Справа №585/4750/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/168/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне заволодіння транпортним засобом
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за № 1448 відносно ОСОБА_8 за апеляційними скаргами заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 січня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 17.03.2008 р. Тростянецьким районним судом Сумської області за ст.ст. 309 ч. 1, 75, 76 КК України до обмеження волі на строк 2 роки та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

2)17.01.2011 р. Тростянецьким районним судом Сумської області за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 9 місяців. 07.04.2014 р. звільнений по відбуттю строку покарання,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації належного йому майна; за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі стром на три роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 6935 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 737 грн. 10 коп. витрат за проведення судово-товарознавчих експертиз.

ВСТАНОВИЛА:
11 листопада 2014 року близько 17 години, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом та перебуваючи в АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_10 , підійшов до зачиненого гаража, зірвав навісний замок і таємно пройшов до приміщення, та заволодів автомобілем «Москвич-АЗЛК 2140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 4720 грн., належним ОСОБА_10 .

Крім того, перебуваючи в гаражі, маючи на меті заволодіти інструментами, що були в приміщенні, ОСОБА_8 таємно викрав майно ОСОБА_10 на загальну суму 2215 грн.

В поданій апеляційній скарзі заступник прокурора Сумської області ОСОБА_9 вважає вирок суду незаконним, а тому просить його скасувати з призначенням нового розгляду провадження, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону. Вказує, що суд фактично виклав обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1 ст. 185 КК України, чим допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. При цьому висновків щодо встановлення інших фактичних обставин провадження при спрощеному порядку дослідження доказів суд не навів, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Обвинувачений ОСОБА_8 вважає що судом не враховано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність малолітньої дитини, матері пенсіонерки яка тяжко хворіє, а також зазначає про необхідність сплати аліментів. Просить вирок суду змінити, застосувавши вимоги ст. 69 КК України.

Вислухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_8 , який прохав пом`якшити призначене судом покарання, змінивши вирок, захисника на підтримку апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора, який повністю підтримав подану прокурором апеляційну скаргу, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені у апеляційних скаргах, колегія суддів вважає що апеляційна скарга прокурора підлягає повному задоволенню, апеляційна скарга обвинуваченого частковому задоволенню виходячи з наступного.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд, розглянув кримінальне провадження в передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України порядку.

В той же час, формулюючи у вироку обвинувачення, суд, у вироку зазначив про виникнення умислу ОСОБА_8 на заволодіння майном потерпілого, безпосередньо в приміщенні гаражу, а не заздалегідь, що суперечить обвинувальному акту, в якому викладено пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення про виникнення умислу на заволодіння майном до проникнення в приміщення, та яке сторонами процесу не оспорювалося, чим виклав змінені фактичні обставини справи, не досліджуючи докази у кримінальному провадженні, допустивши тим самим істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

За вказаних вище обставин, вирок суду першої інстанції не можна вважати законними та обґрунтованими, а тому відповідно до ст.ст. 409 ч. 1, 412 КПК України, судове рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, а апеляційні скарги в частині незаконності вироку суду і скасування вироку суду, задоволенню.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому інші доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо можливості застосування до нього вимог ст. 69 КК України, підлягають ретельній перевірці при новому розгляді в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 задовольнити повністю, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 січня 2015 року відносно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Строк тримання під вартою, як запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжити до 20 травня 2015 року.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4