Справа № 1-789/2006
Справа № 1-56/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
травня 2007 року Святошинський
районний суд м. Києва

в
складі: головуючого судді: Бандури
І.С.

при
секретарі: Ніколаєнку
М. М.

ЗавальнюкО.І.

з участю
прокурора: Яблонського
Ю.С. ,

Сукача
О.О.

захисників: ОСОБА_1,

ОСОБА_2.

законних
представників: ОСОБА_3.

ОСОБА_4. ОСОБА_5. ОСОБА_6.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Києві кримінальну справу
про обвинуваченню ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Києва, українця,
гр. України, освіта неповна
середня, учня 2 курсу ліцею № 4 м. Києва,
не працюючого, зареєстрований та
проживає в м. Києві по АДРЕСА_1, не судимого,
за ст. 186 ч.2 КК України,

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець м. Києва, українця,
гр. України, освіта неповна
середня, проживає в м. Києві по АДРЕСА_2, не судимого,
учня 1 курсу ліцею „Авіант",
за ст. 186 ч.2 КК України,

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженеця м. Києва, українця,
гр. України, освіта неповна
середня, не працюючого, навчається в 10-6 класі середньої школи № 50
м. Києва, зареєстрований та проживає в м. Києві по АДРЕСА_3, не судимого,
за ст. 186 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудні
ОСОБА_7 , ОСОБА_8. та ОСОБА_9. 29
вересня 2006 року, приблизно в 16 год. знаходились біля
будинку АДРЕСА_4 в м. Києві, де звернули увагу на раніше незнайомого їм
неповнолітнього ОСОБА_10, в руках якого
був мобільний телефон „Моторола
Е 398". Побачивши даний

2

мобільний
телефон, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8. та ОСОБА_9.
заволодіти мобільним телефоном,
який знаходився у неповнолітнього ОСОБА_10, на що ОСОБА_8. та
ОСОБА_9. погодились, чим вступили між собою в попередню злочинну
змову. З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_7
разом з ОСОБА_8. та ОСОБА_9.
підійшли до неповнолітнього ОСОБА_10 і діючи погоджено між собою, ОСОБА_7
потребував від останнього дати йому свій мобільний телефон для
того, щоб ніби­то зателефонувати.Однак
неповнолітній ОСОБА_10. відмовився дати ОСОБА_7. свій мобільний телефон. Після цього
ОСОБА_7 знову потребував від
неповнолітнього ОСОБА_10 дати йому свій мобільний телефон для того, щоб зателефонувати, але і цього разу неповнолітній ОСОБА_10.
відповів відмовою. Потім продовжуючи далі свої злочинні дії, ОСОБА_7,
з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, відкрито викрав чуже майно у неповнолітнього
ОСОБА_10, вирвавши його з руки
останнього, а саме: мобільний телефон
„Моторола Е- 398", що належить
батьку неповнолітнього - гр. ОСОБА_11 ,
ціною 500 грн. разом зі стартовим пакетом, Джине",
ціною 20 грн., чим завдав
потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 520 грн. Коли ОСОБА_7 відкрито викрав у неповнолітнього ОСОБА_10
вказаний мобільний телефон, то ОСОБА_8., діючи погоджено з ОСОБА_7 та ОСОБА_9. ,
застосовуючи насильство, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я, рукою
штовхнув ОСОБА_10 в плече, заподіявши
при цьому останньому фізичний біль. В цей час ОСОБА_9. , знаходився поруч біля ОСОБА_8, ОСОБА_7. і
неповнолітнього ОСОБА_10 та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб у разі виникнення небезпеки бути
застигнутим на місці вчинення злочину,
попередити ОСОБА_8
та ОСОБА_7.

З
викраденим чужим майном, ОСОБА_8., ОСОБА_7 та
ОСОБА_9. з місця вчинення злочину
втекли, однак в подальшому вони були
затримані.

В
судовому засіданні підсудні ОСОБА_7 і ОСОБА_8. свою вину
визнали повністю, що 29 вересня 2006
року приблизно в 16 год.
знаходились біля будинку АДРЕСА_4 в м.
Києві було вчинено насильство відносно ОСОБА_10, при цьому було викрадено мобільний телефон
" Моторола
Е-398" при обставинах викладених в обвинувальному висновку.

Підсудний
ОСОБА_9. вину визнав частково, і пояснив,
що коли 29 вересня 2006 року приблизно в 16 год. біля будинку
АДРЕСА_4 він гуляв з своїми друзями -ОСОБА_8. і ОСОБА_7, то ОСОБА_7 побачив раніше незнайомого хлопця
в якого забрав мобільний телефон, після
чого втік і разом з ним. Він також
побіг з ОСОБА_8., коли
зрозумів, що

3

сталося, оскільки
злякався, однак в
підземному переході його наздогнав брат потерпілого.

Крім
повного визнання вини підсудними ОСОБА_7.
і ОСОБА_8. та часткового визнання вини підсудним ОСОБА_9. , їх вина повністю доведена в судовому
засіданні показами потерпілих, свідків
та іншими зібраними по справі доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_10., пояснив,
що 29. 09. 2006 року, він разом з
своєю родиною їхали в село, коли вони
зупинились біля ст. м.
"Житомирська", щоб
забрати його сестру, він пішов в
туалет, де до нього підійшли 3 раніше
незнайомих хлопців, як він потім
дізнався це були ОСОБА_7, ОСОБА_9. і ОСОБА_8. Потім
ОСОБА_7 попросив у нього декілька разів,
мобільний телефон, щоб
подзвонити, а коли почув відмову то
вирвав з рук мобільний телефон і втік, а
ОСОБА_8 в той час
штовхнув його і також побіг.

Потерпілий
ОСОБА_11. пояснив, що 29.09.2006 року, він разом з своєю родиною їхали на дачу, коли вони зупинились біля ст.
м. "Житомирська", він пішов в магазин, а коли повернувся, то побачив своїх синів і дружину поряд з яким
стояв незнайомий хлопець, потім він
дізнався, що в меншого з синів викрали
телефон, тоді давши свій телефон
незнайомому він сказав, щоб той
передзвонив своїм друзям і сказав, щоб
вони повернули телефон, однак хлопець
вирвався і намагався втекти, а коли його
знову наздогнали то викликали міліцію.

Так, свідок ОСОБА_12. пояснила, що раніше вона бачила тільки підсудного
ОСОБА_9 , коли останній намагався
втекти, однак зрозумівши, що сталося вона сказала, своєму старшому сину, що у меншого мабуть викрали телефон і він
його наздогнав, а згодом вони викликали
працівників міліції.

Так, свідок ОСОБА_13. пояснила, що відносно ОСОБА_7, ОСОБА_9.
і ОСОБА_8. вона
розслідувала кримінальну справу, всім
трьом було оголошено, що проти них
порушена кримінальна справа. В поясненнях,
які вони давали на досудовому слідстві вона нічого не дописувала, а писала лише те, що вони говорили. Всі слідчі дії вона проводила
з участю захисника ОСОБА_1 Кримінальну справу розслідувала повно та
всебічно, доказів по справі було більш
ніж достатньо.

Також
вина підсудних доведена протоколом допиту потерпілого, протоколом відтворення обстановки і обставин
події від 15.05.2007 року, протоколом
огляду та вилучення від 29.09.2006 року ( а.с.
7), постановою про прилучення до
справи речових доказів від 24.10.2006 року ( а.с. 25),
, протоколами очних ставок від
27.10.2006 року ( а.с. 69-74), які стверджують, що підсудні ОСОБА_7, ОСОБА_9.
і ОСОБА_8. 29
вересня 2006 року приблизно в 16 год.
знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 в м.
Києві вчинили насильство відносно ОСОБА_10, при цьому було викрадено мобільний телефон
" Моторола
Е-398".

4

При таких обставинах суд
вважає, що вина підсудних ОСОБА_7.
, ОСОБА_8., ОСОБА_9. у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 4.2 КК України, повністю доведена, а тому злочинні
дії підсудних ОСОБА_7. , ОСОБА_8., ОСОБА_9. слід кваліфікувати за ст. 186 ч. 2 КК України за
ознакою "відкрите викрадення чужого
майна, вчинений за
попередньою змовою групою осіб, із
застосуванням насильства, яке не є небезпечним
для життя та здоров'я потерпілого".

Призначаючи
міру покарання підсудним ОСОБА_7. , ОСОБА_8., ОСОБА_9.
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудних, що вони раніше не судимі, обставини,
які пом'якшують покарання, що ОСОБА_7
, ОСОБА_8., ОСОБА_9.
вперше притягуються до кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8., повністю визнали себе
винними та щиро розкаялися у вчиненому,
матеріальну шкоду відшкодували,
вчинили злочин будучи неповнолітніми,
а також враховуючи їх умови життя не знаходячи обставин які обтяжують
покарання, а тому суд вважає, що покарання підсудним ОСОБА_7. , ОСОБА_8.,
ОСОБА_9. слід призначити у виді
позбавлення волі, з
випробовуванням, встановивши їм
іспитовий строк, оскільки їх виправлення
і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Речові
докази вирішити у відповідності до вимог ст.
ст. 81, 330 КПК України.

На
підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7
визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ст. 186 ч.2 КК України і
призначити йому покарання за цією статтею у виді 4 (чотирьох) років позбавлення
волі.

На
підставі ст. 104 КК України ОСОБА_7 звільнити від
відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 ( один) рік 6 (
шість) місяців.

Відповідно
до ст.
76 КК України на ОСОБА_7 покласти обов'язки не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально - виконавчої
системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання та періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 залишити попередню -
підписку про невиїзд.

5

ОСОБА_8 визнати винним
у вчиненні злочину передбаченого
ст. 186 ч.2 КК України і
призначити йому покарання за цією статтею у виді 4 (чотирьох) років позбавлення
волі.

На
підставі ст. 104 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з
іспитовим строком на 1 ( один) рік 6 ( шість) місяців.

Відповідно
до ст.
76 КК України на ОСОБА_8
покласти обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи або навчання та
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_8 до
вступу вироку в законну залишити попередню - підписку про невиїзд.

ОСОБА_9
визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ст. 186 ч.2 КК України і
призначити йому покарання за цією статтею у виді 4 (чотирьох) років позбавлення
волі.

На
підставі ст. 104 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з
іспитовим строком на 1 ( один) рік 6 ( шість) місяців.

Відповідно
до ст.
76 КК України на ОСОБА_9 покласти обов'язки не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально - виконавчої
системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання та періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_9 до вступу вироку в законну залишити попередню -
підписку про невиїзд.

Речові докази
- мобільний телефон " Моторола
Е -398", який передано на
зберігання потерпілому ОСОБА_11 - повернути потерпілому ОСОБА_11

Апеляція
на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з наступного
дня після його проголошення через Святошинський районний суд м. Києва.