Справа № 1007/4008/2012
Провадження № 1/1007/246/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Щипакіній К.В.

з участю прокурора - Кравчук Л.В.

захисника адвоката - ОСОБА_1

законного представника

неповнолітнього підсудного - ОСОБА_2 представника служби в справах

дітей Броварської міської ради - ОСОБА_3

представника відділу кримінальної

міліції в справах дітей Броварського

МВ ГУ МВС України в Київській обл. - Євтіф»єва С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, студента ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 64-а АДРЕСА_1, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_4 вчинив замах на таємне викрадення чужого майна, за наступних обставин.

04.03.2012 року, близько 20 години 50 хвилин, у неповнолітнього ОСОБА_4, який знаходився в супермаркеті «Перехрестя», розташованому на першому поверсі торгового центру «Ліза», що по вул. Гагаріна, 16 в м. Бровари Київської області, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи протиправний намір і переконавшись, що за його діями ніхто з працівників та відвідувачів магазину не спостерігає, підсудний з метою вчинення крадіжки того ж вечора, близько 21 години, дістав зі спеціально облаштованого стелажу пляшку лікеру «Самбука Молінарі» вартістю 210 грн. 58 коп. і пачку сигар «Макбет» ціною 25 грн., які сховав, відповідно, під куртку та в зовнішню кишеню верхнього одягу. В подальшому ОСОБА_4 з чужим майном пройшов повз касу торгівельного закладу без проведення оплати його вартості, при виході з магазину був затриманий охоронниками супермаркету, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого наміру, однак, не маючи першопочаткової можливості розпорядитися належним ЗАТ «Ікс 5 ОСОБА_5 Україна» товаром загальною вартістю 235 грн. 58 коп. на власний розсуд, не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що ввечері 04.03.2012 року знаходився в супермаркеті «Перехрестя» з двома приятелями, які придбавали продукти харчування, де йому спало на думку здійснити крадіжку рідкісного алкогольного напою, якого вони з друзями не пробували та не могли собі дозволити придбати за браком коштів, для спільного вживання. Відокремившись від компанії та не будучи обізнаним про здійснення в закладі відеофіксування, він пройшов до бакалейного відділу, де пересвідчився, що співробітники магазину навколо відсутні, а відвідувачі за його діями не спостерігають, після чого з окремого стелажу з дорогими напоями і сигарами дістав пляшку лікеру «Самбука Молінарі» й пачку сигар «Макбет», які сховав, відповідно, під куртку та в її кишеню. Потім він вільно пройшов через касу, не оплативши товар, який намагався незаконно привласнити, однак при виході з супермаркету «Перехрестя» був затриманий його охоронниками, що виявили та вилучили майно загальною вартістю 235 грн. 58 коп. Про себе підсудний повідомив, що після розлучення в 2004 році батьків проживає удвох з матір»ю, яка самостійно його утримує, в належній родині двохкімнатній квартирі, навчається на ІІ курсі Київського технікуму електронних приладів, має посередні здібності, неправомірність скоєного усвідомив і належні висновки для себе зробив. До вчинення злочину призвела незначна матеріальна забезпеченість сім»ї, за якої він, майже ніколи не маючи кишенькових коштів, комплексував перед друзями та хотів довести свою значимість, пригостивши їх дорогим напоєм і сигарами.

Законний представник неповнолітнього підсудного ОСОБА_2 пояснила суду, що її єдина дитина після розлучення в 2004 році батьків проживає з нею та виховується в неповній сім»ї. Вона працює складальником верхнього взуття на ПВП «КАМАН», за зарплату, яка в середньому становить 2 500 грн. на місяць, самостійно утримує сина студента технікуму, має змогу виділяти йому не більше 15-20 грн. на день, яких ледве вистачає для проїзду й харчування, тому ОСОБА_4 позбавлений можливості заощаджувати та, накопичуючи значні суми коштів, витрачати їх на власний розсуд. Сім»я проживає в двохкімнатній квартирі, де син займає одну з кімнат, забезпечений належним харчуванням, одягом, умовами для навчання й повноцінного розвитку, вона має позитивний вплив на підсудного і здійснює за ним належний контроль, в родині склалися здорові, доброзичливі стосунки. На її переконання, відсутність коштів та бажання самоствердитися перед більш заможними друзями призвели до вчинення ОСОБА_4 злочину.

Враховуючи те, що підсудним, його законним представником не оспорювались фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, роз»яснивши підсудному ОСОБА_4, законному представнику неповнолітнього підсудного ОСОБА_2 положення ст. 299 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу.

Після допиту підсудного, пояснень його законного представника стосовно умов життя і виховання неповнолітнього ОСОБА_4, дослідження окремих матеріалів справи, що характеризують останнього, захисник ОСОБА_1 заявила клопотання про звільнення її неповнолітнього підзахисного від покарання та закриття відносно нього кримінальної справи із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Вислухавши підсудного та його законного представника, які підтримали заявлене клопотання, думку представника служби в справах дітей Броварської міської ради і висновок прокурора, що не заперечували проти звільнення винної особи від кримінальної відповідальності з застосуванням відносно неї примусових заходів виховного характеру, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Як зазначено в п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами України законодавства про злочини неповнолітніх», вирішуючи питання про звільнення неповнолітніх від кримінальної відповідальності із застосуванням до них примусових заходів виховного характеру, суди мають виходити з вимог ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 9, 447 КПК України. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 447 КПК України, коли суд при розгляді кримінальної справи, що надійшла з обвинувальним висновком, прийде до переконання про можливість виправлення неповнолітнього, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, без застосування кримінального покарання, він виносить постанову про закриття кримінальної справи з вирішенням питання про застосування до неповнолітнього одного з примусових заходів виховного характеру, передбаченого ч. 2 ст. 105 КК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7-1 КПК України, провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв»язку із застосуванням до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру в порядку, передбаченому ст. 447 КПК України. Із ч. 2 ст. 9 КПК України вбачається, що за наявності підстав, зазначених у ч. 1 ст. 97 КК України, в справах, які надійшли до суду з обвинувальним висновком, суд у судовому засіданні виносить постанову про закриття справи. Як зазначено в ч. 2 ст. 282 КПК України, якщо під час судового розгляду справи будуть встановлені підстави для її закриття, передбачені, серед іншого, ст. 9 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою постановою закриває справу.

Відповідно до ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що, внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки, він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, не досяг повноліття, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро кається у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання і посередньо - за місцем навчання, на обліку в дитячого психіатра й нарколога не перебуває, забезпечений нормальними житлово-побутовими умовами, піддається вихованню матері, удвох із якою проживає.

За наведених обставин суд вважає, що для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів неповнолітній підсудний не потребує застосування покарання.

Цивільний позов у справі не заявлявся, судові витрати відсутні.

Речові докази: пляшку лікеру «Самбука Молінарі», пачку сигар «Макбет», що передані директору супермаркету «Перехрестя» ОСОБА_6, необхідно залишити вказаному торгівельному закладу для подальшої реалізації.

На підставі викладеного, відповідно ст. 105 КК України, керуючись ст. ст. 7-1, 282, 447, 448 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, студента ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 64-а АДРЕСА_1, не судимого, звільнити від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, застосувавши до нього примусовий захід виховного характеру у виді застереження, провадження в кримінальній справі закрити.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання скасувати.

Речові докази: пляшку лікеру «Самбука Молінарі», пачку сигар «Макбет», які передані директору супермаркету «Перехрестя» ОСОБА_6 залишити в зазначеному торгівельному закладі для подальшої реалізації.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 7 днів через Броварський міськрайонний суд.

Суддя О.Ф.Кічинська