УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня 2007 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

голову ючого-судді Мельничук Н.М.

суддів Зав'язуна С.М. та Слісарчука Я.А.,

при секретарі Каверіної В.В.,

з участю прокурора Єгорова О.М.

заінтересованих осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та

ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали
справи за апеляцією ОСОБА_3 на постанову Романівського
районного суду Житомирської області від 2 квітня 2007 року.

Вказаною постановою суду скасовано постанову начальника СВ Романівського
РВ УМВС від 20.03.2007 року про порушення кримінальної
справи відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ч.1
ст.122 КК України та відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно
вказаних осіб.

На зазначену постанову до апеляційного суду Житомирської області 24.09.2007 року надійшла апеляція ОСОБА_3 та клопотання про
поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови суду.

В постанові суду про скасування постанови начальника СВ Романівського РВ УМВС від 20.03.2007 року зазначено, що
відповідно до ст.98 КПК України, при наявності
приводів і підстав, зазначених у ст.94 цього Кодексу, прокурор,
слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані винести постанову про
порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до
порушення кримінальної справи, статтю кримінального
закону, за ознаками якої порушується справа, а також дальше її спрямування.
Оскільки слідчий при порушенні кримінальної

Справа №10-162/2007 Головуючий у суді 1 -ої інстанції Бабич С.В.

Категорія ст.236-8 КПК України Доповідач
у суді 2-ої інстанції Зав'язуй С.М.

2

» справи в постанові від 20.03.2007 року жоден з приводів, передбачених
ст.94 КПК України не вказав, дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

На зазначену
постанову надійшла апеляція ОСОБА_3 за заявою, якої була порушена кримінальна справа
відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ч.1 ст.122 КК України. В апеляції поставлено питання скасування постанови суду про
скасування постанови начальника СВ
Романівського РВ УМВС від 20.03.2007 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ч.1 ст.122 КК України та відмову в порушенні кримінальної справи відносно вказаних осіб. На обґрунтування апеляції
зазначає, що суд всупереч ст.236-8 КПК України не повідомив її про час та місце розгляду справи, яку розглянув без її участі.
Висновок суду про відсутність приводів до порушення кримінальної справи
відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є безпідставним, оскільки таким приводом є протокол
її усної заяви про вчинення злочину, який мається в матеріалах
кримінальної справи.

Крім того,
потерпіла ОСОБА_3 подала
клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної
постанови суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, яка просила її клопотання
та апеляцію задовольнити, в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які просили відмовити
в задоволенні апеляції, пояснення слідчого Рудківського А.В., думку прокурора, який клопотання та апеляцію потерпілої підтримав, в задоволенні скарги
ОСОБА_1 відмовити, дослідивши
матеріали, на підставі яких було прийнято рішення про порушення кримінальної справи, перевіривши
постанову суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК України,
апеляційний суд вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні при розгляді скарги ОСОБА_1
присутньою не була, докази про отримання нею
постанови суду від 02.04.2007 року в матеріалах
справи відсутні. Згідно тверджень ОСОБА_3 про наявність вказаної постанови суду вона дізналась лише після того, як постанова набрала
законної сили.

За таких
обставин, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне
оскарження постанови Романівського райсуду від 02.04.2007 року пропущений потерпілою з поважних причин, тому підлягає відновленню.

3

Статтею 94 КПК України передбачено перелік
приводів і підстав до порушення кримінальної справи.

Згідно ч.15
ст.236-8 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову
про порушення справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної
постанови.

З матеріалів кримінальної справи №050106/07 убачається, що дана справа була порушена 21.10.2006 року по факту спричинення
тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КК України. В ході досудового слідства по даній кримінальній справі
начальником СВ Романівського РВ УМВС 20.03.2007 року по вищевказаному факту
було винесено постанову про порушення кримінальної
справи відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КК
України.

Згідно постанови
про порушення кримінальної справи від 20.03.2007
року ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 23.08.2006 року о 23 годині в смт.Баранівка Житомирської області на ґрунті особистих неприязних стосунків вчинили побиття ОСОБА_3, в результаті чого, заподіяли їй
середньої* тяжкості тілесні ушкодження.

На час
апеляційного провадження досудове слідство по кримінальній
справі відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 закінчено, по справі слідчим складено та
прокурором затверджено обвинувальний висновок.

Приводом до порушення даної кримінальної справи по факту, а в подальшому і щодо конкретних осіб - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, був протокол усної заяви ОСОБА_3 від 28.08.2006 року, в якому остання повідомила про факт її
побиття 23.08.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2

На вказану заяву, як привід до порушення кримінальної справи, суд першої інстанції увагу не звернув, належну оцінку не
дав, а тому безпідставно прийшов до висновку про
відсутність приводів до порушення справи.

Згідно матеріалів кримінальної справи підставою для її порушення проти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали докази (показання потерпілої, свідка ОСОБА_4, висновки судово-медичної
експертизи, тощо) зібрані в ході досудового
слідства по кримінальній справі порушеній по факту спричинення ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесних
ушкоджень, які на думку апеляційного суду, в сукупності мають достатні дані, що вказують на наявність ознак злочину, передбаченого
ч.1 ст.122 КК України.

4

Однак суд першої інстанції розглядаючи скаргу не перевірив наявність підстав для порушення кримінальної справи та
всупереч вимог п.1 ч.12 ст.236-8 КПК
України, у судовому засіданні не дослідив матеріали, на
підставі яких було порушено справу.

Згідно ч.2
ст.236-7 КПК України скарга на постанову про порушення
кримінальної справи щодо особи може бути подана до суду особою, щодо якої було порушено кримінальну
справу, її захисником чи законним представником.

Вирішуючи скаргу ОСОБА_1 суд першої інстанції не взяв до уваги, що
сама ОСОБА_2 із відповідною скаргою на постанову
про порушення проти неї кримінальної справи до суду не зверталась. У зв'язку з чим, суд не мав права
вирішувати питання законності
порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.236-8 КПК України про відкриття провадження
за скаргою на постанову про порушення справи суддя протягом доби від дня надходження скарги до суду виносить постанову, копія якої направляється потерпілому або особі, за заявою
якої було порушено справу.

Всупереч
зазначених вимог ст.236-8 КПК України, суддя постанову
про відкриття провадження за скаргою на постанову про порушення справи потерпілій ОСОБА_3 не направляв, в судове засідання ця особа не викликалась, про час та місце розгляду справи не
повідомлялась, у зв'язку з чим було порушено її право давати пояснення з
приводу скарги ОСОБА_1

У зв'язку з численними порушеннями вимог кримінально-процесуального законодавства допущеними судом першої інстанції постанова від 02.04.2007 року є незаконною та
необгрунтованою, такою, що підлягає безумовному скасуванню.

Керуючись вимогами п.2 ч.2 ст.366 КПК України, апеляційний суд вважає за необхідне скасовуючи повністю постанову суду
першої інстанції на вирішення скарги ОСОБА_1 постановити свою ухвалу.

З урахуванням вищевикладених обставин, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова начальника СВ
Романівського РВ УМВС від 20.03.2007 року про порушення кримінальної
справи відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ч.1 ст.122 КК України є законною, підстави для її
скасування відсутні, скарга ОСОБА_1 є необгрунтованою, в її задоволенні
слід відмовити.

5

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.236-8, 365, 366, 382 КПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляцію
потерпілої ОСОБА_3
задовольнити частково.

Постанову
Романівського районного суду Житомирської області від 2 квітня 2007 року
скасувати.

Скаргу ОСОБА_1
про скасування постанови начальника СВ Романівського РВ УМВС України в Житомирській області від 20.03.2007 року про
порушення кримінальної справи проти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Матеріали кримінальної справи №050106/06 по обвинуваченню ОСОБА_1
та ОСОБА_2, надані апеляційному суду прокурором,
повернути в прокуратуру Романівського району.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.