АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/472/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 391 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за клопотанням засудженого ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2013 року, про поновлення строку на апеляційне оскарження, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, затверджено угоду від 06 серпня 2013 року по кримінальному провадженню №003882 про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури Дзержинського району м. Харкова ОСОБА_8 та обвинуваченим

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Верещагіне, Пермської області, Російської Федерації, громадянином України, одруженим, який до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 28.09.1992 року Макіївським окружним судом Донецької області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.81, 42 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 22.08.1994 року згідно ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 17.08.1994 року на підставі ст. 52 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 29 днів;
· 11.07.1996 року Центрально-міським районним судом м. Макіївки Донецької області за ч. 2 ст. 140 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 02.09.1998 року згідно ст.3 Указу Президента України «Про амністію» від 24.07.1998 року;
· 30.06.2000 року Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області за ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 222, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 14.08.2001 року по відбуттю строку покарання;
· 12-25 грудня 2006 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.5 ст.185, ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
якого визнано винним за ст. 391 КК України та призначено узгоджене покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Купянського міськрайонного суду Харківської області від 12-25 грудня 2006 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

В клопотанні засуджений просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2013 року, посилаючись не те, що на нього під час тримання під вартою в Олексіївській виправній колонії №25, на нього чинився тиск і він не міг звернутися з апеляційною скаргою.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про залишення клопотання засудженого без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, та перевіривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на вирок подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а відповідно до ч.3 даної статті для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Як вбачається з журналу судового засідання та технічного запису судового засідання від 06 серпня 2013 року, яке здійснювалось за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , в ході проголошення вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2013 року, ОСОБА_7 було роз`яснено порядок та строки оскарження даного вироку.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_7 в день проголошення вироку, було вручено його копію, про що свідчить розписка ОСОБА_7 , в яків він власноручно зазначив дату отримання 06.08.2013 року та поставив свій підпис. (а.с. 156)

Окрім цього, колегія суддів зазначає, що згідно довідки, наданої в.о. начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Олексіївської виправної колонії №25, обвинувачений ОСОБА_7 , 26 вересня 2013 року вибув з Олексіївської виправної колонії № 25 до сектору максимального рівня безпеки при Ольшанській виправній колонії №53.

Проте ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2013 року, лише 26 грудня 2014 року, тобто більш ніж через 1 рік 4 місяців з моменту проголошення та вручення йому копії вироку, та більш ніж через 1 рік 2 місяці з моменту переведення його до Ольшанської виправної колонії №53, в якій він тримається під вартою на даний час.

Що стосується посилань обвинуваченого про те, що під час його тримання під вартою у Олексіївській виправній колонії №25 на нього чинився тиск у зв`язку з чим він не міг звернутись з апеляційною скаргою, то на думку колегії суддів вони є безпідставними, оскільки будь яких об`єктивних даних, які б підтверджували дані факти матеріали кримінального провадження не містять, а також сам обвинувачений їх не надав. Крім того, обвинувачений у своєму клопотанні зазначає про те, що тиск на нього чинився лише у Олексіївській виправній колонії №25, проте як вдалось встановити, після його переведення до Ольшанської виправної колонії №53 останній більш ніж рік не звертався з апеляційною скаргою.

Також, колегія суддів зазначає, що засуджений ОСОБА_7 у клопотанні не наводить будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку та перешкоджали поданню апеляційної скарги ОСОБА_7 у визначені законом строки.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апелянтом не наведено фактичних обставин котрі свідчили б про наявність поважних причин пропуску строку для подання апеляції на вказаний вирок, оскільки з вищенаведеного вбачається, що він був присутній при розгляді кримінального провадження відносно нього за ст. 391 КК України, отримав копію вироку в день його проголошення, проте подав апеляційну скаргу лише 26.12.2014 року, тобто з істотним пропущенням строків на оскарження, а тому підстав для поновлення строку згідно ст. 399 КПК України на апеляційне оскарження немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2013 року щодо ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:
Судді: