У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Пивовара В.Ф., Канигіної Г.В.

за участю прокурора

Морозової С.Ю.

засудженого та захисника

ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 1 листопада 2007 року
кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора Житомирської
області на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах
Житомирської області від 24 жовтня 2006 року.

Вироком Богунського
районного суду м. Житомира від 16 серпня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

немаючого
судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 187
КК України на 3 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 296 КК України на 2 роки
позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням 3 роки, з
покладенням на засудженого обов'язків, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК
України.

Ухвалою колегії суддів
судової палати у кримінальних справах Житомирської області від 24 жовтня 2006
року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

Як визнав встановленим
суд, 27 вересня 2005 року близько 7-ї години 30 хвилин ОСОБА_1, перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння, разом з невстановленою слідством особою прийшли
до школи №17 по вул. Київській, 49 м. Житомира, де грубо порушуючи громадській
порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, почали ходити по класам,
службовим приміщенням та коридору, на зауваження вчителів школи висловлювалися
брутальною лайкою. Будучи виведеним завучем школи на вулицю, ОСОБА_1 та
невстановлена слідством особа продовжували чіплялися до учнів школи, а після
зауваження вчителя математики - ОСОБА_3, ОСОБА_1 ударив його кулаком по
обличчю, заподіявши потерпілому легкі тілесні ушкодження, внаслідок чого
ОСОБА_3 не зміг проводити уроки, чим були зірвані заняття у школі відповідно
затвердженого графіка.

9 травня 2006 року близько
23-ї години 30 хвилин ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, біля
будинку №3а по вул. Бородія м. Житомира, вчинив розбійний напад на потерпілого
ОСОБА_4, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я та заволодівши майном потерпілого на суму
1950грн.

У касаційному поданні
заступник прокурора Житомирської області,
не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій
засудженого, зазначає, що призначене ОСОБА_1 покарання не відповідає тяжкості
злочинів та особі засудженого, внаслідок м'якості, а також, що апеляційний суд
безпідставно залишив без задоволення апеляцію прокурора на м'якість
призначеного засудженому покарання. Просить ухвалу Апеляційного суду скасувати,
а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, міркування прокурора, яка підтримала
касаційне подання, засудженого та його захисника, які заперечували проти
задоволення касаційного подання, обговоривши його доводи та перевіривши
кримінальну справу, колегія суддів вважає, що касаційне подання задоволенню не
підлягає.

Висновок суду про
доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені інкримінованих йому злочинів
відповідає матеріалам справи.

Як вбачається з протоколу судового засідання ОСОБА_1
повністю визнав свою винуватість у вчиненому, у зв'язку з чим докази у судовому
засіданні досліджувалися в порядку ст. 299 КПК України.

Дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 187 та ч. 2 ст. 296 КК України
кваліфіковані правильно.

Покарання ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами
ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених ним злочинів, особи
винного та обставин, що пом'якшують покарання.

Так, звільняючи ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд навів у вироку переконливі
підстави прийняття такого рішення. Зокрема, суд врахував, як вбачається з
вироку, що ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаявся та
активно сприяв розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди, те, що він раніше
не судимий, позитивно характеризується, працює, навчається, а також думку
потерпілих.

Наведені обставини, що пом'якшують покарання, дані про
особу винного давали суду підстави дійти до висновку про можливість його
виправлення без відбування покарання, якщо він протягом визначеного судом
іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному
порядку за апеляцією прокурора на м'якість призначеного засудженому покарання,
обґрунтовано залишив апеляцію прокурора без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_1
без зміни.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав вважати
призначене ОСОБА_1 покарання м'яким.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону
по справі не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

відмовити у задоволенні касаційного подання заступника
прокурора Житомирської області.

С у д д і :

Коновалов В.М. Канигіна
Г.В.
Пивовар В.Ф.