Справа №475/1601/13-к 23.03.2015 23.03.2015 26.03.2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000006, за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зелений Яр Доманівського району Миколаївської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює на посаді начальника відділу Держземагентства у Доманівському районі Миколаївської області, державний службовець 11 рангу 6 категорії,

· у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України (в редакції Закону від 18.04.2013р.)

____________________________________________________________

Провадження № 11-кп/784/54/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_11

Категорія: ч. 4 ст. 368 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1

ст. 27 ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Зелений Яр, Доманівського району, Миколаївської області, працює на посаді начальника Доманівського районного виробничого відділу Миколаївської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», державним службовцем не являється, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на утриманні перебуває неповнолітня донька, ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

· у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.4 ст. 368 КК України ( в редакції Закону від 18.04.2013року), ч.1 ст.366, ч.2 ст.191КК України, -

за участі:

прокурора: ОСОБА_9

потерпілого: ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційних скарг і судового рішення суду першої інстанції
Потерпілим ОСОБА_5 подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати вирок суду, постановити новий, яким призначити обвинуваченим більш суворе покарання, без застосування до них положень ст. 75 КК України.

Апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 містить вимогу про скасування вироку суду з ухваленням виправдувального вироку відносно неї.

В апеляційній скарзі, поданій захисником ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , апелянт просить скасувати вирок суду з ухваленням виправдувального вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_8 ..

Прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України (в редакції від 18.04.2013р.) та призначити їй покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно - господарських та організаційно - розпорядчих функцій строком на строк до 3 років. ОСОБА_6 визнати винною - за ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 368 КК України (в редакції від 18.04.2013) та призначити їй покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно - господарських та організаційно - розпорядчих функцій на строк до 3 років; за ч. 1 ст. 366 КК України -1 рік обмеження волі; за ч.2 ст. 191 КК України - 2 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно - розпорядчих функцій на строк до 3 років.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання ОСОБА_6 - 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій на строк до 3 років.

В апеляційній скарзі, поданій захисником ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , апелянт просить скасувати вирок суду з ухваленням виправдувального вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_8 ..

Згідно вироку суду від 20.11.2014р., ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України (в редакції від 18.04.2013р.) та призначено їй покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна на підставі ст. 77 КК України, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно - господарських та організаційно - розпорядчих функцій строком на 3 роки, з позбавленням 11 рангу державного службовця на підставі ст. 54 КК України. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням на неї обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

ОСОБА_6 визнано винною - за ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 368 КК України (в редакції від 18.04.2013) та призначено їй покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна на підставі ст. 77 КК України, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно - господарських та організаційно - розпорядчих функцій строком на 2 роки; за ч. 1 ст. 366 КК України -1 рік обмеження волі; за ч.2 ст. 191 КК України - 2 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно - розпорядчих функцій строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання ОСОБА_6 - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна на підставі ст. 77 КК України, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на неї обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Доводи осіб, які подали апеляційні скарги
На обґрунтування доводів апеляційної скарги потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що судом при призначенні покарання обвинуваченим не в достатній мірі враховано характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних, не надано належної оцінки соціальній небезпеці обвинувачених, які не визнали себе винними, надавали суду неправдиві показання. Вказує, що особисто йому було завдано великої, на його думку, шкоди. Вважає, що обвинуваченим має бути призначено реальний термін відбування покарання у виді позбавлення волі без іспитового строку.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 вказала, що ні в ході досудового розслідування, ні в суді не здобуто доказів наявності попередньої змови між обвинуваченими з приводу одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 .. Зазначила, крім того, що ОСОБА_5 сплатив 300 грн. за створення обмінного файлу, проте він не підписав договору про виконання робіт, тому кошти і не були перераховані на рахунок ДЗК. Вона видала офіційний документ, що підтверджував надходження коштів від ОСОБА_5 , кошти зберігалися на робочому місці та умислу на заволодіння цими коштами не було. Стверджує, що протокол про результати негласної слідчої дії від 17.09.2013р. не може бути допустимим доказом по справі, оскільки ухвали слідчого судді, на підставі якої була проведена дана слідча дія, стороною обвинувачення так і не було надано; ні ОСОБА_6 , ні її захисник не були повідомлені про тимчасове обмеження конституційних прав обвинуваченої під час проведення негласної слідчої дії.

Захисник ОСОБА_7 в своїй скарзі, поданій в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , зазначив, що, виходячи з тексту обвинувального акту, злочинні діяння ОСОБА_8 полягали в одержанні неправомірної вимоги від ОСОБА_5 за видачу витягу з ДЗК. Вказує, що даний витяг ОСОБА_5 одержав 09.08.2013р. під особистий підпис, що підтвердив і в особистій розмові з ОСОБА_8 , яка була зафіксована в протоколі про результати негласної слідчої дії від 17.09.2013р.. Крім того, стверджує, що ОСОБА_8 не має жодного відношення та не чинила перешкод в реєстрації прав користування земельною ділянкою ОСОБА_5 , не є співробітником реєстраційної служби, а перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається КМУ. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази як факту вимагання ОСОБА_8 у потерпілого неправомірної вигоди, так і факту попередньої змови щодо одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .. Вважає, що вчиненню злочину передувала провокація зі сторони правоохоронних органів, даний факт підтверджений відтвореною в судовому засіданні розмовою між потерпілим та співробітником СБУ, який давав останньому вказівки, як віддавати гроші.

Також звертає увагу на те, що протокол від 17.09.2013р. про результати негласної слідчої дії є недопустимим доказом, оскільки на оптичних носіях інформації не було в повному обсязі зафіксовано розмови між фігурантами провадження; не проведено жодних експертних досліджень даних оптичних носіїв; стороною обвинувачення не надано ухвали слідчого судді, на підставі якої проводилася дана слідча дія. Вказує, що факт утримання ОСОБА_8 папки з документами потерпілого спростовується показаннями самого потерпілого, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .. Стверджує, що судом не було враховано наявність заборгованості по орендній платі земельної ділянки в ОСОБА_5 , що підтверджується сукупністю письмових доказів.

Прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_9 , в апеляційній скарзі посилається на те, що судом при призначенні покарання обвинуваченим недостатньо враховано їх особи та обставини справи. Зазначив, що обвинувачені не визнали свою вину, не маючи жодних доказів своєї невинуватості намагались виставити потерпілого ОСОБА_5 як провокатора, а співробітників правоохоронних органів звинуватили в чисельних порушеннях вимог чинного законодавства під час проведення слідчих дій. Крім того, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжкого корисливого злочину, обіймаючи керівні посади, пов`язані з виконанням функцій держави, усупереч вимогам законодавства, ставлячи власні корисливі інтереси понад державні, вчинили дії, пов`язані з власним збагаченням, чим підірвали авторитет державних органів, які регулюють відносини у земельній сфері, поставивши під сумнів у суспільстві чесність та порядність співробітників зазначених органів.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_10 вказав, що суд вважає доведеним факт вимагання неправомірної вигоди, ґрунтуючись тільки на показаннях потерпілого та його особистій заяві від 28.08.2013р., не беручи до уваги, що ОСОБА_8 даний факт заперечувала, вказала, що саме з ініціативи ОСОБА_5 відбувалися їх зустрічі, він постійно просив її про допомогу у здійсненні реєстрації права оренди земельної ділянки, жодних коштів вона в нього не вимагала. Стверджує, що з відтворення інформації, одержаної під час проведення негласних слідчих дій не вбачається факту вимагання ОСОБА_8 неправомірної вигоди від ОСОБА_5 , натомість, з дослідженого відеозапису випливає, що співробітники правоохоронних органів надавали ОСОБА_5 вказівки з приводу передачі коштів. Вважає безпідставною позицію суду з приводу того, що ОСОБА_8 утримувала папку з документами ОСОБА_5 , оскільки з проханням повернути дану папку ОСОБА_5 жодного разу до ОСОБА_8 не звертався. Крім того, не дослідженим та не доведеним вважає факт попередньої змови між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про одержання неправомірної вигоди. Позицію суду з приводу того, що ОСОБА_8 вимагала неправомірну вигоду з ОСОБА_5 за видачу витягу з державного земельного кадастру вважає необґрунтованою, оскільки для одержання відомостей з ДЗК заявник або уповноважена ним особа звертається безпосередньо до державного кадастрового реєстратора, а витяг з ДЗК підписується державним кадастровим реєстратором та посвідчується його печаткою. З чого, на думку апелянта, випливає, що ОСОБА_8 , як начальник відділу Держземагенства, не будучи державним кадастровим реєстратором, не мала жодних повноважень для самостійної видачі ОСОБА_5 витягу, який він, до того ж, одержав 09.08.2013р., не мав жодних перешкод для реєстрації договору оренди, які б могла створити ОСОБА_8 .. Вказав, що даний факт знайшов своє підтвердження в показаннях свідка ОСОБА_15 державного кадастрового реєстратора, свідка ОСОБА_16 .. Звернув увагу на те, що суд упереджено ставився до обвинувачених, особливо ж це проявилося під час розгляду клопотання захисника ОСОБА_7 про визнання недопустимим доказом протоколу від 17.09.2013р. про результати негласної слідчої дії (виклад даного клопотання детально висвітлений в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 ).

Крім того, зазначив, що суд упереджено поставився до оцінки доказів, а саме - показань обвинувачених, потерпілого свідків. Вказав, що показання свідків жодним чином не свідчать про причетність ОСОБА_8 до отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 або вимагання такої вимоги, а показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 свідчать про неможливість впливу ОСОБА_8 на прийняття рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації прав потерпілого на земельну ділянку через відсутність в неї відповідних повноважень.

Виклад позиції інших учасників судового провадження
В запереченнях на апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_10 потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що висновок суду про винуватість обвинувачених в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях ґрунтується на сукупності доказів, в тому числі показаннях свідків, письмових матеріалах справи, його особистих показаннях, як потерпілого.

Обставини, встановлені судом першої інстанції
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу 552-кт/а від 25.10.2012р. Держагентства земельних ресурсів України ОСОБА_8 призначена на посаду начальника відділу Держземагентства у Доманівському районі Миколаївської області та згідно наказу № 52-к від 04.12.2012р. приступила до роботи на зазначеній посаді, пов`язаній з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, є службовою особою, передбаченою приміткою 1 до ст. 364 КК України та відповідно до примітки 2 ст. 368 КК України займає відповідальне становище, їй присвоєно 11 ранг державного службовця в межах 6 категорії посад.

Згідно Положення про відділ Держземагентства у Доманівському районі Миколаївської області та функціональних обов`язків, начальник відділу в силу займаної посади очолює відділ та здійснює загальне керівництво роботи відділом, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності; підписує накази відділу; повинна забезпечувати здійснення заходів щодо запобігання корупції і контроль за її здійсненням; організовувати розгляд звернень громадян, юридичних осіб, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та надавати роз`яснення з питань, що належать до її компетенції, виявляти та усувати причини, що призводять до подання громадянами скарг; забезпечувати подання пропозицій щодо розпорядження землями державної та комунальної власності, встановлення меж району, села і селища, регулювання земельних відносин; брати участь у погодженні документації із землеустрою у межах, визначених законодавством; надавати адміністративні послуги відповідно до законодавства; здійснювати інші повноваження відповідно до вимог законодавства.

Так, рішенням виконкому Маринівської сільської ради Доманівського району № 8 від 09.07.2001р. ОСОБА_5 надано земельну ділянку площею 10,52га на умовах оренди з земель резервного фонду на 7 років та 17.11.2004р. між ним та Доманівською РДА укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в Доманівському райвідділі Миколаївської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.12.2004р. за № 29.

Розпорядженням Доманівської РДА № 656 від 28.12.2011р. було поновлено термін дії вказаного договору оренди земельної ділянки на 49 років.

У зв`язку зі змінами в законодавстві, право користування земельною ділянкою ОСОБА_5 необхідно було зареєструвати у реєстраційній службі Доманівського РУЮ, куди окрім заяви необхідно подати документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення відповідних прав, в тому числі витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

На початку червня 2013 року між ОСОБА_5 та начальником відділу Держземагенства у Доманівському районі Миколаївської області ОСОБА_8 , відбулася розмова з приводу реєстрації права оренди земельної ділянки.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи владу та службове становище всупереч інтересам служби, усвідомлюючи, що витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку ОСОБА_5 може отримати у відділі Держземагентства у Доманівському районі та без нього не зможе зареєструвати право оренди земельної ділянки, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 та вона пред`явила ОСОБА_5 вимогу надати їй неправомірну вигоду у виді передачі їй 10 000 грн..

При цьому ОСОБА_8 зазначила, що у разі невиконання вимог, використовуючи своє службове становище начальника відділу Держземагенства не видасть ОСОБА_5 необхідний витяг, а натомість проінформує правоохоронні органи про самозахват останнім земельної ділянки. ОСОБА_5 , сприймаючи начальника відділу, як представника влади, яка в силу займаного службового становища може вжити заходів та перешкодити у реалізації його прав, вимушено погодився.

Таким чином, ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем створила умови, за яких ОСОБА_5 був вимушений погодитися надати їй неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо його прав та інтересів.

16.09.2013р. близько 11.05 год., перебуваючи у своєму службовому кабінеті, в АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_5 , що вона підготувала витяг та довідку про видачу відомостей з документації із землеустрою, чим виконала свої зобов`язання та знову пред`явила ОСОБА_5 вимогу передати їй неправомірну вигоду.

ОСОБА_8 в цей же день вступила у попередню змову з ОСОБА_6 , щодо одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 , яку у подальшому передати їй. Між ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 виникла домовленість, що ОСОБА_5 передасть, а ОСОБА_6 прийме неправомірну вигоду від нього у папці, яку ОСОБА_8 надасть останньому.

16.09.2013р. близько 13.00 год. в приміщенні свого службового кабінету, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , передала ОСОБА_5 свою особисту папку для документів та сказала помістити гроші до папки і передати їх ОСОБА_6 ..

Цього ж дня, близько 13.20 год. ОСОБА_5 , виконуючи вимоги ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів, передав ОСОБА_6 , а остання одержала папку для документів з неправомірною вигодою у сумі 10 000 грн., за виконання ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_5 дій, а саме видачу витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та довідки про видачу відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою.

У той же день, у ході огляду місця події, ОСОБА_6 добровільно видала працівникам правоохоронних органів грошові кошти в сумі 10 000 грн., одержані за попередньою змовою з ОСОБА_8 від ОСОБА_5 ..

Також, ОСОБА_6 згідно листа від 13.09.2012р. № 1-2/51-к ДП «Центр Державного земельного кадастру» та наказу 14.09.2012р. № 85-к Миколаївської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» призначена на посаду начальника Доманівського районного виробничого відділу Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК». Згідно довіреності № 1174 від 01.07.2013р. ДП «Центр ДЗК» ОСОБА_6 уповноважена на зазначеній посаді представляти інтереси Підприємства, укладати та підписувати договори на проведення робіт із землеустрою, діє на підставі Положення про Доманівський районний виробничий відділ Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», який є структурним підрозділом Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», обіймає посаду на державному підприємстві, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та є службовою особою, передбаченою приміткою 1 до ст. 364 КК України.

Згідно з розділом 5 вказаного Положення та посадової інструкції, начальник відділу здійснює керівництво відділом, несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділ завдань, звітує про діяльність відділу начальнику філії, несе персональну відповідальність за неякісне надання послуг фізичним, юридичним особам та порушення вимог чинного законодавства, несе персональну відповідальність за недотримання встановлених вимог щодо оформлення фінансових документів при наданні платних послуг з ведення державного реєстру земель, тощо.

09.08.2013р. близько 14.00 год. ОСОБА_6 , знаходячись у своєму службовому кабінеті за адресою: Миколаївська область, Доманівський район, смт. Доманівка, вул. Рад. Армії, 18, порушуючи вимоги п. 1.5 Положення про Доманівський районний виробничий відділ Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» та її посадової інструкції, склала завідомо неправдивий офіційний документ, а саме квитанцію до прибуткового касового ордеру та внесла до нього завідомо неправдиві відомості щодо оприбуткування грошових коштів в сумі 300 грн., отриманих від ОСОБА_5 за створення обмінного файлу, підписала вказану квитанцію до прибуткового касового ордеру, засвідчила її відтиском печатки Доманівського районного виробничого відділу Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», ввіреної їй як начальнику Відділу, надавши вказаними діями квитанції вигляд офіційного документу з достовірними відомостями, видала ОСОБА_5 ..

Отже, ОСОБА_6 , будучи обізнаною зі своїми повноваженнями, передбаченими довіреністю та посадовою інструкцією, усвідомлюючи що виконання робіт Відділом проводиться на підставі укладених договорів, а розрахунок за роботи здійснюється згідно п. 1.5 Положення шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Філії, з метою заволодіння коштами ДП «Центр ДЗК», спланувала виконати замовлену ОСОБА_5 роботу щодо створення обмінного файлу, не укладаючи з останнім договір та надати своїм протиправним діям законний вигляд, шляхом складання завідомо неправдивої квитанції, в яку внести завідомо неправдиві відомості щодо оприбуткування грошових коштів в сумі 300 грн., отриманих від ОСОБА_5 ..

Крім цього, у 20-х числах серпня 2013 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_6 , з метою приховання своїх дій по заволодінню грошовими коштами ДП «Центр ДЗК» в сумі 300 грн., надала завідомо неправдиві відомості своєму підлеглому ОСОБА_17 для внесення до звітних документів відділу, а саме - не вказала, про надання ОСОБА_5 послуг щодо створення обмінного файлу на земельну ділянку за кадастровим номером :12:000:0011, розташовану за адресою: Миколаївська область, Доманівський район, Маринівська сільська рада, а ОСОБА_17 не умисно вніс до зазначених звітних документів відділу недостовірні відомості.

ОСОБА_6 підписала відрядні наряди виконаних робіт за серпень 2013 року, засвідчила їх відтиском печатки Доманівського районного виробничого відділу Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», надавши вказаними діями звітній документації вигляд офіційних документів з достовірними відомостями.

Таким чином, ОСОБА_6 склала наступні завідомо неправдиві офіційні документи з внесеними завідомо неправдивими відомостями: відрядний наряд виконаних робіт техніком Відділу ОСОБА_17 із землеустрою і земельного кадастру за серпень 2013 року; відрядний наряд виконаних робіт техніком-землевпорядником відділу ОСОБА_18 за серпень 2013 року; відрядний наряд виконаних робіт начальником відділу ОСОБА_6 за серпень 2013 року; реєстр договорів відділу за серпень 2013 року; реєстр актів виконаних робіт відділу за серпень 2013 року.

В кінці серпня 2013 року ОСОБА_6 надала працівникам бухгалтерії МРФ ДП «Центр ДЗК» в м.Миколаєві, складені завідомо неправдиві звітні документи з внесеними завідомо неправдивими відомостями.

Окрім того, ОСОБА_6 протиправно використала надані їй службові повноваження, оскільки, не укладаючи з ОСОБА_5 договору склала завідомо неправдиву квитанцію, до якої внесла завідомо неправдиві відомості щодо оприбуткування грошових коштів в сумі 300 гри., отриманих від ОСОБА_5 , таким чином заволоділа шляхом зловживання своїм службовим становищем коштами, які належать ДП «Центр ДЗК».

З метою надання законного вигляду своїм протиправним діям ОСОБА_6 склала та видала ОСОБА_5 квитанцію до прибуткового касового ордеру з внесеними нею завідомо неправдивими відомостями щодо оприбуткування грошових коштів в сумі 300 грн..

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані судом за ч.4 ст.368 КК України, як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди; дії ОСОБА_6 кваліфіковані судом за ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 368 КК України як пособництво в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за ч.1 ст. 366 КК України як складання, видача ОСОБА_6 , як службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, за ч.2 ст. 191 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується
Заслухавши доповідь судді; прокурора, потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачену ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , які підтримали свої апеляційні скарги з підстав, викладених в них та просили їх задовольнити; дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини обвинувачених у скоєнні вказаних у вироку кримінальних правопорушень, за обставин, встановлених судом, - відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, аналіз яких наведений у вироку.

Визнання винними та засудження ОСОБА_8 та ОСОБА_6 апеляційний суд вважає обґрунтованим з наступних підстав. Даний висновок суду ґрунтується на сукупності показань потерпілого, свідків, які були в повному обсязі досліджені та проаналізовані судом першої інстанції, оцінці показань обвинувачених як неповних та непослідовних, крім того письмових матеріалах.

Всупереч вимогам апеляційних скарг обвинуваченої ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , а також пояснень обвинувачених з приводу не визнання своєї вини, а також відсутності попередньої змови, з матеріалів справи вбачається достатність доказів, які доводять вину обвинувачених у інкримінованих їм злочинах.

Так, обвинувачена ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , безпідставно стверджують, що суд першої інстанції упереджено поставився до показань обвинувачених, потерпілого та свідків.

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_10 містять аналогічні доводи з приводу того, що протокол про результати негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контролю розмов, звуків, рухів та дій від 19.09.2013р. (т. 2 а.с. 1-28) є недопустимим доказом. Проте, дані негласні слідчі дії були проведені на підставі ухвал слідчого судді щодо дачі дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відео контролю розмов, або інших звуків, рухів та дій ОСОБА_8 (№ 2544т від 05.09.2013р., № 2546т від 05.09.2013р.), з дотриманням вимог ст.104-107, 252, 258, 260 КПК України, із застосуванням технічних засобів. Результати заходів були записані на 4-х носіях інформації DVD-R TITANUM (обл. № 1390т від 13.09.2013р., обл. № 1391т від 13.09.2013р., обл. № 1393т від 16.09.2013р., обл. № 1394т від 16.09.2013р.), з інформацією у вигляді 24 файлів загальною ємністю 12 ГБ.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_6 в скарзі зазначила, що всупереч вимогам ст. 253 КПК України, ні вона, ні її захисник не були повідомлені про проведення негласних слідчих дій.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що дані негласні слідчі (розшукові) дії стосувалися обвинуваченої ОСОБА_8 , а не ОСОБА_6 ..

