У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Паневіна В.О. і
Філатова В.М.,

розглянувши
в судовому засіданні в місті Києві 13 листопада
2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на
судові рішення щодо ОСОБА_2,

встановила:

постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 3 листопада 2006
року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця села Новомиколаївки Новоукраїнського
району Кіровоградської області, мешканця міста Миколаєва, раніше не судимого, -

за
обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям із закриттям
провадження у справі.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 22 березня 2007 року
постанову суду щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачувався у тому, що він,
керуючи автомобілем, 2 вересня 2006 року близько 20-ої години 10 хвилин на
Херсонському шосе в місті Миколаєві порушив Правила дорожнього руху України
- допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1,
чим спричинив йому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 вчинив злочин невеликої тяжкості вперше, сприяв
розслідуванню справи, відшкодував матеріальні збитки потерпілому, суд визнав за
можливе звільнити його від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим
каяттям.

У касаційній скарзі потерпілого порушується питання про скасування
постановлених у справі судових рішень з направленням її на новий судовий
розгляд. Свою вимогу він обґрунтовує тим, що судом у порушення вимог закону не
було допущено до участі в якості
представника його сина. Також
ОСОБА_1 зазначає, що судами було проігноровано його заяву про те, що ОСОБА_2 не
відшкодував йому в повній мірі матеріальні збитки. Крім того, він зазначає, що
розгляд справи було проведено у його відсутності, а також те, що судом не було
прийнято до уваги факт перебування ОСОБА_2 на момент вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
кримінальної справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав для внесення справи на касаційний розгляд з метою перегляду
постановлених у ній судових рішень.

Постанова місцевого суду про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної
відповідальності відповідає вимогам закону й належним чином вмотивована. Колегія суддів не погоджується з викладеними
у скарзі ОСОБА_1 доводами про те, що судами було проігноровано його заяву про
неповне відшкодування збитків ОСОБА_2 Аналогічні за змістом доводи скарги були
предметом дослідження суду апеляційної інстанції, їх було піддано ретельному
аналізу і спростовано з наведенням у ухвалі суду ґрунтовних мотивів. З
викладеним в ухвалі апеляційного суду обґрунтуванням колегія суддів вважає за
необхідне погодитися і визнати доводи скарги ОСОБА_1 безпідставними. Колегія
суддів зважає й на те, що потерпілий цивільного позову в кримінальній справі до
ОСОБА_2 не заявляв. Крім того, в даному випадку ОСОБА_1 не позбавлений
можливості вирішувати порушені у скарзі питання у порядку цивільного
судочинства.

Що стосується доводів скарги про те, що судом не було допущено до участі у
справі представника потерпілого - його сина, а також те, що ОСОБА_2 під час
вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп'яніння, матеріалами
кримінальної справи не підтверджені. Під час досудового слідства потерпілий не
заявляв про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння, що в подальшому
унеможливило перевірку цієї обставини .

Порушень норм кримінально-процесуального законодавства України, які б тягли
зміну чи скасування постановлених у справі судових рішень, в тому числі й ті,
на які посилається ОСОБА_1, не встановлено.

Не вбачаючи передбачених ст. 398 КПК України підстав для скасування або
зміни судових рішень щодо ОСОБА_2 та
керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

відмовити в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 про скасування постанови Ленінського районного
суду міста Миколаєва від 3 листопада 2006 року та ухвали Апеляційного суду
Миколаївської області від 22 березня 2007 року щодо ОСОБА_2.

С у д д і:

Міщенко С.М. Паневін В.О. Філатов В.М.

З оригіналом згідно:

Суддя Верховного Суду України
Паневін В.О.