У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Короткевича
М.Є.

суддів

Федченка
О.С., Коротких О.А.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 11 грудня 2007 року кримінальну
справу за касаційним поданням першого заступника прокурора Харківської області
на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 6 березня 2007
року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець с. Разумівка
Карлівського району

Полтавської області, судимий 4
серпня 2006 року

за ч. 1 ст. 263 КК України на 2
роки позбавлення волі

з іспитовим строком 1 рік,

засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків призначено 4 роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням
з іспитовим строком 2 роки і з покладенням обов'язків, передбачених ч. 1 п. 3,
4 ст. 76 КК України.

В апеляційному порядку вирок не
оскаржувався.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано
винним у тому, що він 8 грудня 2006 року на пустирі за своїм городом у с.
Пісчанка Красноградського району зірвав верхівку дикоростучої коноплі, висушив,
подрібнив і зберігав при собі для власного вживання без мети збуту, чим
незаконно придбав, виготовив і зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб
канабіс вагою 15,5939 г.

У касаційному поданні перший
заступник прокурора Харківської області, не оспорюючи доведеності вини і
кваліфікації дій ОСОБА_1, вважає обране йому із застосуванням ст. 75 КК України
покарання надто м'яким, просить через це скасувати вирок і повернути справу на
новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів
вважає, що касаційне подання прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду щодо
доведеності вини ОСОБА_1 у незаконному придбанні, виготовленні і зберіганні
наркотичного засобу без мети збуту та
правильність кваліфікації його дій у касаційному подання не
оскаржуються.

При призначенні покарання суд
врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який
позитивно характеризується, як обставини, що пом”якшують покарання - щире
каяття та сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що
обтяжують покарання.

Оцінивши наведене, суд дійшов
висновку, що для виправлення
засудженого немає необхідності в
реальному виконанні покарання і звільнив ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробуванням, зобов”язавши не вчиняти нового злочину, повідомляти орган
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і періодично
з”являтися для реєстрації.

Відповідно до ст. 75 КК України,
суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, не
обмежений у застосуванні цього закону наявністю попередньої судимості і
заборони щодо повторного застосування цієї норми законом не встановлено.

Таким чином, виходячи з
конкретних обставин справи, покарання ОСОБА_1 призначено відповідно до вимог
ст. 65 КК України, воно є достатнім і справедливим, а тому підстав для
скасування вироку не встановлено.

З урахуванням викладеного колегією суддів при перевірці
справи не виявлено передбачених ст.398 КПК України підстав для призначення
справи до касаційного розгляду з повідомленням осіб, зазначених ст. 384 КПК
України.

Керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційного подання першого заступника прокурора
Харківської області.

с у д д і :

Короткевич М.Є. Федченко О.С. Коротких О.А.