Справа 127/7308/14-к
Провадження 1-кс/127/2446/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ПАТ «Банк «Київська Русь», на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання ПАТ «Банк «Київська Русь», -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла зазначена скарга ПАТ «Банк «Київська Русь», на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання ПАТ «Банк «Київська Русь».

Свою скаргу скаржник мотивує тим, що 03.03.2014 року на адресу СУ ГУ МВС України у Вінницькій області та прокуратури області представником ПАТ «Банк «Київська Русь» в порядку ст. 220 КПК України було скеровано клопотання №1173/13 у кримінальному провадженні № 0000486 про визнання земельної ділянки (кадастровий номер 050136600:02:015:0114) та інших активів ОСОБА_5 речовими доказом та приєднання їх право установчих документів до кримінального провадження, а також внесення обтяжень в державний реєстр речових прав на нерухоме майно на ідентифіковані об`єкти нерухомості, що придбані ОСОБА_5 .

Вказане клопотання ПАТ «Банк «Київська Русь» мотивує тим, що на базі ВАТ «Керамік», яке 14.06.2012 року господарським судом Вінницької області визнане банкрутом, функціонує ПП компанія «Володимирський масив». Приватне підприємство здійснює несанкціоноване виробництво цегли, черепиці та інших будівельних виробів з випаленої глини без отримання відповідних дозвільних документів на видуботок корисних копалин. З метою забезпечення відшкодування заподіяних збитків та виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, в ході розслідування вищезазначених злочинів є необхідність у накладенні арешту (заборону на відчуження) на основний актив ВАТ «Керамік» - земельну ділянку загальною площею 82 357 кв. м. вартістю 12 млн. грн.

За касаційною скаргою Банку винесено рішення Вищого господарського суду України від 18.03.2014 року, яким касаційну скаргу ПАТ «Банк «Київська Русь» задоволено, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.12.2013 року у справі №10/47-10 скасовано, ухвалу господарського суду Вінницької області від 31.10.2013 року про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна (майнового комплексу цегельного заводу) недійсним, зобов`язано ПП «Компанія «Володимирський масив» повернути позичальнику комплекс нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 із прилеглою земельною ділянкою залишено в силі.

Зазначені матеріальні об`єкти були об`єктом злочинних дій і підпадають під ознаки речових доказів, передбачених ч. 1ст. 98 КПК України і мають значення для кримінального провадження. Враховуючи вище вказане на думку скаржника зазначені вище слід визнати речовими доказами та накласти заборону на їх відчуження до прийняття у кримінальному провадженні остаточного рішення.

Слідчий просив відмовити у задоволенні вказаної скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника, слідчого, вивчивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до висновку, що дана скарга не обґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України щодо визнання речовим доказом, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Пункт 7 частини 1 статті 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як-то рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Так, скаржник посилається на п. 7 ч.1 ст.303 КПК України, який дозволяє оскаржувати рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

Чинним КПК України передбачено вичерпний перелік слідчих та негласних слідчих дій (глава 20-21 розділу 3) які можуть бути оскаржені, так, відповідно дії слідчого щодо визнання речовими доказами майна та арешт майна такими (слідчими) діями в розумінні КПК України не являються, а тому не можуть бути оскаржені рішення слідчого щодо відмови в задоволенні клопотань про визнання речовим доказом або ж не звернення до суду з клопотанням про накладення арешту, тим більше на майно особи, яке не має процесуального статусу підозрюваного.

Відповідно до положення ст. 170 КПК України, арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження і полягає в тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

В кримінальному провадженні ОСОБА_5 , підозра не оголошувалась, обвинувачення не пред`являлось.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним, тому в скарзі ПАТ «Банк «Київська Русь», на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання ПАТ «Банк «Київська Русь» про визнання речовими доказами та накладення арешту на майно фізичної особи ОСОБА_5 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 98, 170, 303, 306 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В скарзі ПАТ «Банк «Київська Русь», на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання ПАТ «Банк «Київська Русь» про визнання речовими доказами та накладення арешту на майно фізичної особи ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: