УХВАЛА

29 квітня 2015 року Справа № 561/371/15-к

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в смт. Зарічне заяву ОСОБА_4 від 28 квітня 2015 року про надання йому дозволу на виїзд в м. Рівне в лікарню на чергове обстеження 30.04.2015 року,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Зарічненського районного суду Рівненської області знаходиться кримінальне провадження № 0000298 відносно ОСОБА_4 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 25.03.2015 року у справі № 561/302/15-к до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту. Домашній арешт відносно підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати за адресою його постійного місця проживання АДРЕСА_1 .

Цією ухвалою покладено на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

· прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;
· не залишати постійне місце проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду у вихідні та святкові дні цілодобово, в робочі дні з 21 години до 06 години;
· носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали два місяці, по 25 травня 2015 року включно.

28.04.2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з заявою про надання йому дозволу на виїзд в м. Рівне в лікарню на чергове обстеження 30.04.2015 року.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав заяву та пояснив суду, що 30.04.2015 року планує виїхати в м. Рівне на чергове обстеження. Пояснив, що проміжок часу з 06 год. до 21 год. буде достатнім для проходження ним обстеження в медичному закладі в м. Рівне, однак зважаючи на значну відстань до м. Рівне, через що може затриматися, просив заву задовольнити.

Прокурор стосовно задоволення заяви не заперечив.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, суд вважає, що заява до задоволення не підлягає з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1, 4, 5 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

27.04.2015 року від Зарічненського РВ УМВС України в Рівненській області в адресу суду надійшов лист № 57/2166 від 23.04.2015 року, за яким під час проведення перевірки дільничним інспектором міліції Зарічненського РВ УМВС старшим лейтенантом міліції ОСОБА_5 було виявлено порушення ОСОБА_4 умов застосування до нього запобіжного заходу. Зокрема, після 21.00 год. 21.04.2015 року та після 21.00 год. 22.04.2015 року ОСОБА_4 був відсутній за місцем постійного проживання.

Окрім цього, з ухвали слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 25.03.2015 року у справі № 561/302/15-к вбачається, що 31.12.2014 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а 02.02.2015 року було оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 . Цією ухвалою встановлено наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Суд зважає на викладені ОСОБА_4 доводи, однак не може не врахувати, потенційну можливість ОСОБА_4 переховуватися від суду, та порушення ним умов застосованого щодо нього запобіжного заходу.

Також, у підтвердження поданої заяви ОСОБА_4 жодного медичного документа про необхідність чергового медичного обстеження не надав, квитків на проїзд з смт. Зарічне до м. Рівне і у зворотному напрямку суду не надав. ОСОБА_4 не довів суду неможливість проходження медичного обстеження в ЦРЛ смт. Зарічне. Ухвалою слідчого судді від 25.03.2015 року у справі № 561/302/15-к ОСОБА_4 заборонено залишати постійне місце проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду у вихідні та святкові дні цілодобово, в робочі дні з 21 год. до 06 год. Суд вважає, що проміжок часу з 06 год. до 21 год. є достатнім для проходження ОСОБА_4 медичного обстеження, у тому числі у медичному закладі м. Рівне.

Оскільки сутність домашнього арешту полягає саме в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, з врахуванням викладеного, у суду відсутні підстави надання дозволу про виїзд особи, яка знаходиться під домашнім арештом з житла, яке визначено місцем відбуття домашнього арешту.

Керуючись ч. 6 ст. 9, ст.ст. 176 178, 181, 194, 372 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_4 від 28 квітня 2015 року про надання йому дозволу на виїзд в м. Рівне в лікарню на чергове обстеження 30.04.2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1