Справа № 702/1622/14-к
У Х В А Л А Провадження1-кп/702/9/15
про застосування примусових заходів медичного характеру
20 січня 2014 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леськове Монастирищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, освіта вища, раніше не судимого, місце державної реєстрації та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1
За участі сторін та інших учасників судового провадження:
Прокурора ОСОБА_4
Адвоката ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6
ОСОБА_3 04 листопада .2014 року, близько 15 год. 10 хв., перебуваючи на території автомобільного газозаправного пункту ТОВ «Світ», що по вул. Аврамівська, 1, с. Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області, умисно заподіяв працівнику правоохоронного органу - помічнику оперативного чергового Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області, старшому сержанту міліції ОСОБА_7 , одягнутому у форменний одяг працівника міліції, у зв`язку з виконанням останнім службових обов`язків щодо надання допомоги медичним працівникам Монастирищенської центральної районної лікарні по наданню психіатричної допомоги в примусовому порядку у формі супроводу до лікувального закладу ОСОБА_8 на підставі ухвали Монастирищенського районного суду від 16.09.2014 у відповідності до ст.ст. 2, 10, 11, Закону України «Про міліцію», ст.ст. 8, 13, 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», п.1.1. р.1 Інструкції про заходи та організацію взаємодії закладів охорони здоров`я й органів внутрішніх справ щодо запобігання небезпечним діям з боку осіб, які страждають на тяжкі психічні розлади (затв. наказом МОЗ України і МВС України № 346/877 від 19.12.2000), в результаті нанесення ряду ударів кулаками в обличчя та по голові тілесні ушкодження у вигляді гематоми повік лівого ока, які згідно висновку експерта Уманського МРВ КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» №1087 від 19.11.2014 відносяться до легких тілесних ушкоджень та тілесні ушкодження у вигляді рани перенісся, закритого перелому кісток носу, які згідно висновку експерта Уманського МРВ КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» №1087 від 19.11.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Причетність ОСОБА_3 до вчинення суспільно-небезпечного діяння підтверджується доказами, дослідженими в ході судового розгляду справи, а саме:
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 дала суду показання про те, що 4 листопада 2014 року її сину ОСОБА_3 , який страждає психічною хворобою, стало гірше, тому вона звернулась до Монастирищенської ЦРЛ з проханням направити сина на лікування до психіатричної лікарні. Після проведення відповідних процедур їй було надано автомобіль швидкої допомоги, супровід з міліції. Під час слідування до лікарні син попросився вийти. За ним пішов представник міліції ОСОБА_7 . На вулиці син почав бити працівника міліції. Про причини такої поведінки сина нічого пояснити не може, але раніше він не проявляв ознак агресії. Просить не застосовувати до сина примусових заходів медичного характеру, оскільки він уже пройшов курс лікування у психіатричній лікарні міста Сміла.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_7 дав суду показання про те, що 04.11.2014 року в першій половині дня йому було повідомлено керівництвом Монастирищенського РВ УМВС про те, що необхідно провести супроводження двох психічнохворих до Черкаської обласної психіатричної лікарні, яка розташована в м. Сміла Черкаської області. Близько 14 години 50 хвилин до райвідділу міліції приїхав автомобіль швидкої допомоги марки «Тойота». В автомобілі знаходилися водій, як він пізніше дізнався, що ним був ОСОБА_9 , який сидів за кермом даного автомобіля. В салоні автомобіля знаходилися медсестра Монастирищенської ЦРЛ гр. ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та її психічнохворий син ОСОБА_3 . В АДРЕСА_2 , забрали з собою психічнохвору ОСОБА_8 і поїхали на виїзд м. Монастирище. Доїхавши до газової АЗС, яка розташована неподалік від АЗС «Укрнафта», що розташована по вулиці Аврамівській с. Аврамівка, ОСОБА_8 почала голосно говорити, що її вже не один раз возили в психіатричну лікарню, тому в цей час ОСОБА_3 почав нервуватися та смикати за дверну ручку, щоб відчинити двері. На його думку ОСОБА_3 до цього моменту не здогадувався про те, що його везуть до психіатричної лікарні. Він почав заспокоювати ОСОБА_3 , але останній не реагував на його заспокоювання і почав проситися у водія, щоб він зупинив автомобіль, так як він хоче в туалет. Водій відразу зупинив автомобіль біля газової АЗС і з салону даного автомобіля вийшов ОСОБА_11 , за ним його матір ОСОБА_12 а потім вийшов і він. ОСОБА_3 вийшов із туалету і відразу наніс йому удар кулаком в область лівого ока. Від нанесеного раптового удару він не втримав рівновагу і впав на землю. Після цього він намагався підвестися на ноги, але не зумів це зробити, так як до нього підбіг ОСОБА_11 , який сів зверху на нього і почав наносити удари руками в обличчя та по голові. Від нанесених ударів він відчув як з носа пішла кров. Він намагався скинути з себе ОСОБА_3 , однак в нього нічого не вийшло, оскільки ОСОБА_11 фізично сильніший за нього. Після того як матір ОСОБА_6 почала кричати до нього, щоб він припинив його побиття, ОСОБА_11 підвівся на ноги і відразу побіг до яру, а потім зник у кущах. В результаті його побиття ОСОБА_3 , йому спричинено тілесні ушкодження. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має, просить застосувати до нього примусові заходи медичного характеру.
Свідок ОСОБА_10 дала суду показання про те, що вона 4 листопада 2014 року супроводжувала психічно хворих ОСОБА_8 та ОСОБА_3 до психіатричної лікарні в місто Смілу. По дорозі ОСОБА_3 попросився вийти з автомобіля і коли за ним пішов працівник міліції ОСОБА_13 , то ОСОБА_3 побив останнього.
Свідок ОСОБА_14 показав суду про те, що 4 листопада 2014 року він бачив як біля газової заправки, що розташована по вул. Аврамівській зупинився автомобіль швидкої допомоги. З нього вийшов чоловік, пізніше йому стало відомо, що це був ОСОБА_3 , а за ним вийшов працівник міліції ОСОБА_7 . Через незначний проміжок часу він почув крики і коли підійшов ближче, то побачив, що ОСОБА_3 , сидячи зверху, наносить удари кулаками по тілу працівника міліції. Він намагався припинити дії ОСОБА_3 , але той був сильніший за нього і йому не вдалось зупинити дії ОСОБА_3 . Коли на Янкового стала кричати його мати, останній припинив побиття міліціонера і втік з місця події.
З висновку судово-медичної експертизи № 1087 від 19 листопада 2014 року вбачається, що у ОСОБА_7 є легкі тілесні ушкодження та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, які нанесені ударами рук та відповідають строку утворення 4 листопада 2014 року.
Наказом начальника Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області підтверджено, що ОСОБА_7 4 листопада 2014 року виконував службові обов`язки по доставці психічно хворих до психіатричної лікарні.
З акту судово-психіатричної експертзи № 635 від 11.12.2014 року вбачається, що ОСОБА_3 1984 року народження виявляє прояви психічного захворювання у формі шизофренії, параноїдної форми, з епізодичним перебігом, афективно-маячними розладами і стабільним дефектом, з відміченими на період часу, до якого відноситься вчинення інкримінованого йому правопорушення, психотичними симптомами, через що він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними.
На теперішній час через вказані прояви хронічного психічного захворювання у формі шизофренії, параноїдної форми, з епізодичним перебігом, афективно-маячними розладами і стабільним дефектом, відміченими на теперішній час актуальними психопатологічними симптомами ОСОБА_3 також не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі та не може приймати участь у слідчих діях і судовому процесі.
Через вказане хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної форми, з епізодичним перебігом, афективно-маячними розладами і стабільним дефектом, відміченими в клінічній картині маячними ідеями, процесуальними розладами мислення та змінами особистості, проявами некритичності і агресивними тенденціями, що становлять пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечних дій він потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом і лікування в примусовому порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної
діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Враховуючи викладене, зокрема тяжкість вчиненого діяння, ступінь суспільної небезпечності, суд вважає, що до ОСОБА_3 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричний заклад із звичайним наглядом з метою його обов`язкового лікування, а також запобіганню вчинення ним суспільно небезпечних діянь.
Суд не може задоволити клопотання матері ОСОБА_3 про незастосування до нього примусових заходів медичного характеру в зв`язку з тим, що він уже пройшов курс лікування, оскільки примусові заходи медичного характеру до ОСОБА_3 застосовуються у зв`язку із вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого КК України.
Речові докази у справі відсутні.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжні заходи кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не обирались, прокурором не заявлено клопотання про обрання таких заходів, тому суд самостійно не може обрати ОСОБА_3 запобіжні заходи кримінального провадження
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 93-94 КК України, ст. ст. 503-513 КПК України, суд
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леськове Монастирищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, освіта вища, раніше не судимого, місце державної реєстрації та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричний заклад із звичайним наглядом до його видужання.
Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не обирались.
Копію ухвали, після набрання нею законної сили, направити в Монастирищенську центральну районну лікарню, Монастирищенський РВ УМВС України в Черкаській області, для виконання, в Черкаську обласну психіатричну лікарню для відому.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня її оголошення через Монастирищенський районний суд.
Суддя ОСОБА_1