Справа № 429/2449/13-к
провадження 1-кп/429/164/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2013 Слов`яносербський
районний суд Луганської області в
складі:

головуючого судді
Мицик С.А.,

при секретарі судового засідання
Макушенко А.І.,

з участю прокурора
Черненко С.С.,

обвинуваченої
ОСОБА_1

потерпілого
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому
судовому засіданні кримінальне
провадження стосовно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в м.
Луганськ, громадянки України, із
середньою освітою, не одруженої, не
працюючої, раніше не судимої,
мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 по
обвинуваченню у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С
Т А Н О В И В :

08.09.2013р. приблизно о 15 год. 40 хв.
ОСОБА_1, знаходячись в домоволодінні
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, куди вона
була запрошена в гості, де
скориставшись відсутністю ОСОБА_2,
діючи з раптово виниклим умислом на
таємне викрадення майна ОСОБА_2,
виходячи з корисливих мотивів, з
житлового будинку таємно викрала
ноутбук останнього «НР-РrоВооk 4535S»
вартістю 1800 гривень та з місця скоєння
злочину зникла, звернувши викрадений
ноутбук на свою користь та
розпорядившись ним на свій розсуд, чим
заподіяла ОСОБА_2 матеріальний збиток
на вказану суму. Своїми умисними діями,
які виразились у таємному викраденні
чужого майна, ОСОБА_1 вчинила
кримінальне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 185 КК України.

Разом з обвинувальним актом прокурор
надіслав до суду угоду про примирення,
укладену в смт. Слов'яносербськ 27
вересня 2013 року, між потерпілим ОСОБА_2
та обвинуваченою ОСОБА_1 Із змісту
угоди вбачається, що слідчим СВ
Слов'яносербського РВ ГУМВС України в
Луганській області за погодженням із
старшим прокурором прокуратури
Слов'яносербського району 24 вересня 2013
року висунута підозра ОСОБА_1 у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185
КК України, а саме: таємне викрадення
чужого майна.

Підозрювана під час досудового
розслідування повністю визнала свою
винуватість у зазначеному діянні. При
цьому сторони погоджуються на
призначення покарання ОСОБА_1 у виді
штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Наслідки укладання та затвердження
означеної угоди згідно ст. ст. 473, 394, 424,
474, 476 КПК України та ст. 389-1 КК України
оговорені сторонами.

Обвинувачена ОСОБА_1 суду пояснила,
що права, надані їй законом у зв'язку з
укладенням угоди про примирення
розуміє; з наслідками укладення та
затвердження угоди обізнана; характер
обвинувачення та його суть їй
зрозумілі; обраний вид покарання, який
застосовується до неї у разі
затвердження угоди, з нею узгоджено та
є цілком зрозумілим; свою вину у
вчиненні кримінального
правопорушення, а саме, в таємному
викраденні чужого майна за ч.1 ст. 185 КК
України, визнала повністю.

Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що
права, надані йому законом у зв'язку з
укладенням угоди про примирення він
розуміє; з наслідками укладення та
затвердження угоди обізнаний.

Прокурор не заперечував проти
затвердження угоди та просив суд її
затвердити.

Суд не вправі перевіряти фактичні
обставини вчиненого обвинуваченим
правопорушення, так як не здійснює
оцінку доказів у кримінальному
провадженні під час проведення
підготовчого судового засідання,
виходячи з того, що межі розгляду
встановлюються лише змістом угоди про
примирення.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК
України, сумніву у добровільності та
істинності позиції обвинуваченого не
встановлено. Суд, переконаний, що
укладення угоди про примирення є
добровільним і не вбачає необхідності
витребовувати додаткові документи та
викликати в судове засідання інших
осіб і опитувати їх, обмежуючись
наданими суду доказами у підготовчому
провадженні.

Ухвалюючи вирок, суд приходить до
висновку, що мало місце діяння, у
вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1,
склад кримінального правопорушення -
таємне викрадення чужого майна, вказує
на кваліфікацію діяння за ст. 185 ч. 1 КК
України, обвинувачена визнала свою
вину повністю.

При призначенні покарання
обвинуваченому суд враховує, що
узгоджені сторонами в угоді про
примирення вид і міра покарання
відповідають загальним правилам
призначення кримінальних покарань та
розміру призначеного покарання, які
встановлені Кримінальним Кодексом
України. Злочин, вчинений
обвинуваченим за ч. 1 ст. 185 КК України,
відповідно до ст. 12 КК України, є
злочином середньої тяжкості.

Досліджуючи дані про особу
обвинуваченого, суд, враховує, що
ОСОБА_1 раніше не судима, свою вину в
скоєнні злочину визнала повністю,
вчинила злочин середньої тяжкості.

При вирішенні питання про
відповідність угоди вимогам ст. 471 КПК
України, суд враховує, що умови Угоди
про примирення не суперечать вимогам
цього кодексу, правова кваліфікація
дій кримінального правопорушення
вірна, умови угоди відповідають
інтересам суспільства та не порушують
прав, свобод, чи інтересів сторін або
інших осіб, не встановлені підстави
вважати, що укладення угоди не було
добровільним.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при
прийнятті рішення у підготовчому
судовому засіданні суд має право,
зокрема, затвердити угоду.

З врахуванням вищенаведеного, суд
приходить до висновку про затвердження
угоди про примирення між потерпілим та
обвинуваченим.

Згідно ст. 65 КК України у випадку
затвердження вироком угоди про
примирення, суд призначає покарання,
узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд вважає, що
виправленню та перевихованню
обвинуваченої ОСОБА_1 може сприяти
покарання, узгоджене сторонами угоди
про примирення, у виді штрафу у розмірі
50 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Цивільний позов у кримінальному
провадженні не заявлявся.

Питання щодо розподілу
процесуальних витрат вирішити згідно
ч.2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити
відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК
України, суд

З А С
У Д И В :

Затвердити угоду від 27 вересня 2013
року у кримінальному провадженні,
внесеному в реєстр досудових
розслідувань за №0001218 між
потерпілим ОСОБА_2 та обвинуваченою
ОСОБА_1 про примирення за ст.185 ч. 1 КК
України.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, і
призначити узгоджене сторонами
покарання у виді штрафу у розмірі
п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 850
грн.(вісімсот п'ятдесят гривень) на
користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 процесуальні
витрати на проведення
судово-товарознавчої експертизи в
сумі 489,44 грн. (чотириста вісімдесят
дев'ять гривень 44 коп.) на користь
держави.

Речовий доказ у справі: ноутбук
«НР-РrоВооk 4535S» в корпусі сірого та
чорного кольору, з діагоналлю екрану
15,6, що знаходиться на зберіганні у
ОСОБА_2 - повернути ОСОБА_2.

Залишити запобіжний захід, обраний
ОСОБА_1 у вигляді особистого
зобов'язання, до набрання вироком суду
законної сили.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Луганської області
через Слов'яносербський районний суд
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення з підстав, передбачених
ст.394 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченому
та прокурору.

Учасники судового провадження мають
право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Мицик
С.А