Провадження №1-кс/200/6419/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2014р. Слідчий суддя Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участі прокурора - Кононенка
слідчого ОСОБА_3
розглянувши у приміщенні суду в м.Дніпропетровську скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська із скаргою на бездіяльність слідчого СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 . В обґрунтування своєї скарги вказав на те, що 14.06.2014 року при досудовому розслідуванні кримінального провадження №002566 за ч.1 ст.203-2 КК України з приміщення за адресою: АДРЕСА_1 були вилучені його матеріальні цінності, яке ним зберігалося в окремому приміщенні з метою продажу. 25.09.2014 року він звернувся до прокурора прокурату Бабушкінського району ОСОБА_5 та слідчого відділу ОСОБА_3 з клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, в якому йому було відмовлено без жодного аргументування постановою слідчого від 25.09.2014 року, отримана ним 08.10.2014 року.
З клопотанням про арешт майна слідчий ОСОБА_3 до суду не звертався, тому його відмова неправомірна і постанова слідчого незаконна та підлягає скасуванню, в зв`язку з чим просить зобов`язати вказаного слідчого повернути вилучені у нього матеріальні цінності.
В судове засідання заявник не з`явився, будучі повідомленим належним чином про розгляд скарги, прокурор та слідчий просили в задоволенні скарги відмовити. Слідчий пояснив, що дійсно він не звертався до суду з клопотанням про арешт вилучених речей, оскільки до ЄРДР внесені відомості щодо правопорушення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України де не передбачено потерпілої сторони, оскільки даний злочин відноситься до категорії злочинів у сфері господарської діяльності, за санкцією статті передбачено конфіскацію грального обладнання.
Розглянувши скаргу суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що постановою слідчого СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилучених речей та визнання потерпілим.
На підтвердження свого права власності на вилучені у нього матеріальні цінності, ОСОБА_4 надав копію договору від 12.05.2013 року, укладеного в м.Кривий Ріг в простій письмовій формі, щодо придбання меблів та ігрових жетонів. Доказів виконання договору сторонами ОСОБА_4 не представив, розписка чи то квитанція про сплату ціни відсутня, акт прийому передачі товару не складався, правових підстав розміщення в будинку АДРЕСА_1 нібито придбаного заявником в м.Кривий Ріг майна не наведено.
Відповідно до ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.
А згідно зі ст.169 КПК України, на яку у своїй скарзі посилається заявник, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною 5 ст.171, частиною 6 ст.173 цього Кодексу.
З матеріалів скарги не вбачається, що заявник є власником вилученого майна, відповідного протоколу вилучення такого майна у нього не представлено, тому підстав для задоволення скарги суд не вбачає.
Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

В скарзі ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1