспортної
ситуації, та явилось причиною вчинення
дорожньо-транспортної пригоди - наїзд
на пішохода ОСОБА_1 і такі його дії
знаходяться в прямому причинному
зв'язку із наступившими наслідками,
спричиненням потерпілій ОСОБА_1
середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Суд кваліфікує дії
обвинуваченого ОСОБА_2 за ст.286 ч.1 КК
України і він повинен нести
відповідальність за вказаною статтею.

Обираючи покарання ОСОБА_2 суд
враховує вимоги ст.65 КК України щодо
загальних засад призначення покарання,
межі санкції ст.286ч.1 КК України, що
вказаний злочин відноситься до
категорії невеликої тяжкості, особу
винного, який є пенсіонером, раніше не
судимий, до скоєного характеризується
позитивно, на обліку в лікарів
нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом'якшує
покарання обвинуваченого ОСОБА_2, суд
визнає те, що він щиро кається у
вчиненому і активно сприяв розкриттю
злочину та встановленню істини по
справі, що передбачено п.1 ч.1 ст. 66 КК
України,

Обставин, що обтяжують покарання
обвинуваченого ОСОБА_2, відповідно до
ст.67 КК України суд не встановив.

Призначаючи вид і міру покарання
підсудному, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, характер
та обставини його вчинення, думку
прокурора та потерпілої, дані про особу
ОСОБА_2, що він позитивно
характеризується по місцю проживання,
є пенсіонером, визнав вину в скоєному
його поведінка в суді свідчить, що він
не є особою, яка твердо стала на шлях
вчинення злочинів, як особа він не є
небезпечним для суспільства, тому суд
вважає, що його виправлення і
перевиховання можливе при призначенні
покарання відповідно до ч.1ст.286 КК
України у виді штрафу без позбавленням
права керування транспортними
засобами.

Суд вважає, що таке покарання буде
справедливим, необхідним і достатнім
для виправлення і перевиховання
ОСОБА_2 та запобігання вчинення ним
нових злочинів.

Згідно п.10 ст.56 КПК України
потерпілий протягом кримінального
провадження має право на відшкодування
завданої кримінальним правопорушенням
шкоди в порядку, передбаченому законом.
Потерпіла ОСОБА_1 визнана судом
цивільним позивачем по цій справі, а
тому відповідно до вимог ст.61 КПК
України має право підтримувати
заявлений цивільний позов.

Відповідно до ст.1166 ЦК
України, суд вважає, що підлягає до
задоволення цивільний позов, заявлений
в підготовчому провадженні потерпілою
ОСОБА_1. про стягнення на її користь
матеріальної шкоди на суму 5049 грн.75
коп., яку частково визнав обвинувачений
ОСОБА_2, оскільки така сума належним
чином підтверджується наданими суду
копіями та оригіналами документів,
чеків та квитанцій.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній особі,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини. Винність ОСОБА_2
доведена в судовому засіданні і тому
він повинен відшкодовувати моральну
шкоду.

Заявлений потерпілою ОСОБА_1
цивільний позов про стягнення з
обвинуваченого 10000гривень моральної
(немайнової) шкоди підлягає розгляду по
суті, а тому розглянувши такий позов,
суд вважає за необхідне задовольнити
його частково, стягнувши кошти на її
користь.

Згідно ст.ст. 23, 1167 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода,
зокрема полягає у фізичному болі та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала з ушкодженням здоров'я, в
душевних стражданнях, яких вона
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї. Моральна шкода
може відшкодовуватись грішми. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначені
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Суд приймає до уваги, що в
результаті вчинення відносно ОСОБА_1
необережного злочину вона перенесла
душевну і фізичну біль, тривалі
переживання в зв'язку з втратою
здоров'я, страждання в зв'язку з
проведеним лікуванням, мали місце
неповторні та негативні зміни в її
житті, був порушений нормальний ритм
життя та суспільні зв'язки, витрачено
багато часу на відвідування
лікувальних закладів та
правоохоронних органів і судових
засідань, що вплинуло на нормальну
реалізацію її здібностей в
суспільстві.

Враховуючи принципи розумності і
справедливості, а також майновий стан
обвинуваченого те, що він є
пенсіонером, суд вважає що позов
потерпілої ОСОБА_1 про відшкодування їй
моральних збитків підлягає частковому
задоволенню на суму 7000 грн., яку визнав
обвинувачений ОСОБА_2

Заходи забезпечення
кримінального провадження в порядку
ст.131 КПК України, в тому числі
запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 під
час досудового розслідування і
судового провадження не
застосовувалися, в обрані вказаній
особі до набрання вироком законної
сили запобіжного заходу передбаченого
ст.176 КПК України, суд на даний час
підстав не вбачає.

Речові докази - автомобіль,
необхідно повернути власнику, щодо
процесуальних витрат понесених за
проведення експертизи то суд вважає, що
такі повинні бути стягнутими з
обвинуваченого ОСОБА_2 на користь
держави.

Виходячи з викладеного та
керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України,
суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у
пред'явленому обвинуваченні за
вчинення кримінального
правопорушення, передбаченого ст.286ч.1
КК України та призначити йому за цією
статтею покарання у виді штрафу в
розмірі двохсот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, тобто 3400
(три тисячі чотириста) гривень без
позбавленням права керувати
транспортними засобами.

Заходи забезпечення
кримінального провадження щодо ОСОБА_2
в тому числі запобіжний захід в
порядку, передбаченому ст.ст.131,176 КПК
України не застосовувалися, тому до
набрання вироком законної сили в
обрані йому запобіжного заходу
передбаченого ст.176 КПК України, суд
підстав не вбачає.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Кобища, Бобровицького
району Чернігівської області,
громадянина України, зареєстрованого
та проживаючого в АДРЕСА_1,
(ідентифікаційний номер не відомий) на
користь потерпілої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5
- 5049,75грн. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди та 7000 грн. в рахунок
відшкодування моральної(немайнової)
шкоди, а всього 12049 грн.75коп. (дванадцять
тисяч сорок дев'ять гривень 75 копійок).

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Кобища, Бобровицького
району Чернігівської області,
громадянина України, зареєстрованого
та проживаючого в АДРЕСА_1,
(ідентифікаційний номер не
встановлено) на користь держави
документально підтверджені витрати на
залучення експерта в розмірі 782
грн.40коп.(сімсот вісімдесят дві гривні
40 копійок) за проведення експертизи
№149А від 12.03.2013року.

Речовий доказ по справі
автомобіль марки «ДЕО Ланос» д.н.з.
НОМЕР_1, що знаходиться на майданчику
тимчасового утримання в м.Бровари,
вул..Кутузова,77 необхідно повернути
ОСОБА_2 після вступу вироку в законну
силу та дозволити ним користуватись і
розпоряджатись.

Вирок суду може бути
оскаржений шляхом подачі апеляційної
скарги до апеляційного суду Київської
області через Броварський
міськрайонний суд Київської області
протягом 30-ти днів з дня його
проголошення.

Вирок суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційних скарг, якщо такі скарги не
було подано.

Учасники судового
провадження мають право отримати в
суді копію вироку.

Копії вироку негайно після
його проголошення вручаються
обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/
М. Д. Рабець