АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді Приндюк
М.В.

суддів Коваль
С.М., Бець О.В.

при секретарі Міленко
О.В.

з участю прокурора Волошина
Р.Ф.

захисника ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційні скарги
підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника
ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді
Шевченківського районного суду м.
Києва від 04 грудня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання
слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві
Козлова Р.О., яке погоджене із старшим
прокурором відділу прокуратури м.
Києва Поповим А.О., та застосовано
запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою до 30 січня 2014 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
Кіровоградської області, громадянина
України, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше не судимого, який підозрюється у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 294
КК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя врахував
тяжкість покарання, що загрожує
підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання
його винним у кримінальному
правопорушенні, у вчиненні якого він
підозрюється, дані про особу
підозрюваного, наявність ризиків,
передбачених ст. 177 КПК України, та
дійшов висновку, що з метою
забезпечення належної процесуальної
поведінки підозрюваного ОСОБА_4
застосування більш м'яких запобіжних
заходів буде недостатнім.

В апеляційних скаргах та доповненнях
до них захисник та підозрюваний
просять ухвалу слідчого судді
скасувати, відмовити у задоволенні
клопотання слідчого та застосувати до
підозрюваного інший запобіжний захід,
не пов'язаний з триманням під вартою, а
у разі застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою, просять
визначити заставу, яка не буде завідомо
непомірною для підозрюваного. На думку
апелянтів, слідчим суддею належним
чином не розглянута можливість
застосування до підозрюваного ОСОБА_4
альтернативних засобів забезпечення
кримінального провадження. Апелянти
зазначають, що судом не взято до уваги,
те що підозрюваний одружений, має
дитину, працює та за місцем роботи
характеризується позитивно, його стан
здоров'я. Захисник та підозрюваний
вважають, що доводи прокурора про
наявність ризиків та наявність
обґрунтованої підозри не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.
Також, стверджують, що слідчим суддею
допущені неповнота, так як не допитані
свідки, не досліджено відеодокази, не
надано можливості стороні захисту
надати докази, та допущені істотні
порушення вимог КПК України, а саме:
право на захист. На думку захисника,
застосування відносно ОСОБА_4
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою суперечить нормам КПК
України, Європейської конвенції про
захист прав та основоположних свобод
та практиці Європейського суду з прав
людини. Зазначені порушення, як
стверджує захисник та підозрюваний, є
істотними і такими, які перешкодили
суду ухвалити законне та обґрунтоване
рішення.

Заслухавши доповідь судді, доводи
захисників та підозрюваного, які
підтримали апеляційні скарги, просили
їх задовольнити, скасувати ухвалу
слідчого судді та постановити нову,
якою застосувати щодо підозрюваного
більш м'який запобіжний захід; думку
прокурора, який підтримав апеляційну
скаргу частково, просив скасувати
ухвалу слідчого судді та застосувати
щодо підозрюваного запобіжний захід у
вигляді особистого зобов'язання;
вивчивши матеріали судового та
кримінального проваджень; обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню.

Розглядаючи клопотання слідчого про
застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного
заходу у вигляді тримання під вартою,
слідчий суддя правильно встановив
існування обґрунтованої підозри у
вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 294 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді,
журналу судового засідання та
технічного запису, на основі наданих
слідчим матеріалів, які обґрунтовують
клопотання, слідчий суддя дослідив
клопотання та матеріали, які його
обґрунтовують та встановив, що
зазначені у клопотанні обставини
підозри мають місце та підтверджуються
на даному етапі розслідування
достатньою сукупністю даних.

При цьому слід зазначити, що зміст
ст.ст. 95, 193 КПК України не вимагає від
слідчого судді, як обов'язок, при
розгляді клопотання безпосередньо
заслуховувати пояснення свідків та
потерпілих, а також нормами закону не
встановлено чіткого порядку вивчення
слідчим суддею матеріалів клопотання.
Тому, підстав вважати, що слідчим
суддею були порушені вимоги КПК
України при дослідженні клопотання та
матеріалів, які його обґрунтовують,
немає.

Крім того, слідчий суддя на даному
етапі провадженні не вправі вирішувати
ті питання, які повинен вирішувати під
час розгляду кримінальної справи по
суті, зокрема оцінювати докази з точки
зору їх достатності і допустимості для
визнання особи винною чи невинною у
вчиненні злочину. Слідчий суддя на
підставі розумної оцінки сукупності
отриманих доказів повинен визначити
лише чи є причетність особи до вчинення
злочину вірогідною та достатньою для
застосування щодо особи обмежувальних
заходів. Дослідивши матеріали
клопотання в межах своєї компетенції,
слідчий суддя, у висновках, які зробив
орган досудового слідства відносно
ОСОБА_4, чогось очевидно
необґрунтованого чи недопустимого, не
встановив. Не виявлено таких обставин і
колегією суддів.

