Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 1-96/ 2010 року
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 червня 2010 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Гриб М.В.,

при секретарі Непокупній Л.М.

з участю прокурора Жага Е.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ніде не працюючого, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, маючого на своєму утриманні одну неповнолітню дитину, не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України , суд-

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2008 року, близько 13 години 20 хв, керуючи, в силу виконання своїх трудових обов»язків, автомобілем САЗ 3507, шассі №1196104, транзитний номер 17 АВ 8220 (транзитний номер уточнено в судовому засіданні) , що належав Малому приватному підприємству «Град», підсудний ОСОБА_1 на перехресті вулиць Гоголя і Миргородських Дивізій міста Миргорода при виїзді із другорядної на головну дорогу в порушення п.10.1, 16.11 та 2.1 розділу 33 ПДР перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу велосипедисту ОСОБА_2, що приближався до вказаного нерегульованого перехрестя по головній дорозі і допустив з ним зіткнення . В результаті згаданої ДТП потерпілий ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх спричинення у вигляді перелому потиличної кістки та перелому основи черепа, забою головного мозку середнього ступеню тяжкості, травматичного субарахноїдального крововиливу, перелому 3-6 ребер зправа, забійної рани голови.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, не заперечував своєї вини у порушенні ним правил дорожнього руху, в наслідок яких потерпілий ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Крім цього вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину також підтверджується:

· показаннями потерпілого ОСОБА_2 про те, що 19 червня 2008 року, близько 13 год 20 хв. він їхав велосипедом по вул.. Гоголя, що була головною по відношенню вулиці Миргородських дивізій. На перехресті вказаних вулиць на нього наїхав автомобіль САЗ 3507, що виїхав із вулиці Миргородських дивізій, під керуванням підсудного ОСОБА_1 В наслідок ДТП він зазнав тяжких тілесних ушкоджень;

· протоколами огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та огляду і перевірки технічного стану транспортних засобів від 19 06.2008 року на а.с. 19-25, якими підтверджується, що ДТП мала місце 19.06.2008 року на перехресті вулиць Гоголя і Миргородських Дивізій в м. Миргороді, на велосипеді виявлені сліди лакофарбового нашарування синього кольору від автомобілі САЗ 3507, а на правому передньому крилі та ободі правої передньої фари вказаного автомобіля виявлені подряпини та сліди деформації, що вказує на взаємне механічне контактування вказаних транспортних засобів;

- висновками судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_2 на а.с.103, якими підтверджується , що в наслідок ДТП останньому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх спричинення у вигляді перелому потиличної кістки та перелому основи черепа, забою головного мозку середнього ступеню тяжкості, травматичного субарахноїдального крововиливу, перелому 3-6 ребер зправа, забійної рани голови;

· висновками автотехнічної експертизи на а.с. 104-106, відповідно яких діяння ОСОБА_1 в ДТП не відповідали вимогам п.п. 10.1, 16.11 та п.2.1 розділу 33 ПДР і вказані порушення з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з наступившими наслідками. Підсудний ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом дотримання вимог п.п. 10.1, 16.11, 2.1 розділу 33 ПДР, якими встановлено:

*п. 10.1 ПДР „ Перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

*п. 16.11 ПДР „ На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїздних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху».

* п.2.1 розділу 33 ПДР виконуючи вимогу дорожнього знаку «Дати дорогу», «водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під»їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі…»;

- Свідченнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що станом на 19.06.2008 року вони працювали відповідно директором і механіком Малого приватного підприємства «Град». В той же день автомобіль САЗ- 3507, яким керував підсудний ОСОБА_1, знаходився у правомірному володінні вказаного підприємства і виконував роботи за нарядом згаданого підприємства. Однак із вини механіка ОСОБА_4 на ньому помилково був встановлений транзитний номер 17 АВ 8221, тоді як фактично автомобілю САЗ 3507, номер шассі 1196104, було видано державний транзитний номер 17 АВ 8220. Тому правильний державний номер автомобіля, яким керував ОСОБА_1 під час вчинення злочину був 17 АВ 8220.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_1. у вчиненні злочину доведеною повністю.

Порушення ОСОБА_1 правил безпеки дорожнього руху спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_2 а тому його діяння суд вважає необхідним кваліфікувати за ст. 286 ч.2 КК України .

При обранні міри покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер діянь підсудного, відомості про його особу, що характеризується позитивно.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудного, суд не вбачає.

Обставинами, що помякшують його покарання, суд визнає те, що він раніше не судимий, свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, на своєму утриманні має одну неповнолітню дитину, та сина студента, приймав міри до відшкодування заподіяної ним шкоди потерпілому, потерпілий ОСОБА_2 не наполягає на його суворому покаранні.

Приймаючи до уваги можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, суд засуджуючи його до позбавлення волі, вважає можливим звільнити його від покарання в частині основної міри покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи характер допущених підсудним порушень ПДР та приймаючи до уваги тяжкість наслідків допущеного ним ДТП, суд вважає необхідним застосувати до нього додаткову міру покарання у вигляді позбавлення його прав керування транспортними засобами.

Заявлений по справі до ОСОБА_1 цивільний позов прокурора в інтересах держави на суму 1807 грн 98 коп (за стаціонарне лікування потерпілого від злочину у Миргородській ЦРЛ) суд вважає підлягаючим повному задоволенню на підставі ст. 1206 Цивільного кодексу України, оскільки він підтверджується довідкою розрахунком фактичних витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 на а.с.70 та встановленими судом обставинами справи.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначити йому покарання 4 роки позбавлення волі з позбавленням його права керувати транспортними засобами строком на 3 роки..

Відповідно ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2-річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_1. в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та періодично зявлятися в ці органи для реєстрації.

Додаткову міру покарання у вигляді позбавлення прав керування транспортними засобами виконувати самостійно з часу набрання вироком чинності.

Міру запобіжного заходу у відношенні засудженого ОСОБА_1 залишити попередню підписку про невиїзд.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави в особі Фінансового управління Миргородської районної державної адміністрації в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого -1807 грн 98 коп.

Речові докази по справі: велосипед, що зберігається на штраф майданчику Миргородського МВ (а.с.39) передати за належністю потерпілому ОСОБА_2, а автомобіль САЗ-3507 транзитний номер 17 АВ 8220 залишити у власності МПП «Град»

Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд через Миргородський міськрайонний суд в 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: М.В. Гриб