справа № 462/2376/13-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3
та обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, безпартійного, неодруженого, не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судженого 07 березня 2003 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з умовно-достроковим терміном на 2 роки: 28 січня 2008 року Галицьким районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі: 22 серпня 2011 року Залізничним районним судом м. Львова за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту: 15 травня 2012 року Галицьким районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, покарання відбув повністю,

за ст. 395 КК України, суд,

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2013 року обвинуваченому ОСОБА_4 оголошена ухвала Миколаївського районного суду м. Львова від 14 лютого 2013 року, якою ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд та зобов`язано його в триденний термін, тобто до 18 лютого 2013 року прибути до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та зареєструватися у Залізничному РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, а також попереджено про кримінальну відповідальність за порушення ним правил адміністративного нагляду і несвоєчасне прибуття до вказаного місця проживання, що було посвідчено його підписом. Проте обвинувачений ОСОБА_4 з метою ухилення від адміністративного нагляду без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання не прибув та не з`явився для реєстрації в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України та під час перевірки працівниками міліції, які здійснюють нагляд не перебував за місцем свого проживання, умисно порушив систему тимчасових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами внутрішніх справ.
26 березня 2013 року між прокурором прокуратури Залізничного району м. Львова ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ст. 395 КК України у виді двох місяців арешту.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримавши угоду про визнання винуватості, повністю визнав свою свою винність у вчиненні злочину передбаченого ст. 395 КК України та пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також наслідки затвердження угоди.
На підставі повного визнання своєї винності обвинуваченим та матеріалів досудового слідства, об`єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає повністю доведеним факт скоєння злочину та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 395 КК України, так як він не прибув без поважних причин до 18 лютого 2013 року до місця проживання на АДРЕСА_1 , оскільки щодо нього встановлено адміністративний нагляд у зв`язку із звільненням з місць позбавлення волі.
Прокурор, в підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.
Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором прокуратури Залізничного району м.Львова ОСОБА_3 відповідає вимогам ст.ст. 471, 473 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором відповідає ст. 395 КК України, обвинувачений цілком розуміє права визначені ст. 474 КПК України, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, а тому суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором прокуратури Залізничного району м.Львова ОСОБА_3 , із призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, визначеного в угоді про визнання винуватості, а саме двох місяців арешту.
Запобіжний захід, враховуючи особу обвинуваченого та тяжкість злочинних діянь, слід обрати тримання під вартою після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 394, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

затвердити угоду про визнання винуватості від 26 березня 2013 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором прокуратури Залізничного району міста Львова ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 395 КК України та обрати йому покарання у виді 2 /двох/ місяців арешту.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 обрати тримання під вартою, після набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного взяття під варту.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1
Копія вірна.

Суддя: ОСОБА_1