Провадження №1-кп/639/383/15
Справа №639/6767/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0001239 внесене в ЄРДР 09 липня 2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Жовтневим районним судом м. Харкова 26 травня 2008 р. ухвалене рішення щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь його колишньої дружини, ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 25 відсотків від заробітної плати щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 09 червня 2008 р. Жовтневим районним судом м. Харкова видано виконавчий лист №2-3288/08 про стягнення аліментів з ОСОБА_5 , починаючи з 24 квітня 2008 р. до досягнення повноліття дитини. Однак, у період з 24 лютого 2011 р. по 01 липня 2015 р. ОСОБА_5 , з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , свідомо не здійснив жодної виплати та участі у її вихованні не приймав, матеріальну чи будь-яку іншу допомогу не надав, чим обмежував доньку у праві на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток. При цьому, ОСОБА_5 у вказаний період часу офіційно ніде не працевлаштувався, на облік до центру зайнятості не став, хоча мав постійний неофіційний заробіток (дохід), який повинен підлягати облікові при відрахуванні аліментів. Однак він, діючи умисно, свій заробіток приховував. ОСОБА_5 протягом більш ніж 4 роки злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_7 . В результаті вказаних дій виникла заборгованість по аліментам згідно розрахунку від 06 липня 2015 р., наданого Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції станом на 01 липня 2015 р. складає 61037 грв. 10 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та дав показання відповідно до наведеного вище. ОСОБА_5 вказав, що знав про свій обов`язок здійснювати виплати аліментів згідно рішення суду, але маючи заробіток умисно не виконував це рішення та грошові кошти на утримання дитини не перераховував.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила показання обвинуваченого та додала, що дитини народилася з поганим станом здоров`я, яке потягло за собою постійний нагляд та необхідність втручання лікарів. Ці обставини стали причиною розірвання шлюбу та усунення ОСОБА_5 від виконання своїх обов`язків як батька.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та достатність яких встановлена судом.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї провини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, а також правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності і істинності позиції останнього, а у зв`язку з цим, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дану справу в порядку ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла пояснили, що їм відомо про порядок оскарження судового рішення у випадку визнання обставин справи. Положення та вимоги ст. 349 КПК України судом роз`яснено учасникам судового засідання.

Частиною ч. 1 ст. 164 КК України передбачено кримінальну відповідальність за злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 . Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Статтею 27 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 р., яка ратифіковано Постановою ВР №789 ХІІ від 27 лютого 1991 р. передбачено, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В судовому засіданні вивчені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується, має неповнолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та принципами законності, справедливості, індивідуальності, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу винного, його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374, 378 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 164 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 2, 3ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання роботи чи навчання.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК Україні до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1