Справа № 161/4174/15-к
Провадження № 1-кп/161/239/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 27 березня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000617, що надійшов з прокуратури м.Луцька 20.03.2015 року з угодою про примирення між представником потерпілого та підозрюваним відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чортків Тернопільської області, українця, гр.України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3, 185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 04.03.2015 року близько 03.50 год., знаходячись по вул.Ніла Хасевича м.Луцька, навпроти будинку №6, шляхом вільного доступу, відчинивши кришку бака автомобіля марки «Renault Magnum 440» д.н.з. НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні громадського формування з охорони громадського порядку "Самооборона Волині", за допомогою гумового шлангу, викачав 10 літрів дизельного палива, вартістю 25,50 грн. за 1 л., на загальну суму 255 грн., яке намагався таємно викрасти, однак не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, тобто таємно викрав чуже майно, однак не довів свої дії до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Під час досудового провадження між потерпілим ГФ "Самооборона Волині" в особі його представника - ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , зокрема, 12.03.2015 року укладено угоду про примирення. Згідно з угодою сторони погоджуються про відсутність, на час її складання, матеріальних і моральних претензій з боку потерпілого, оскільки збитки повністю відшкодовані, та на об`єм визнання вини обвинуваченим, який повністю визнав винність у скоєнні інкримінованого злочину. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, а представник потерпілого ОСОБА_4 , розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст.65, 53 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, залишити за належністю законному володільцеві та знищити.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Угоду про примирення від 12.03.2015 року у кримінальному провадженні №0000617, укладену між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3, ст.185 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази дизельне пальне об`ємом 10 л, що передане на зберігання представнику потерпілого - залишити за належністю законному володільцеві ГФ «Самооборона Волині»; каністру білого кольору об`ємом 10 л та резиновий шланг чорного кольору, що передані у камеру схову речових доказів Луцького МВ знищити.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: