УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15.08.2007
року колегія суддів
судової палати у кримінальних

справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

Головуючого -
судді - Ноздрякова В.М. Суддів - Бовтрук В.М., Коваль С.М. за участю прокурора
- Карпука Ю.А. засудженого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Подільського районного суду м.
Києва від 12 червня 2007 року.

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець міста Києва, громадянин України, українець, маючий
неповну середню освіту, одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий
за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимий

засуджений
за ст.361-2 ч.1 КК України на 1 рік позбавлення волі з конфіскацією програмних
та технічних засобів, за допомогою яких здійснено несанкціонований збут та
розповсюдження інформації з обмеженим доступом, які є власністю ОСОБА_1

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного
основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України ОСОБА_1 зобов»язано повідомляти органи
кримінально-виконавчої
системи про зміну
місця

проживання,
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1. визнаний винним і засуджений за вчинення
злочину за таких обставин.

Як зазначено у вироку, він в період часу 2004 - 2006 років умисно, з
корисливих мотивів, неодноразово закуповував у м. Києві у невстановлених
слідством осіб інформацію з обмеженим доступом, яка зберігається в
електронно-обчислювальних машинах (комп'ютерах), автоматизованих системах,
комп'ютерних мережах або на носіях такої інформації, створеної та захищеної
відповідно до чинного законодавства, а саме - бази даних Державної митної
служби України, МВС України та Державного комітету статистики України стосовно
юридичних та фізичних осіб на території України, що містилася в комп'ютерних
файлах на НЖМД № А 008922, оптичному диску TVK DVD-R CO5H09173WB12, 4 оптичних дисках
«ESPERANZA
CDR» та
оптичному диску TDK DVD-R
CO5H091731WB11, з метою
подальшого несанкціонованого збуту вищевказаної інформації з обмеженим
доступом, яка зберігається на електронних носіях такої інформації.

З метою збуту інформації з обмеженим доступом, наприкінці 2004 на початку
2005 року ОСОБА_1., достовірно знаючи, що отримана ним інформація - насамперед
бази даних Державного комітету статистики України є інформацією з обмеженим
доступом, використовується в роботі відповідних державних органів, та є
захищеною відповідно до діючого законодавства, у себе дома, у кв. АДРЕСА_1,
використовуючи власний ПЕОМ, розмістив на сайтах http - board. Iviv. ua та http
- work,
slavzdrav. ru
в мережі Інтернет оголошення про реалізацію баз даних державних органів
влади України, при цьому вказавши свій контактний номер мобільного телефону
НОМЕР_1.

Громадянин ОСОБА_2 через пошукову систему «GOOGLE»
всесвітньої мережі Інтернет виявив вищевказані оголошення ОСОБА_1 і
зателефонував йому на вказаний в оголошеннях номер мобільного телефону НОМЕР_1.

В розмові ОСОБА_1. запропонував ОСОБА_2. придбати у нього бази даних
стосовно фізичних та юридичних осіб на території України насамперед - дані
Державного комітету статистики України, на що останній погодився.

21 червня 2006 року ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_1. з
метою уточнення обставин придбання інформації, та ОСОБА_1. домовився з ним про
місце та час її передачі.

22 червня 2006 року, продовжуючи доводити до кінця свій злочинний намір,
ОСОБА_1., усвідомлюючи заборону збуту інформації з обмеженим доступом, прибув в
офісне приміщення № 2 за адресою: м. Київ, вул. Оболонська, 12, де за 4600
гривень незаконно збув інформацію з обмеженим доступом-бази даних Державної
митної служби України, МВС України та Державного комітету статистики України
стосовно юридичних та фізичних осіб

на території
України, яка знаходилася на НЖМД № А
008922, шляхом копіювання її на НЖМД
покупця ОСОБА_2

Згідно висновку експерта Науково-Технічного Управління Служби Безпеки
України № 101/2 від 28.09.2006 p.,
бази даних, які ОСОБА_1. незаконно розповсюдив і збув при вищевказаних
обставинах, використовуються в роботі відповідних підрозділів Державної митної
служби України, Державного комітету статистики України та МВС України і являють
собою бази даних стосовно юридичних та фізичних осіб на території України.

Відповідно до висновку експертів Державної Митної Служби
України № 7 від 07.11.2006 р. інформації бази даних Державної митної служби
України, які ОСОБА_1. незаконно розповсюдив та збув при наведених вище обставинах,
являються інформацією з обмеженим доступом, яка відповідно до наказу від
18.05.2006 року № 386 «Про затвердження порядку конфіденційної інформації, що є
власністю держави й циркулює в Єдиній централізованій системі Держмитслужби
України, та Структурної схеми інформаційних потоків Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Держмитслужби України» та відповідно до ст.ст. 263, 308
Митного кодексу України, інформація, що здається від суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності митним органам та використовується митними
органами виключно для митних цілей і накопичується в Центральній базі даних
ЄА1С Держмитслужби України, право на розповсюдження або збут якої фізичним та
юридичним особам не надається -відносяться до конфіденційної інформації, що є
власністю держави, та має обмежений доступ.

Згідно висновку експертів МВС України № 377 від 20.11.2006 р. бази даних
Державної Автоінспекції України, які ОСОБА_1. незаконно розповсюдив та збув при
наведених вище обставинах, являється конфіденційною інформацією, тобто
інформацією з обмеженим доступом відповідно до ст. 30 Закону України «Про
інформацію» .

Згідно висновку експертів Державного комітету статистики України № 04/1 від
30.10.2006 р. інформація, яку було розповсюджено ОСОБА_1 при вищевказаних
обставинах, являється інформацією з обмеженим доступом відповідно до ст. 30
Закону України «Про державну статистику». Дозвіл на розповсюдження даної
інформації ОСОБА_1. надано не було.

В апеляції засуджений ОСОБА_1. просить вирок скасувати.
При цьому апелянт посилається на те, що суд невірно кваліфікував його дії за
ст. 361-2 КК України, оскільки в його діях вбачається склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 212-5 КУпАП. Вважає, що зібрані досудовим
слідством докази оформлені не належним чином, а саме, НЖМД (Hitachi Desk Star) № S5UPVYWM,
наданий співробітниками СБУ, на який копіювалися бази даних, не був опечатаний
під час затримання. Крім того, відео-зйомка, проведена оперативниками СБУ в
ході затримання, має суттєві недоліки, оскільки відсутня дата проведення зйомки
затримання, відсутня синхронізація по часу проведення зйомки і складання
протоколів та опечатування речових доказів.

Заслухавши доповідь судді,
засудженого ОСОБА_1, який

підтримав подану
ним апеляцію, прокурора, вважавшого вирок суду законним і обґрунтованим,
провівши судові дебати, заслухавши останнє слово засудженого, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляція засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, при
встановлених у вироку обставинах, підтверджена доказами, зібраними і
перевіреними у передбаченому законом порядку.

Твердження засудженого ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад
злочину, передбачений ч.1 ст.361-2 КК України, що органом досудового слідства
при проведенні розслідування допущено істотні порушення норм
кримінально-процесуального закону, є непереконливими.

Так, сам засуджений ОСОБА_1., починаючи з своїх первинних пояснень,
показань в якості обвинуваченого, під час проведення очної ставки зі свідком
ОСОБА_2 послідовно стверджував, що бази даних державних органів він придбав по
оголошеннях в Інтернеті. Збуваючи інформацію, він знав про те, що ця інформація
є службовою, використовується в роботі державних органів, в офіційному обороті
її немає. Будь-якого дозволу на розповсюдження інформації державні органи йому
не давали. Він усвідомлював, що інформація є з обмеженим доступом, захищена
законом, однак бажав збути її сторонній особі.

Дані показання ОСОБА_1. обґрунтовано визнано належним та допустимим
джерелом доказів та правильно покладено в основу вироку, оскільки вони
підтверджуються і іншими зібраними по справі доказами, і , зокрема, показаннями
свідків ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
висновками експертів Науково-Технічного Управління СБУ, Державної Митної
Служби України, МВС України, Державного комітету статистики України.

За таких обставин, наведеними та іншими, на які є посилання у вироку суду
доказами, повністю підтверджена вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому
злочину.

Кваліфікація
його дій за ч.1 ст.361-2 КК України є правильною.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону,
які б тягли скасування постановленого щодо ОСОБА_1 вироку суду, по справі не
встановлено.

Призначене засудженому покарання відповідає вимогам закону, є необхідним і
достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене, підстав для скасування вироку
суду і задоволення апеляції засудженого, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1залишити без задоволення.

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 12 червня 2007 року відносно
ОСОБА_1залишити без змін.