Справа № 11а-53/ 2007 р. Головуючий у 1 -й інстанції
Категорія: ч.І ст. 122, ч.2 ст. 125 КК України Маринич
Доповідач: Шпинта М.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія судців
судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області в
складі:

Головуючого Сачука В.І.

Суддів Збитковської
Т.І., Шпинти М.Д.

за участю прокурора Горбань О.В.

засудженого ОСОБА_1

законного представника
засудженого ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.Рівному 13
лютого 2007 року
кримінальну справу за апеляцією захисника-адвоката ОСОБА_4 в інтересах
засудженого ОСОБА_1
на вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2006 року.

Цим вироком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше
судимий 04 квітня 2005 року
Костопільським районним судом за ч.З ст. 185
КК України із застосуванням ст.69 КК на два роки позбавлення волі та
відповідно до ст.ст.75, 104
КК звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановленням
іспитового строку тривалістю один рік,-

засуджений за
ч.І ст. 122 КК
України на один рік позбавлення волі. На підставі ст.71 КК частково
приєднано покарання за вироком Костопільського районного суду від 04.04.2005 року і остаточне
покарання визначено два роки один місяць позбавлення волі.

Стягнуто судом з
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 солідарно на користь потерпілого ОСОБА_3 111,4 грн. матеріальних збитків, 1500 грн. моральної шкоди та 300 грн. відшкодування судових витрат.

Судом вирішено питання з речовими доказами по справі.

За вироком суду
ОСОБА_5 визнаний
винним в тому, що 27 травня 2005 року біля 14 год. він на
подвір'ї будинку АДРЕСА_1
приєднався до конфлікту, який виник на грунті неприязних відносин між його
батьком ОСОБА_5 та сусідом ОСОБА_3 та стали наносити останньому удари в різні
частини тіла, а саме ОСОБА_5 металевим ломом, а ОСОБА_5 - штиковою лопатою, які
підібрали на землі. В результаті нанесених ними ударів потерпілому були
спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми,
струсу головного мозку, забійної рани тім'яної ділянки голови, осаднення
грудної клітки зліва, забою шийного відділу хребта, поширеної гематоми грудної
клітки зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я. Крім того, під час бійки ОСОБА_5 ударом лопати
заподіяв потерпілому перелом 9-го
ребра зліва, що відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, що
викликало довготривалий розлад здоров'я.

В поданій на вирок суду в інтересах
неповнолітнього засудженого ОСОБА_1 апеляції захисник-адвокат ОСОБА_4, не заперечуючи вини
засудженого та не оспорюючи кваліфікацію його дій, покликається на суворість
призначеного йому покарання. Зазначає, що при постановленні вироку суд не взяв
до уваги, що злочин, який вчинив
ОСОБА_5, відноситься до категорії середнього ступеня і вчинив він його під
впливом батька, який розпочав бійку спровоковану потерпілим, що виховується він
в сім'ї де є 9 неповнолітніх дітей, проживає в будинку барачного типу і з
потерпілим його сім' я тривалий час знаходиться в неприязних відносинах.
Просить вирок змінити та застосувати відносно засудженого ст.75 КК України,
звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та встановленням
іспитового строку.

Цим же вироком
засуджений ОСОБА_5, який його не оскаржив і апеляцію на вирок прокурор не
подав.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення засудженого та його законного представника, які
підтримали апеляцію захисника-адвоката, потерпілого ОСОБА_3, який просить
вирок суду залишити без зміни, думку прокурора про залишення апеляції без
задоволення, а вироку - без
зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду
про винність ОСОБА_1
у нанесенні потерпілому ОСОБА_3
умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад
здоров'я, грунтується на сукупності зібраних у справі та досліджених у судовому
засіданні доказах. Докази, якими суд обгрунтував свій висновок про вчинення
ОСОБА_1 злочину,
є належними, допустимими, достатніми і достовірними.

Дії ОСОБА_1 за ч.І ст. 122 КК України
кваліфіковані відповідно до встановлених у справі фактичних обставин злочину,
що не оспорюється в апеляції.

Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи
і, призначивши засудженому остаточне покарання за сукупність злочинів у вигляді
позбавлення волі, не обговорив питання про можливість застосування щодо нього
ст.75 КК і звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Згідно ст.75 КК
якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження
для військовослужбовців ,
обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п'яти років,
враховуючи тяжкість злочину ,
особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість
виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про
звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Частиною 1 ст.78 КК не
заборонено повторне застосування ст.75 КК до осіб, які у період іспитового строку
вчинили новий злочин. Не містить категоричної заборони щодо такої можливості і
роз'яснення, які Пленум Верховного Суду України дав у п.10 постанови від 24 жовтня 2003 р. № 7 "Про
практику призначення судами кримінального покарання".

Враховуючи те, що
ОСОБА_5 є
неповнолітній, навчається в 10
класі загальноосвітньої школи-комплексу 1-111 ступенів вечірнього відділення м.Костопіль, за місцем
навчання характеризується позитивно (а.с. 140),
виховується в багатодітній сім'ї, в складі якої є 9 неповнолітніх
дітей, сім'я проживає в будинку барачного типу, обставини вчинення ним злочину,
а саме, що він приєднався до бійки, яка відбувалась між його батьком і
потерпілим, і як син став на захист першого не вникнувши в суть конфлікту,
колегія суддів визнає за можливе застосувати до нього ст.75 КК і звільнити його
від відбування покарання з випробуванням з установленням іспитового строку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляцію
захисника-адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_1 задовільнити

Вирок
Костопільського районного суду Рівненської області від 7 листопада 2006 року відносно
ОСОБА_1 змінити.

Вважати ОСОБА_1
засудженим за ч.І ст. 122,
ст.71 КК України на два роки один місяць позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст.75, 104 КК України звільнити його від
відбування покарання з випробуванням та встановити йому
іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців.

Згідно ст.76 КК України покласти на
засудженого ОСОБА_1 такі обов'язки:

повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання і навчання та періодично з'являтися в ці органи для
реєстрації.

В решті вирок залишити без зміни.

Головуючий підпис

Судді: підписи