Справа № 495/6396/14-к

ВИРОК
31.01.2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі : головуючого одноособово судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шабо Білгород - Дністровського району Одеської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.01.2012 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, постановою Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 09.08.2012 року, відповідно до ч.2 ст.78 КК України направлений для відбування призначеного покарання, звільнений 30.04.2014 року по відбуттю призначеного покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
04.07.2014 року, приблизно о 14 годині, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, знаходячись на автостанції, розташованій по вул. Ізмаїльська в м. Білгород-Дністровському Одеської області, шляхом зловживання довірою, що виразилося в переконанні потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він раніше був знайомий та підтримував товариські відносини, в обов`язковості передачі йому мобільного телефону «Prestigio PAP 4055» для здійснення телефонного дзвінка в особистих потребах, а також викликавши у неї впевненість у поверненні мобільного телефону після здійснення дзвінка, тобто увівши в оману потерпілу щодо подальших його дій стосовно вищевказаного мобільного телефону, заволодів мобільним телефоном «Prestigio PAP 4055» (S/N: НОМЕР_1 ) вартістю 999 гривень, із захисною плівкою, вартістю 59 гривень, з картою пам`яті об`ємом 16 Gb, вартістю 199 гривен та сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Life», вартістю 10 гривень, на рахунку якої грошей не було, що належать на праві приватної власності ОСОБА_7 , чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1267 гривень, після чого з місця скоєння правопорушення втік і надалі розпорядився вказаним майном на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, пояснив суду, що дійсно 04.07.2014 року, приблизно о 14 годині, він, знаходячись на автостанції, розташованій по вул. Ізмаїльська в м. Білгород-Дністровському Одеської області, шляхом зловживання довірою, що виразилося в переконанні потерпілої ОСОБА_7 , з якою він раніше був знайомий, передати йому мобільного телефону «Prestigio PAP 4055» для здійснення телефонного дзвінка в особистих потребах. Після здійснення дзвінка, з місця скоєння правопорушення втік і надалі розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Цивільний позов потерпілої на суму 1267 визнав у повному обсязі. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення. Просив розглянути провадження відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_6 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.
Обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом , дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_6 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ст. 190 ч.2 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує : суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику, раніше притягується до кримінальної відповідальності, після звільнення 30.04.2014 року з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову, повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, не працює, не одружений, на утримані неповнолітніх дітей немає, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.
У ході досудового слідства потерпіла ОСОБА_7 заявила цивільний позов, а саме: матеріальний збиток у сумі 1267 грн. З урахуванням досліджених доказів суд вважає, що позов (матеріальний) потерпілої ОСОБА_7 підлягають задоволенню повністю.
Вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 компенсацію матеріальної шкоди в сумі 1267 грн., оскільки обвинувачений у судовому засіданні цивільний позов, заподіяння потерпілій матеріальної шкоди обвинуваченим, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Приймаючи рішення про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди, суд враховує представлені потерпілою докази. Крім того, суд бере до уваги матеріальне становище обвинуваченого (а.с.7).
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, і на підставі санкції даної статі призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 компенсацію матеріальної шкоди в сумі 1267 грн. (а.с.7).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області .
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Суддя : ОСОБА_1