Що стосується ризиків неналежної
процесуальної поведінки
підозрюваного, то колегія суддів
вважає, що слідчий суддя на момент
розгляду клопотання дійшов
правильного висновку про їх наявність,
з огляду на серйозний характер загрози
для суспільного порядку протиправних
діянь, їх тяжкість, враховуючи
конкретні обставини кримінального
провадження, зокрема те, що
підозрюваний чинив опір працівникам
міліції, які намагалися, припинити
протиправні дії, шляхом застосування
зброї та інших предметів, які були
виготовлені та використовувались, як
зброя. А також обґрунтовано вказав, що
більш м'які запобіжні заходи не здатні
запобігти вказаним ризикам.

Посилання захисників на відсутність
ризиків, з урахуванням наведених
обставин, є безпідставними. Також не
встановлено порушень прав на захист
підозрюваного під час розгляду
клопотання.

Разом з тим, на час розгляду
апеляційної скарги на ухвалу слідчого
судді виникли підстави, які свідчать
про зменшення вказаних ризиків. Як
пояснив у судовому засідання прокурор,
орган досудового розслідування провів
у кримінальному провадженні значний
обсяг слідчих та процесуальних дій, а
тому ризик того, що ОСОБА_4 зможе
перешкодити встановлення істини у
кримінальному провадженні, значно
мінімізувався. А тому на сьогодні немає
підстав вважати, що лише запобіжний
захід у вигляді тримання під вартою
здатний запобігти наявним ризикам.

Враховуючи вищевикладене, а також дані
про стан здоров'я підозрюваного,
сімейний стан, ті обставини, що
підозрюваний має постійне місце
проживання, не судимий, апеляційний суд
вважає, що відносно ОСОБА_4 є
необхідність у застосуванні більш
м'якого запобіжного заходу. При цьому
вважає, що пропорційним тому ступеню
небезпеки, ризик якого залишився у
кримінальному провадженні, а також тим
завданням, які має досягти орган
досудового розслідування, є запобіжний
захід у вигляді особистого
зобов'язання.

В зв'язку з викладеним апеляційні
скарги захисника та підозрюваного слід
задовольнити, ухвалу слідчого судді
скасувати та постановити нову ухвалу
про часткове задоволення клопотання
слідчого.

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 194, 309, 376, 404, 405,
407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги підозрюваного та
захисника задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського
районного суду м. Києва від 4 грудня 2013
року, якою задоволено клопотання
слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві
Козлова Р.О., яке погоджене із старшим
прокурором відділу прокуратури м.
Києва Поповим А.О., та застосовано
запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою до 30 січня 2014 року щодо
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, скасувати.

Клопотання слідчого СУ ГУ МВС України в
м. Києві Козлова Р.О., яке погоджене із
старшим прокурором відділу
прокуратури м. Києва Поповим А.О., про
застосування щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
запобіжний захід у вигляді особистого
зобов'язання.

Зобов'язати підозрюваного з'являтися
за кожною вимогою суду чи іншого органу
державної влади протягом дії
запобіжного заходу.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України
покласти на підозрюваного ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, наступні обов'язки:

- прибувати до слідчого у
кримінальному провадженні із
встановленою ним періодичністю;

- не відлучатися з населеного
пункту, в якому він проживає, без
дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого,
прокурора, суд про зміну свого місця
проживання;

- здати на зберігання старшому
слідчому СУ ГУ МВС України в м. Києві
Козлову Р.О. свій паспорт для виїзду за
кордон, інші документи, що дають право
на виїзд з України і в'їзд в Україну.

Визначити термін дії обов'язків,
покладених судом, до 30 січня 2014 року.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з-під варти
звільнити.

Роз'яснити підозрюваному ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що у разі невиконання
покладених на нього обов'язків, до
нього може бути застосовано більш
суворий запобіжний захід і на нього
може бути накладеного грошове
стягнення в розмірі від 0, 25 розміру
мінімальної заробітної плати до 2
розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали суду
покласти на старшого слідчого СУ ГУ МВС
України в м. Києві Козлова Р.О. та на
старшого прокурора відділу
прокуратури м. Києва Попова А.О.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 11-сс/796/2145/ 2013
Категорія ст. ст. 179, 183
КПК України.

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції
Гриньковська Н.Ю.

Доповідач в суді апеляційної інстанції
Приндюк М.В.