справа №
ВИРОК

іменем України

23
серпня 2007 року Ірпінський міський
суд Київської області в складі:

головуючого судді Савченка
С.І.

при
секретарі Забарило
О.С

з участю
прокурора Кимлик Р.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду
Київської області у м. Ірпінь справу по обвинуваченню ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця,
громадянина України, не
одруженого, відбуваючого покарання у
вигляді обмеження волі в Ірпінському ВІД № 132 ДДУПВП, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше
судимого:

·14.03.2000
р. Московським районним судом м. Києва за ч.2
ст.206 КК України 1960 р. до 4 років позбавлення волі;

·07.04.2003
р. Святошинським районним судом м. Києва за ч.1
ст. 121, ст.71 КК України до 5
років 6 міс. позбавлення волі. Постановою Березанського міського суду Київської
області від 08.08.2006 р. невідбутий строк покарання 1 рік 9 місяців 11 днів
позбавлення волі замінено на обмеження волі;

у
скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.390 КК України, -

встановив:

Під час
відбування покарання у вигляді обмеження волі в Ірпінському виправному центрі №
132 ДДУЗПВП з 23.08.2006 р. підсуднийОСОБА_1 вчинив систематичне порушення
встановлених правил проживання, за
наступних обставини.

03.10.2006
р. підсудний був затриманий в гуртожитку для засуджених в стані алкогольного
сп'яніння, чим порушив ст.29 Правил внутрішнього розпорядку установи
виконання покарань.

11.11.2006
р. підсудний спільно із засудженим ОСОБА_2шляхом перелізання через паркан
залишив межі виправного центру та виїхав до м. Києва, де був затриманий співробітниками ВЦ,
чим порушив
ст.29, ЗО Правил внутрішнього
розпорядку установи виконання покарань.

21.12.2006
р. підсудний був затриманий під час вечірньої перевірки в стані алкогольного
сп'яніння, вів себе зухвало, висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив
ст.28, 29 Правил внутрішнього
розпорядку установи виконання покарань.

24.12.2006 р. підсудний, перебуваючи в ДІЗО, зберігав в камері заборонені предмети, чим

порушив ст.88 Правил внутрішнього
розпорядку установи виконання покарань.

31.01.2007 р. підсудний порушив
режим тримання, не виконавши команду
"відбій",

перебував у стані алкогольного сп'яніння,
чинив опір працівникам центру,
поводився агресивно і

зухвало, чим порушив ст.28,
29 Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань.

06.03.2007
р. підсудний без поважних причин не вийшов на ранкову перевірку, чим порушив
ст.33 Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань.

20.03.2006
р. підсудний порушив режим тримання,
перебував у стані алкогольного сп'яніння, поводився агресивно і зухвало, висловлювався агресивно і зухвало на адресу
адміністрації установи, чим порушив ст.28,
29 Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань.

04.04.2006
р. підсудний порушив режим тримання,
перебував у стані алкогольного сп'яніння, поводився агресивно і зухвало, висловлювався агресивно і зухвало на адресу
адміністрації установи, чим порушив ст.28,
29 Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань.

2

Допитаний
в судовому засіданні підсуднийОСОБА_1 свою вину у скоєному злочині визнав
повністю, підтвердив викладені обставини
скоєння злочину. Підсудний окрім визнання своєї вини у скоєному злочині,
повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган
досудового слідства, пояснив, що покази
як під час досудового, так і під час
судового слідства він давав добровільно,
без будь-якого примусу. В скоєному підсудний щиро розкаявся, просив суворо не карати.

В
зв'язку із повним визнанням підсудним своєї вини в скоєному злочині, визнання ним кваліфікації його дій та
доказів, на які посилався орган
досудового слідства, дослідження
зібраних по справі доказів за згодою учасників процесу було обмежене допитом
підсудного, показання якого відповідають
фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що його характеризують.

Органом
досудового слідства дії підсудного ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.390 КК України, як систематичне порушення
встановлених правил поживання, вчинені особою,
засудженою до обмеження волі.

Суд
вважає таку кваліфікацію правильною, оскільки підсудний під час відбування в
Ірпінському виправному центрі № 132 ДДУЗПВП покарання у вигляді обмеження волі,
допустив порушення встановлених правил проживання. Таке порушення встановлених
правил проживання вчинене підсудним систематично, тобто 8 разів протягом семи місяців.

Обираючи
міру покарання, суд враховує, що підсудний скоїв злочин, який відноситься до злочинів середньої
тяжкості.

ПідсуднийОСОБА_1
за місцем відбування покарання у вигляді обмеження волі характеризується
негативно, на обліку у лікаря нарколога
та психіатра не перебуває, раніше судимий.

Обставиною, яка пом'якшує покарання підсудного суд знаходить
його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного, суд не знаходить.

За даних
умов, враховуючи ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу
підсудного, пом'якшуючу покарання
обставину, суд вважає, що виправлення підсудного можливе лише в
умовах його ізоляції від суспільства, а
тому йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Суд
вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дана міра покарання є
достатньою для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Поскільки
підсуднийОСОБА_1 скоїв даний злочин в період відбування покарання у вигляді І
року 9 місяців 11 днів обмеження волі за вироком Святошинського районного суду
м. Києва від 07.04.2003 р. та постановою Березанського міського суду Київської
області від 08.08.2006 p., остаточна міра
покарання обирається судом за правилами
ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини
покарання із застосуванням ст.72 КК
України щодо правил складання різнорідних покарань.

До
вступу вироку у законну силу запобіжний захід у відношенні підсудного суд
залишає без змін - тримання під вартою.

Керуючись
статтями 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст.390 КК
України, та призначити йому покарання по
цій статті 1 (один) рік позбавлення волі.

На
підставі ст.71 КК України суд до
покарання, призначеного за цим
вироком, частково приєднує невідбуту
ОСОБА_1 частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від
07.04.2003 р. та постановою Березанського міського суду Київської області від
08.08.2006 р. та визначає остаточну міру покарання ОСОБА_1 1 (один) рік 1
(один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування
покарання ОСОБА_1 обчислювати із моменту взяття його під варту з 31.05.2007
року.

До
вступу вироку у законну силу запобіжний захід відносно підсудного ОСОБА_1
залишити без змін - тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 Державного
департаменту України з питань виконання покарань.

На вирок
до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути
подано апеляцію протягом 15 діб із моменту проголошення вироку, підсудним в той же строк із моменту отримання
копії вироку.