Згідно з ч. 2 ст. 253 КПК України, повідомлення про факт і результати негласної слідчої (розшукової) дії повинне бути здійснене протягом дванадцяти місяців з дня припинення таких дій, але не пізніше звернення до суду з обвинувальним актом. На виконання даної вимоги закону, 22.11.2013р. прокурором ОСОБА_9 було повідомлено обвинуваченій ОСОБА_8 та її захиснику ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 187) під особистий підпис, про проведення негласних слідчий (розшукових) дій та складення відповідних протоколів, які долучено до матеріалів кримінального провадження. І тільки після проведення цих дій, було завершено досудове розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Наведене спростовує доводи апелянта в цій частині.

З ухвали Доманівського райсуду Миколаївської області від 04.11.2014р. (т. 5 а.с. 137) вбачається, що клопотання захисника ОСОБА_7 про виключення з переліку доказів вищезазначеного протоколу від 17.09.2013р. було розглянуто по суті в передбаченому законом порядку, з`ясована думка учасників судового провадження. Тому, не зрозумілими є посилання апелянтів сторони захисту та обвинуваченої ОСОБА_6 на упереджене ставлення суду та обвинувального нахилу.

Доводи ж з приводу того, що не було проведено експертиз носіїв інформації на питання відсутності монтажу, то в ході досудового розслідування цілісність даних носіїв не викликала сумнівів, клопотань та заяв під час процесуального оформлення в учасників цих дій не було. А твердження захисника ОСОБА_10 з приводу того, що даний протокол від 17.09.2013р. містить не 29, а 28 аркушів, взагалі не можна розцінювати як довод, який вплинув на рішення суду про наявність чи відсутність в діях обвинувачених складу інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

Також, в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 зазначено, що сума коштів, яка фігурувала 16.09.2013р. та розцінена як хабар, стосувалася, по суті, заборгованості ОСОБА_5 по орендній платі.

Проте, з матеріалів справи вбачається безпідставність цих доводів. Так, з повідомлення, складеного ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 65) слідує, що згідно наданого Відділом Держземагенства у Доманівському районі списку виявлених осіб, які використовують земельні ділянки без правовстановлюючих документів в добровільному порядку було частково в розмірі 7236,30 грн. (квитанція № 98 від 17.08.2013р. на суму 5108,00 грн. та квитанція № 99 від 17.06.2013р. на суму 2128,30грн.) сплачено до бюджету Маринівської сільської ради суму витрат із загальної суми заборгованості 10 214,00грн. Залишок заборгованості складає 2979,00 грн..

Крім того, на аркуші справи 90 (зворот) т. 1, міститься розрахунок розміру плати за земельну ділянку станом на 03.01.2012р., розмір орендної плати за сільськогосподарську ріллю становив 5108,0 грн.. Згідно розрахунку на а.с. 92 (т. 1), ОСОБА_5 мав сплатити в рахунок погашення заборгованості 5108 грн. за 2012 рік, та 2128,30 грн. за 5 місяців 2013 року, що і було ним сплачено квитанції в т. 1 на а.с. 91, 93 (квитанція № 99 від 17.06.2013р., квитанція № 98 від 17.06.2013р.) в повному обсязі. Тобто, вимога ОСОБА_8 про передачу їй неправомірної вигоди в сумі 10 000 грн. не могла стосуватися заборгованості по орендній платі потерпілого, яка була сплачена ще в червні 2013 року.

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі вказав, що факт змови між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 спростовує, окрім іншого, той факт, що ОСОБА_6 навіть не знала, що в папці, яку їй передав ОСОБА_5 знаходилися грошові кошти.

Проте, в протоколі огляду приміщення службового кабінету ОСОБА_6 від 16.09.2013р. (т. 3 а.с. 28-40), участь в якому приймали ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , зазначено, що на запитання слідчого ОСОБА_6 вказала, що отримала грошові кошти від ОСОБА_5 та поклала їх до свого службового сейфу. Після чого за згодою ОСОБА_6 було зроблено змиви з її рук на предмет просвічення ультрафіолетовою лампою, пальці рук якої та долоні люмінесцирували жовтим кольором. Крім того, були просвічені службовий сейф, дверцята та ручка якого також люмінесцирували жовтим кольором. ОСОБА_6 за допомогою ключа відкрила сейф та добровільно видала грошові кошти, які знаходилися у червоній папці між аркушами паперу. Поверхня папки люмінесцирували жовтим кольором. В папці знаходились грошові кошти в сумі 10 000 грн. в кількості 50 купюр номіналом 200 грн., які при просвіченні люмінесцирували жовтим кольором. На питання слідчого ОСОБА_6 пояснила, що ці грошові кошти їй надав громадянин на ім`я ОСОБА_19 , прізвище якого їй невідоме, особисто у її службовому кабінеті за оформлення технічної документації по відновленню меж земельної ділянки, яка йому належить. Грошові кошти він надав разом з документацією у папці червоного кольору і наполіг, щоб вона ці кошти перерахувала. Вона перерахувала кошти, знов поклала їх до папки червоного кольору з документацією, яку сховала до свого службового сейфу. ОСОБА_19 вона до того дня не знала, суму грошових коштів точно не пам`ятала, оскільки заздалегідь вона не оговорювалася. ОСОБА_19 тільки пояснив їй, що йому необхідно буде робити багато документів, і щоб не розтратити грошові кошти він залишив їх ОСОБА_6 .. На питання слідчого, ОСОБА_8 , яка також приймала участь в даній процесуальній дії, пояснила, що їй невідоме походження даних грошових коштів, але оскільки вона надавала громадянину ОСОБА_5 правову консультацію, то виявлена папка червоного кольору дійсно належить їй. Вона особисто надала цю папку з ксерокопіями розпорядчих документів та своїми черновими записами ОСОБА_5 , щоб він не зім`яв зазначені ксерокопії. Зауважень та доповнень від учасників даної процесуальної дії, не надходило.

Тобто, під час складання даного протоколу, ОСОБА_6 надала послідовні пояснення з приводу того, за які саме послуги надав їй грошові кошти ОСОБА_5 , що виключає можливість того, що вона не знала, що саме знаходилося в папці.

Крім того, згідно з висновком експертизи спеціальних хімічних речовин № 1410 від 28.10.2013р. (т. 3 а.с. 219-230), на представлених на експертизу грошових коштах (50 банкнот номіналом по 200 гривень), полімерній папці червоного кольору, в якій знаходились 10 000грн., змивах з передньої частини сейфу, змивах з правої та лівої долоні ОСОБА_6 , виявлено нашарування спеціальних хімічних речовин (люмінофорів) з однаковим компонентним складом, що дозволяє об`єднати їх в одну множину рід. Отже, дані об`єкти мають спільну родову належність, за ознаками характерними для органічних люмінофорів.

До того ж, згідно з висновком експертизи спеціальних хімічних речовин № 1768 від 06.11.2013р. (т. 3 а.с. 234-246), на представлених на експертизу грошових коштах (50 банкнот номіналом по 200 гривень), полімерній папці червоного кольору, в якій знаходились 10 000грн., змивах з передньої частини сейфу, змивах з правої та лівої долоні ОСОБА_6 , виявлено нашарування спеціальних хімічних речовин (люмінофорів), які мають однаковий компонентний склад з речовиною, яка використовувалась при помітці грошових коштів, що дозволяє об`єднати їх в одну множину рід. Отже, вищевказані об`єкти мають спільну родову належність, за ознаками характерними для органічних люмінофорів.

Апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 містить доводи з приводу того, що вчинення даного кримінального правопорушення було спровоковано не вимогою ОСОБА_8 про передачу їй неправомірної вигоди, а саме підбурюванням ОСОБА_5 співробітниками СБУ.

Проте, з матеріалів справи вбачається протилежне. Так, 28.08.2013р. ОСОБА_5 було особисто написано заяву (т. 3 а.с. 3-4) з клопотанням надати допомогу через свавілля зі сторони ОСОБА_8 , яка, використовуючи службове становище вимагала в нього хабар за оформлення документів на право оренди земельної ділянки. Просив вжити заходів щодо припинення протиправних дій вказаної посадової особи. В заяві від 30.08.2013р. (т. 3 а.с. 6), ОСОБА_5 просив залучити його як потерпілого по кримінальному провадженню. 05.09.2013р. (т. 3 а.с. 21) ОСОБА_5 написав заяву про добровільне надання органам досудового розслідування його особистих грошових коштів в сумі 10 000грн. для викриття злочинних дій ОСОБА_8 , які були належним чином оглянуті, результат огляду зафіксований в протоколі від 05.09.2013р. ( т. 3 а.с. 22-24).

Крім того, в протоколі допиту (т. 1 а.с. 49-51) від 16.09.2013р. ОСОБА_5 надав докладні пояснення щодо механізму вчинених кримінальних правопорушень. Дані пояснення містять дані про оговорену суму неправомірної вигоди, дії ОСОБА_8 , які вона мала виконати за їх домовленістю. Також повідомив про те, що ОСОБА_8 надала йому власну папку червоного кольору, в яку він мав покласти гроші та занести їх ОСОБА_6 .. Він виконав вказівки ОСОБА_8 , передав папку ОСОБА_6 в її службовому кабінеті для подальшої передачі ОСОБА_8 , ОСОБА_6 їх перерахувала, сховала до службового сейфу.

Всі вищезазначені докази узгоджуються з обставинами вчинення кримінальних правопорушень, з матеріалів справи не вбачається наявність будь-якого впливу з боку співробітників СБУ на потерпілого ОСОБА_5 , оскільки з заявою він звернувся вже після того, як ОСОБА_8 висунула вимогу про надання їй неправомірної вигоди.

В своїй апеляційні скарзі ОСОБА_6 просить виправдати її, не визнає свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, зазначила, між тим, що кошти в сумі 300 грн., які сплатив їй ОСОБА_5 за створення обмінного файлу, вона просто не встигла перерахувати вчасно на рахунок підприємства, оскільки останнім не було підписано договір.

Натомість, згідно повідомлення начальника Миколаївської регіональної філії ДП «Центра ДЗК» (т. 1 а.с. 70), Доманівським районним виробничим відділом Миколаївської регіональної філії Центру ДЗК не укладався договір про створення обмінного файлу на ім`я ОСОБА_5 , оплата за створення вказаного обмінного файлу на рахунок філії не надходила.

Свідок ОСОБА_17 (т. 1 а.с. 109-115) - технік Доманівського районного виробничого відділу Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» надав наступні пояснення. На підставі договору замовник за виконання робіт вносить через банківську установу оплату попередньо до початку робіт. Після зарахування сплачених коштів на розрахунковий рахунок Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», де знаходиться централізована бухгалтерія, відділ починає виконання замовлених робіт. Технік здійснює розроблення та складання замовленої документації із землеустрою у двох примірниках, які перевіряє начальник відділу ОСОБА_6 , які вона передає замовнику для погодження у відповідних органах: проектна документація погоджується відділом Держземагенства у Доманівському районі Миколаївської області, суміжними користувачами та самим замовником, у разі необхідності в інших відповідних установах; технічна документація по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погоджується відділом Держземагенства у Доманівському районі Миколаївської області та замовником. Після погодження замовник повертає надані йому екземпляри технічної документації для створення обмінного файлу. Обмінний файл це електронний документ в форматі «XML», який містить інформацію про дану земельну ділянку згідно виготовленої замовленої документації. Наявність технічної документації та створення обмінного файлу на земельну ділянку є обов`язковим для отримання витягу з ДЗК про земельну ділянку в державного кадастрового реєстратора. Вказав, крім того, що договір про виготовлення технічної документації та договір на створення обмінного файлу з ОСОБА_5 не укладався та ніякі роботи виробничим відділом не виконувалися. Після огляду оригіналу квитанції від 09.08.2013р. на ім`я ОСОБА_5 про сплату 300 грн. за створення обмінного файлу, свідок ОСОБА_17 зазначив, що печатка, виконана на цій квитанції дійсно є печаткою Доманівського райвідділу Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», а підпис, виконаний у квитанції від імені касира схожий на підпис ОСОБА_6 . Також пояснив, що він особисто ніколи не приймав грошових коштів від замовників та не використовував ніяких квитанцій. Йому відомо, що начальник відділу ОСОБА_6 неодноразово використовувала прибутково-касові ордери та квитанції до них, отримуючи грошові кошти від замовників готівкою, всупереч її функціональним обов`язкам, з метою подальшого внесення їх на розрахунковий рахунок Миколаївської регіональної філії згідно укладених договорів, у виключних випадках, коли замовники не мали часу самостійно внести плату до банківської установи. Тобто, ОСОБА_6 приймала від замовників гроші і натомість надавала їм квитанції, які власноруч заповнювала, особисто підписувала і засвідчувала печаткою відділу.

Свідок ОСОБА_20 (т. 1 а.с. 166-167) начальник Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» вказав, що Доманівським районним виробничим відділом Миколаївської регіональної філії ДП «Центра ДЗК» на ім`я ОСОБА_5 ніяка технічна документація із землеустрою не виготовлялася, договір ні на виготовлення технічної документації, ні на створення обмінного файлу не укладався. Кошти за виготовлення документації та створення обмінного файлу на ім`я ОСОБА_5 на розрахунковий рахунок Миколаївської філії не надходили.

З пояснень ОСОБА_6 від 23.10.2013р. (т. 1 а.с. 168) слідує, що технічна документацію по відновленню меж на земельну ділянку на замовлення ОСОБА_5 не виготовлялася, ніяких коштів він не сплачував, договору на виготовлення технічної документації з ним не було укладено.

Згідно акту перевірки від 19.11.2013р. (т. 2 а.с. 75), з`ясовано, що в базі програмного забезпечення ГІС-6, яка використовується в роботі Доманівського районного виробничого відділу філії, наявний обмінний файл, створений 09.08.2013р.. Також з`ясовано, що Доманівським районним виробничим відділом філії не укладався договір на виготовлення обмінного файлу із ОСОБА_5 , оплата за створення вказаного обмінного файлу від ОСОБА_5 на рахунок філії не надходила. Згідно пояснень ОСОБА_18 техніка-землевпорядника Доманівського районного виробничого відділу, вказаний вище обмінний файл створений ОСОБА_18 09.08.2013р. щодо земельної ділянки, яка знаходиться в оренді у ОСОБА_5 .. Даний файл було створено нею за вказівкою ОСОБА_6 , якій його і передано.

На аркуші справи 19 в томі 4 міститься оригінал квитанції до прибуткового касового ордера від 09.08.2013р. про сплату ОСОБА_5 300 грн. за створення обмінного файлу. Згідно висновку технічної експертизи документів № 1531 від 15.11.2013р. (т. 4 а.с. 287-295), відбиток печатки на квитанції до прибуткового касового ордеру від 09.08.2013р. на ім`я ОСОБА_5 на суму 300 грн. нанесений печаткою «Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» Ідент. Код 21616582 Миколаївська регіональна філія Центру ДЗК Ідентифікаційний код 26445745 Доманівський районний відділ». А з висновку судово-почеркознавчої експертизи № 1530 від 15.11.2013р. (т. 4 а.с. 302-311) слідує, що всі рукописні записи в квитанції до прибуткового касового ордеру від 09.08.2013р. на ім`я ОСОБА_5 на суму 300 грн. виконані ОСОБА_6 .. Підпис у графі «Касир» також виконаний ОСОБА_6 ..

Крім того, в матеріалах справи містяться висновок судово-почеркознавчої експертизи № 1566 від 18.11.2013р. (т. 4 а.с. 318-326), висновок технічної експертизи документів № 1565 від 18.11.2013р. (т. 4 а.с. 332-341), згідно яких підписи у графі «начальник виробничого відділу» у відрядних нарядах виконаних робіт із землеустрою і земельному кадастру за серпень 2013 року ОСОБА_17 , ОСОБА_6 та ОСОБА_18 виконані ОСОБА_6 , і відбитки печатки на даних нарядах нанесені печаткою «Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» Ідент. Код 21616582 Миколаївська регіональна філія Центру ДЗК Ідентифікаційний код 26445745 Доманівський районний відділ».

Аналіз вищевказаних матеріалів, показань свідків свідчать про неправдивість пояснень обвинуваченої ОСОБА_6 з приводу того, що ніяких коштів від ОСОБА_5 за створення обмінного файлу вона не одержувала та не вносила завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів.

Також, слід зазначити, що не заслуговують на увагу доводи обвинуваченої ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_10 щодо відсутності попередньої змови між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та твердження про те, що ОСОБА_5 одержав витяг з ДЗК задовго до моменту передачі коштів, а ОСОБА_8 , в свою чергу, не могла впливати на отримання ним витягу, оскільки це не входить до її повноважень.

Сукупність досліджених вище доказів свідчить про те, що дії ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не обмежувалися виключно одержанням ОСОБА_5 витягу з ДЗК. Так, ОСОБА_6 одержала від нього кошти за створення обмінного файлу, надала наказ техніку-землевпоряднику ОСОБА_18 на створення даного файлу, внесла завідомо неправдиві відомості до офіційних документів. Наявність технічної документації та обмінного файлу на земельну ділянку було обов`язковою умовою для отримання витягу з ДЗК в державного кадастрового реєстратора. Проте одержання даної документації неможливе без погодження, в тому числі з начальником відділу Держземагенства, тобто ОСОБА_8 .. Вона, як і сама не заперечувала в поясненнях під час складання протоколу обшуку службового кабінету ОСОБА_6 (дослідженого вище), надавала ОСОБА_5 правові консультації, мала підписати документацію у відділенні інвентаризації земельних ділянок. Зважаючи на викладене, в потерпілого ОСОБА_5 були підстави вважати, що за ненадання згоди на передачу неправомірної вигоди, він не зможе зареєструвати належним чином право оренди земельної ділянки.

Апеляційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_5 містять аналогічні вимоги з приводу м`якості призначеного ОСОБА_6 та ОСОБА_8 покарання, безпідставності застосування до них ст. 75 КК України, з посиланням на те, що вони вчинили кримінальні правопорушення з використанням службового становища з корисливих мотивів, не визнали вини та стверджували, що дії потерпілого були спровоковані співробітниками правоохоронних органів; їх злочинні дії підривають авторитет державних органів, мають суспільний резонанс та характеризуються зухвалістю.

Апеляційні скарги потерпілого та прокурора зазначають про м`якість призначеного покарання. Проте доводи на їх обґрунтування зводяться до незаконності застосування статті 75 КК України звільнення від відбування покарання.

Проте, застосування даної статті вказує на можливість виправлення обвинувачених без ізоляції від суспільства, а не про м`якість призначеного покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд першої інстанції надав належну оцінку їх діям, обставинам справи, характеризуючим даним.

Так, щодо обвинуваченої ОСОБА_8 судом враховано тяжкість злочину, розмір одержаної неправомірної вигоди, особу винної, яка раніше не судима (т. 2 а.с. 140-141), до вчинення злочину вела законослухняний спосіб життя, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 2 а.с. 146-149), має загальний стаж роботи 23 роки, з них 14 років державної служби (т. 2 а.с. 116), має постійне місце проживання та роботи, за якими позитивно характеризувалася до вчинення злочину, те, що обставин, які обтяжують покарання не встановлено та її діями не було завдано великої шкоди.

Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про можливість її виправлення без ізоляції від суспільства, можливість застосувати до неї ст.75 КК України та звільнити її від відбування основного покарання з випробуванням.

Щодо обвинуваченої ОСОБА_6 судом враховано тяжкість злочину, особу винної, яка раніше не судима (т. 2 а.с. 180), до вчинення злочину вела законослухняний спосіб життя, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 2 а.с. 182,183, 185, 186), має загальний стаж роботи 13 років 11 місяців (а.с. 170), за період роботи дисциплінарних стягнень не має, має постійне місце проживання та роботи, за якими позитивно характеризувалася до вчинення злочину (т. 2 а.с. 181, 184), має на утриманні неповнолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_3 та матір похилого віку ОСОБА_21 , яка хворіє на гостре порушення мозкового кровообігу та потребує стороннього догляду (т. 1 а.с. 159,162-163, 164-165, 192, 193), те, що обставин, які обтяжують покарання не встановлено, її діями не було завдано великої шкоди.

Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про можливість її виправлення без ізоляції від суспільства, можливість застосувати до неї ст.75 КК України та звільнити її від відбування основного покарання з випробуванням.

Не визнання обвинуваченими своєї вини, на переконання суду першої інстанції, не можна враховувати при призначенні покарання, оскільки це є позицією захисту винної особи і таке право гарантовано винній особі Конституцією України та діючим кримінальним законодавством України.

Доводи прокурора та потерпілого щодо супільної небезпеки як осіб обвинувачених так і вчиненого ними є неспроможними. Позитивні дані про особи обвинувачених не вказують на їх суспільну небезпечність з урахуванням призначення додаткового покарання, а тяжкість вчиненого судом врахована.

Безпідставні і доводи прокурора щодо не вмотивування судом належним чином застосування ст..75 КК України. Суд достатньо, згідно вимог вказаної статті вмотивував таке своє рішення, пославшись не тільки на дані про особи обвинувачених (як вказує в апеляції прокурор), а й на обставини вчиненого, тяжкість злочину та інші обставини. Інших вимог закону для застосування ст.75 КК України прокурор не вказує і вони відсутні.

Апеляційний суд не погоджується з доводами потерпілого і в частині заподіяння великої шкоди, оскільки передача грошей відбувалась під контролем працівників правоохоронних органів і гроші з під контролю не вийшли.

Звільняючи ОСОБА_8 та ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, судом обґрунтовано не застосовано додаткове покарання у виді конфіскації майна, оскільки ст. 77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.

На підставі ст.ст.75, 77, п.1 ст.89 КК України, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що звільнення від відбування покарання з випробуванням стосується тільки призначеної судом основної міри покарання, а призначене судом додаткове покарання підлягає реальному і самостійному виконанню.

Оскільки ОСОБА_8 вчинила злочин, який відповідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких, має корисливий характер та вчинений з використанням службових повноважень, обвинувачена ОСОБА_8 була обґрунтовано позбавлена 11 рангу державного службовця.

Тобто, покарання обвинуваченим призначено судом у повній відповідності з вимогами ст.ст. 65-67 КК України з урахуванням тяжкості скоєних злочинів та осіб обвинувачених.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для зміни або скасування вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2014 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3