АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №
Головуючий по 1 інстанції ДЕМЧЕНКО B.C.
Доповідач в апеляційній інстанції КОЛОДНИЦЬКИЙ Е.Й.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2007
р. Колегія суддів
судової палати в
кримінальних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого КОЛОДНИЦЬКОГО Е.Й.

суддів ЯТЧЕНКА М.О.,
ШВИДКОГО Д.М.

за участю прокурора
ГРИШАНОВОЇ Н.Д.

розглянувши
кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1,
на вирок Звенигородського
районного суду від 15 листопада
2006 року,
яким

ОСОБА_1, не працюючий, раніше двічі судимий, -

засуджений за ст..
185 ч. З КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6
місяців.

На підставі ст..
71 ч. 1 КК
України до покарання за цим вироком частково приєднано не відбуте покарання у
виді 6 місяців
позбавлення волі і остаточно ОСОБА_1 визначено 4 роки позбавлення волі.

Вирішена доля речових доказів.

ОСОБА_1 засуджений за те, що 27 вересня 2006 року о 1 год. ночі у м.
Звенигородка металевим прутом зірвав замки літньої кухні домоволодіння ОСОБА_2
АДРЕСА_1, проник у
літню кухню, де викрав гроші та майно потерпілої ОСОБА_2, загальною
вартістю 908 грн. і
втік.

В апеляції та доповненні до неї засуджений ОСОБА_1, визнаючи
свою вину у скоєнні злочину по даній справі вказує на те. що він скоїв ще й
інший злочин 2.09.2006 року, а
саме крадіжку, про що заявляв в судовому засіданні. В доповненні до апеляції
ОСОБА_1 не визнає свою вину, вказує на те, що злочин 27.09.2006 року у ОСОБА_2
вчинив не він, а інша особа.

Просить скасувати вирок і направити справу на додаткове
розслідування для об'єднання з іншою справою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення
апеляції без задоволення, а вироку без зміни, перевіривши матеріали справи
колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Винність засудженого ОСОБА_1у вчиненні злочину, з який
він засуджений, доведена як показами самого ОСОБА_1на досудовому слідстві і в
судовому засіданні, в яких він

2

визнавав свою вину у скоєнні крадіжки майна у потерпілої
ОСОБА_2 та його поясненнями в першій апеляційній скарзі, де він також визнавав
свою вину в крадіжці майна у ОСОБА_2 при обставинах, встановлених судом, так і
показами потерпілої ОСОБА_2, протоколами огляду місця події та добровільної
видачі викраденого майна засудженим ОСОБА_1, протоколом відтворення обстановки
і обставин події за участю ОСОБА_1, який на місці показав, як він вчинив
злочин, висновком товарознавчої експертизи про вартість викраденого майна.

Дії винного ОСОБА_1правильно кваліфіковані судом за ст.. 185 ч. З КК України.

Міра покарання засудженому призначена відповідно до вимог
ст.. 65 КК
України. Судом врахована тяжкість злочину, пом'якшуючі покарання обставини і
дані, які посередньо характеризують особу винного.

Поскільки ОСОБА_1 вчинив злочин під час відбування
покарання за попереднім вироком, суд обґрунтовано застосував правила ст.. 71 КК України і
приєднав частково не відбуте покарання.

Доводи ОСОБА_1про те, що він не вчиняв злочин 27.09.2006 р. і навпаки
вчинив інший злочин 2.09.2006
року перевірялися судом і свого підтвердження не знайшли. Суд з цього
питання прийняв вмотивовану постанову(а. с. 81). Якщо при додатковій перевірці
прокурор чи органи міліції встановлять причетність ОСОБА_1до скоєння іншого
злочину, то дана кримінальна справа і вирок по ній не перешкоджають притягти
ОСОБА_1до кримінальної відповідальності за скоєння іншого злочину.

По даній справі у ОСОБА_1було вилучено викрадене у
ОСОБА_2 27.09..2006 року майно і крім показів про викрадення цього майна саме
ОСОБА_1 інших пояснень ОСОБА_1 не давав і інших обставин скоєння цього злочину
по справі не встановлено. Тому посилання ОСОБА_1на те, що він не вчиняв
крадіжку у ОСОБА_2 є безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст.. 362, 366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
вирок Звенигородського районного суду від 15
листопада 2006 року
щодо засудженого ОСОБА_1 -
без зміни.

Суддя