Справа №470/1049/14-к 20.02.2015 20.02.2015 20.02.2015

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/52/15 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1 Категорія: п.п 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000388.

Обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий, не одружений, який має неповну середню освіту, не працюючий.

Обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого п.п 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Миколаєва, раніше не судимий, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працюючий, який мешкає в АДРЕСА_2 .

Обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого п.п 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,

обвинувачені: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисники: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .
Просить вирок змінити пом`якшивиши призначене покарання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9 .
Просить вирок змінити в сторону пом`якшення та призначити ОСОБА_6 менш суворе покарання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .
Просить зменшити строк покарання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 7 листопада 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винуватими у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено: ОСОБА_6 13 років позбавлення волі, ОСОБА_7 12 років позбавлення волі.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі по 3539 грн. 28 коп.
Вирішене питання щодо речових доказів.
Узагальнені доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .
Не заперечуючи встановлених судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження, вважає, що призначене судом покарання є надто суворим. Просить урахувати його першу судимість, молодий вік, позитивну характеристику та визнання вини.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9 .
Не заперечуючи встановлених судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації кримінального правопорушення, вважає, що ОСОБА_6 призначено надто сурове покарання.

На думку апелянта можливо взяти до уваги вік ОСОБА_6 , його суб`єктивне ставлення до вчиненого, першу судимість, позитивну характеристику за місцем проживання, визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення під час досудового розслідування кримінального провадження.

Вважає, що міра покарання ОСОБА_6 має бути однаковою з співвиконавцем ОСОБА_7 , який також наносив удари палицею по голові потерпілого.

Узагальнені доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .
Вказує, що судом першої інстанції при призначенні йому покарання не враховано визнання ним вини під час досудового і судового слідства, його допомогу у розкритті злочину та повне каяття.

Узагальнена позиція заперечень прокурора.
Вважає, що при вирішення питання щодо призначення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом першої інстанції враховані всі обставини, в тому числі і ті, на які посилаються апелянти в апеляційних скаргах. Просить відмовити в задоволенні апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_9 , а вирок Березнегуватського районного суду залишити без зміни.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
За вироком ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винуватими у тому, що 15 липня 2014 року близько 23 години вони, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшли на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому мешкав ОСОБА_12 . Вважаючи, що за місцем проживання останнього знаходиться ОСОБА_13 , почали стукати у двері будинку. Отримавши відмову ОСОБА_12 на проходження до будинку, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирвали вхідні двері разом із дверною коробкою та проникли до веранди, де, з приводу вибитих дверей між ними та господарем виникла сварка на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, під час якої ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з особливою жорстокістю почали наносити ОСОБА_12 удари руками та ногами по голові, тулубу та кінцівкам. ОСОБА_7 крім того, наніс численні удари дерев`яною палицею в різні частини тіла, а ОСОБА_6 частиною цеглини по голові та обличчю, при заподіянні яких потерпілий відчував сильний біль та страждання, спричинивши закриту черпну мозкову травму у вигляді перелому кісток склепіння і основи черепа, крововиливів над і під тверду мозкову оболонки, а потім припинення функцій центральної нервової системи, зупинки серцевої діяльності та дихання, від яких настала смерть ОСОБА_12 на місці.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційні скарги, а вирок суду першої інстанції без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, суд визнає скарги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Обставини справи, доведеність вини та кваліфікація злочину за п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України апелянтами не оспорюються.

Що стосується покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , то воно призначене у межах санкції ч. 2 ст. 115 КК України, з урахуванням вчинення ними особливо тяжкого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, якою судом визнано їх молодий вік, а саме, ОСОБА_6 20 років, ОСОБА_7 22 роки, обставин, які обтяжують покарання вчинення ними злочину в стані алкогольного сп`яніння, даних про їх осіб, зокрема, відсутність судимостей, не перебування на обліку у лікаря нарколога і лікаря психіатра, відсутність утриманців, посередню характеристику ОСОБА_7 і позитивну характеристику ОСОБА_6 за місцем їх проживання, ставлення обвинувачених до вчиненого, їх вибачення перед потерпілою, думки останньої, яка наполягала на їх суворому покаранні та міри кожного у співучасті.

Зваживши на зазначене, суд дійшов висновку про необхідність ізоляції ОСОБА_6 і ОСОБА_7 від суспільства та на визначений у вироку строк.

З цими висновками суд апеляційної інстанції погоджується, підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання не вбачає.

Посилання в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на неврахування судом першої інстанції при призначенні покарання віку ОСОБА_6 , його позитивної характеристики, першої судимості, є такими, що не заслуговують на увагу, так як враховані районним судом при мотивуванні вироку, внаслідок чого покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначене не найсуворіше з передбачених санкцію статті та менше від максимальної межі санкції кримінального закону, встановленої для позбавлення волі.

Як свідчать матеріли кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 в суді першої інстанції вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, а тому є безпідставними доводи в його апеляційній скарзі та апеляційний скарзі захисника ОСОБА_9 стосовно неврахування судом визнання вини.

З цих же підстав є безпідставними і доводи викладені в апеляційній скарзі обвинуваченим ОСОБА_7 стосовно неврахування судом визнання ним вини.

Судом першої інстанції враховано ставлення свідомості і волі ОСОБА_6 до вчиненого ним та ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння і його наслідків, а тому і в цій частині доводи в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_9 є необґрунтованими.

Доводи в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 щодо необхідності призначення ОСОБА_6 однакового покарання, як і співвиконавцю ОСОБА_7 , є безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 68 КК України при призначенні покарання співучасникам злочину суд, керуючись положеннями статей 65 67 КК України враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненому злочині.

Дана норма закону судом першої інстанції також дотримана. При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , враховано характер та ступінь участі кожного з них у вчиненому злочині, взято до уваги предмети, які використовувалися обвинуваченими при нанесенні ударів по потерпілому та механізм утворення тілесних ушкоджень.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 на неврахуванням судом його повного каяття, допомогу у розкритті злочину та посилання в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9 на можливість взяти до уваги щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення під час досудового розслідування кримінального провадження, є такими, що не заслуговують на увагу.

Так, як свідчать матеріали кримінального провадження, ні обвинувачений ОСОБА_6 , ні обвинувачений ОСОБА_7 ані вході досудового слідства, ані під час судового розгляду не вчиняли дій які б свідчили про їх каяття. Вину визнавали частково, в ході проведення процесуальних дій змінювали показання.

Факт вибачення обвинувачених перед потерпілою, сам по собі не свідчить про їх щире каяття.

Активної форми участі обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у розкритті злочину також не встановлено.

З урахуванням викладеного, призначене обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 покарання відповідає загальним засадам призначення покарання визначених ст. 65 КК України (тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення та даних про них).

За такого, постановлений щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирок зміні не підлягає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 7 листопада 2014 року у відношенні обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які тримаються під вартою, - в той же строк з дня вручення їм копії даної ухвали.

Головуючий

Судді: