Провадження № 1-кп/537/181/2015
Справа № 537/2547/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.08.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000605 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.12.1981 року за ч. 2 ст. 206 КК України до 4 років позбавлення волі;

2)вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.08.1990 року за ст.. 17, ч. 1 ст. 85 КК України до штрафу у сумі 150 рублів;

3)вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.03.1993 року за ч. 2 ст. 229-1, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 229-5, ч. 2 ст. 229-6, ст.. 42 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 13.11.1998 року за ст.. 2 п. «б» Закону України «Про амністію»;

4) вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.07.2000 року за ч. 3 ст. 140, ст.. 17, ч. 2 ст. 140, ст.. 40 КК України до 3 років позбавлення волі;

5) вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.04.2005 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі. Постановою Комсомольського міського суду від 09.11.2010 року звільнений умовно-достроково;

6) вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.01.2012 року за ст.. 71, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.08.2014 року звільнений умовно-достроково на 6 місяців 11 днів,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
11.05.2015 року ОСОБА_3 близько 10.30 год., проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , побачив на пасовищі козу, яка була прив`язана до кілка, та таємно, шляхом вільного доступу, повторно викрав козу, віком 3 роки, вагою 27 кілограмів, вартістю 270 грн., яка належала ОСОБА_5 , чим завдав останній матеріальний збиток на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні встановленого судом злочину таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно визнав повністю і пояснив про обставини і мотиви скоєного як вказано в описовій частині вироку. Вказав, що розкаюється у вчиненні злочину, завдану шкоду потерпілій відшкодував.

Враховуючи покази обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_3 усвідомлює той факт, що він скоїв злочин таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та правильно розуміє обставини справи, і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні злочину визнав у повному обсязі за обставин, зазначених у обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будить позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України є вірною, так як обвинувачений вчинив злочин таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Вирішуючи питання, пов`язане з визначенням міри та виду покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки злочину, наслідки злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів з корисливих мотивів, офіційно не працює, не одружений, утриманців не має, його вік, задовільний стан здоров`я та те, що на обліку у Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері не перебуває, в Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері ОСОБА_3 перебуває на обліку з 2004 року з діагнозом : стан залежності від алкоголю, його посередню характеристику, а також те, що підсудний щиро розкаюється у скоєному, відшкодував спричинену шкоду.

Під обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, відшкодування завданої шкоди.

Під обставинами, які обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочину.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе виправлення та перевиховання обвинуваченого за умов, що не пов`язані з ізоляцією від суспільства та приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті у вигляді обмеження волі з встановленням іспитового строку, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст..100 КПК.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 України, та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку один рік.
Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази металевий ціпок та металевий прут, що зберігаються в камері речових доказів Крюківського ВМ, повернути власнику - ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1