Придніпровський районний суд м.Черкаси

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2014 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю старшого слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси, винесене у кримінальному провадженні клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Черкаської області юриста 2 класу ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , винесеного у кримінальному провадженні № 0000224 від 22.09.2014, -

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2014 року старший слідчий слідчого відділу прокуратури Черкаської області юрист 2 класу ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000224 від 22.09.2014.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 працюючи старшим дільничним інспектором сектору ДІМ Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України в Черкаській області, м. Корсунь-Шевченківський, вул. Леніна, 54, Черкаської області (Наказ від 13.02.2006 № 16/о/с та Наказ від 03.06.2008 № 146 о/с), відповідно до ст. 10 Закону України Про міліцію № 565-ХІІ від 20.12.1990, маючи своїм обов`язком провадити дізнання у межах, визначених кримінально - процесуальним законодавством, відповідно до якого, ст. ст. 101, 103, 104 КПК України (1960 року, який був чинним у період його роботи), органом дізнання є міліція, на яку покладається вжиття необхідних оперативно-розшукових заходів з метою виявлення ознак злочину і осіб, що їх вчинили, з цією метою проводити слідчі дії, крім того маючи своїм обов`язком відповідно до вимоги п. 7.10 розділу 7 Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі МВС, затвердженого Наказом МВС від 20.10.2003 № 1212, виконувати окремі письмові доручення прокурорів, слідчих, органів дізнання, постанов суддів і ухвал суддів, тобто відповідно до своїх функціональних обов`язків, будучи службовою особою із виконанням функцій представника влади, отримав на виконання у червні 2007 року постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2007, яку відповідно до ст. 118 КПК України (1960 року) повинен був виконати протягом десятиденного строку.

Вказана постанова винесена у кримінальні справі за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_5 повинен був накласти, з метою забезпечення цивільного позову заявленого потерпілими у вказаній кримінальній справі, арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Однак, ОСОБА_5 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, достовірно знаючи про наявність у власності ОСОБА_6 транспортних засобів у кількості 3 одиниці, а саме: автомобіль марки ДАФ 95ХФ430, державний номер НОМЕР_1 ; напівпричіп марки Шварцмюллер, державний номер НОМЕР_2 ; причіп марки СЗАП-8527, державний номер НОМЕР_3 , отримавши відповідь на свій запит, листом 3-го міжрайонного відділення ДАІ при ВДАІ УМВС України в Черкаській області № 861 від 03.07.2007, в порушення ст. 126 КПК України не наклав арешт на вказані транспортні засоби, не вжив всіх заходів щодо розшуку майна обвинуваченого ОСОБА_6 , а також не направив до відділення ДАІ копію постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про накладення арешту, з метою встановлення відділенням ДАІ заборони на відчуження у майбутньому наявного у ОСОБА_6 майна та внесення відповідних даних до електронно-інформаційної системи арешт, а лише обмежився складанням протоколу від 04.07.2007 про відсутність транспортних засобів по місцю проживання обвинуваченого та протягом тривалого часу, а саме із 12.06.2007 по 22.11.2007 не направив матеріали отриманого доручення на адресу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 у вказаний період та у послідуючому транспортні засобі, а саме автомобіль марки ДАФ 95ХФ430, державний номер НОМЕР_1 ; напівпричіп марки Шварцмюллер, державний номер НОМЕР_2 ; причіп марки СЗАП-8527, державний номер НОМЕР_3 , були відчужені 06.09.2007, що унеможливило в подальшому виконання вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у кримінальній справі № 1-41/08 від 09.01.2008 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України в частині стягнення із засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілих матеріальних збитків та моральної шкоди на загальну суму 58 718 грн.

Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, встановлено стягнути із засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальних та моральних збитків на загальну суму 58 718 грн.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них ОСОБА_5 завдав істотної шкоди, охоронюваним законом правам та інтересам потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а саме прав та інтересів, передбачених ст. ст. 11, 15 Цивільного Кодексу України, у яких зазначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Так, внаслідок своїх дій та бездіяльності ОСОБА_5 були порушенні права потерпілих, щодо своєчасного виконання вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя в частині відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди за рахунок майна ОСОБА_6 .

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, який відповідно до ч. 2 ст. 367 КК України карається позбавленням волі на строк від 2 до 5 років із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

24.11.2014 ОСОБА_5 оголошено про підозру його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

У клопотанні зазначено, що право власності ОСОБА_5 на транспортний засіб та житловий будинок, що належить арештувати, підтверджується інформаційною довідкою з Центру надання послуг пов`язаних з використанням автотранспортним засобів, з обслуговування м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів від 28.11.2014 № 13/11-494 та інформаційною довідкою з Корсунь-Шевченківського відділу КПЧООБТІ від 03.12.2014 №64.

Беручи до уваги, що у ході досудового розслідування потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у провадженні заявлено цивільний позов та, відповідно останніх визнано цивільними позивачами до ОСОБА_5 , тому, на думку органу досудового розслідування, з метою забезпечення цивільного позову, - належить арештувати майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , а також спільно нажите майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та транспортний засіб ЗАЗ 968М д.н.з. НОМЕР_4 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор внесене клопотання підтримали та просили його задовольнити. Зазначили, що за матеріалами кримінального провадження щодо ОСОБА_5 потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали позовну заяву до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди в розмірі 113000грн. 00коп. Крім того, діями ОСОБА_5 їм завдано матеріальної шкоди на 58718грн.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна підлягає до часткового задоволення за таких підстав:

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно із ч.3 ст.170 КПК України накладається з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майна, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше (ч.ч.1,2 ст. 170КПК).

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ст.170КПК).

Під час розгляду зазначеного клопотання встановлено, що транспортний засіб - автомобіль ЗАЗ 968 М, д/н НОМЕР_4 належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , що підтверджується обліковою карткою приватного ТЗ, наданої 28.11.2014р. начальником Центру надання послуг повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів.

Отже, в частині накладення арешту на вказаний транспортний засіб, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити внесене клопотання.

Що стосується питання про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , то в цій частині клопотання не підлягає до задоволення, оскільки за встановленими матеріалами кримінального провадження вказаний будинок належить на праві власності ОСОБА_9 на праві особистої власності, що підтверджується даними свідоцтва про право власності від 15.01.2000р.

Доводи слідчого та прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_5 та ОСОБА_9 власник нерухомого майна, перебувають у шлюбі, не дає підстав для накладення арешту на це майно, оскільки відсутні підтверджуючі дані про те, що житловий будинок перебуває у спільній частковій або спільній сумісній власності подружжя.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення, а тому керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Черкаської області юриста 2 класу ОСОБА_3 , про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , винесеного у кримінальному провадженні № 0000224 від 22.09.2014р., задовольнити частково.

Накласти арешт на майно:

- транспортний засіб - автомобіль ЗАЗ 968М, д.н.з. НОМЕР_4 , належний на праві власності ОСОБА_5 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали надати підозрюваному, слідчому, в провадженні якого знаходиться справа, прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання в частині накладення арешту на транспортний засіб, шляхом внесення відповідних відомостей про заборону відчуження такого майна до відповідного Реєстру, а також повідомлення ВРЕР ДАІ УМВС України в Черкаській області, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1