1-кп/214/141/15
У Х В А Л А
іменем України
29 липня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003974 від 26.10.2014 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні головуючим на обговорення було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 ще на два місяці, оскільки існують ризики вчинення обвинуваченим інших правопорушень, переховування від суду та незаконно впливати на потерпілу.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти продовження строку тримання під вартою свого підзахисного вважаючи, що ризики заявлені прокурором не знаходять свого підтвердження. На погляд захисника, її підзахисний не збирається ухилятися від суду тому останньому можливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого під вартою строком на два місяці, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, внаслідок якого була спричинена смерть потерпілого, та за яке, за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Крім того, судом враховується, що в судовому засіданні не досліджені всі письмові докази надані обвинуваченням, а обвинувачений своєї вини в скоєному злочині не визнає.

З урахуванням вищевикладеного, маються всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком ще на 2 місяці, підлягає задоволенню оскільки існують ризики передбачені ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 110, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України на два місяці, тобто строком до 26 вересня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1