№ 207/5386/14-к
№ 1-кп/207/89/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження за звинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. ім. Докучаєва, Уріцького району Кустанайської області Казахстан, громадянки України, освіта середня спеціальна, пенсіонерки, вдови, раніше не судимої, яка неповнолітніх дітей не має, зареєстрована і проживає у АДРЕСА_1 , звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_5 12.09.2014 року приблизно о 20.00 год., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , в ході сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень піддала потерпілого ОСОБА_6 побиттю, завдавши йому один удар дерев`яною палкою по голові з права.

В результаті дій обвинуваченої ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи №1267-Е від 17.11.2014 p. були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: втисненого перелому передньої стінки лобної пазухи лобної кістки праворуч з відповідним синцем та раною на обличчівідносяться до середнього ступеня тілесних пошкоджень, як зазвичай викликаюче тривалий розлад здоров`я терміном більше 21 дня / строк зрощення кісткової тканини становить понад 21-ну добу (п.п. 2.2.2. Наказ №6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у скоєному, пояснила, що з потерпілим ОСОБА_7 проживають у одному будинку по АДРЕСА_1 , поділеному на двох господарів вона з сином мешкає у одній половині, а потерпілий у іншій; потерпілий доводиться їй братом і вказаний будинок вона та потерпілий успадкували після смерті матері, а потім поділили у судовому порядку. У звязку з поділом спадщини між ними склалися неприязні стосунки, потерпілий вживає спиртне та постійно провокує сварки з нею та її сином, поводиться агресивно. Під час однієї такої сварки 12.09.2014 року ввечері вона почула шум на вулиці, потерпілий кликав її сина і син пішов до нього, потерпілий був у нетверезому стані, тому вона схватила дерев`яну палку, коли побачила, що потерпілий може завдати тілесних ушкоджень сину, вдарила потерпілого цією палкою по голові, після чого він закрив обличчя руками і побіг у свій двір. Про допомогу її не просив, розуміє, що своїми діями завдала серйозних ушкоджень потерпілому, нанесла удар потерпілому, так як боялася, що він завдасть шкоди її сину, розкаюється у вчиненому, цивільний позов потерпілого визнає в межах заявленої матеріальної шкоди, підтвердженої документами про витрати, просить не призначати їй суворого покарання, обіцяє у майбутньому не вчиняти будь-яких правопорушень.
Крім повного визнання своєї провини обвинуваченою ОСОБА_5 її вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів:
· потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що дійсно між ним та обвинуваченою і її сином неприязні стосунки, вважає, що обвинувачена вчинила з ним несправедливо при поділі спадщини, внаслідок цього вони опинилися сусідами по одному будинку, поділеному на дві частини, іноді виникають конфлікти. Вважає, що причиною конфліктів є поведінка обвинуваченої та її сина. 12.09.2014 року в вечірній час доби знаходився у себе на подвір`ї і жбурнув у сарай на подвірї обвинуваченої яблуко, щоб не заходити на її ділянку, зробив це для того, щоб до нього вийшов ОСОБА_8 син обвинуваченої, так як хотів поговорити з ним з приводу супутникової антени на даху будинку; ОСОБА_8 вийшов до нього і почав висловлюватись нецензурно, виник конфлікт, який перешов у фізичну боротьбу, під час якої у якийсь момент підбігла обвинувачена і вдарила його палицею по голові; відчувши сильний біль, він побіг у свій двір та викликав швидку допомогу. Вважає, що діями обвинуваченої йому завдано як матеріальної шкоди, що полягає у витратах на лікування в сумі 1951 грн., так і моральної шкоди, яку він оцінює у 10000 грн., всього просить стягнути на його користь 11951 грн. Усього підтверджено документами витрати на лікування на суму 451 гн. 06 коп.;
· показами свідка ОСОБА_9 , який у судовому засіданні пояснив, що є сином обвинуваченої, потерпілий його рідний дядько; 12.09.2014 року ввечері вдома між ним та дядьком виник конфлікт, вважає, що винен потерпілий, так як він, будучи нетверезим, кидав яблуками у двері сараю на їх подвірї, нецензурно висловлювався; коли він вийшов до потерпілого, між ними почалася сутичка з застосуванням сили, мати почула це і підійшла до них, в руках у неї бачив дерев`яну палицю, що було потім не бачив, так як стояв спиною до неї, але дядько схватився руками за око і побіг у свій двір, а він з матір`ю повернулись до свого двору;

· протоколом слідчого експерименту від 18.11.2014 року з фототаблицями, під час якого потерпілий розповів про обставини вчинення злочину та показав яким чином нанесені йому тілесні ушкодження (л.с.29-32);
· висновками експерта № 1267-Е від 14.11.2014 року та № 1300-Е від 21.11.2014 року, згідно з якими знайдені у потерпілого ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: втисненого перелому передньої стінки лобної пазухи лобної кістки праворуч з відповідним синцем та раною на обличчівідносяться до середнього ступеня тілесних пошкоджень, як зазвичай викликаюче тривалий розлад здоров`я терміном більше 21 дня / строк зрощення кісткової тканини становить понад 21-ну добу (п.п. 2.2.2. Наказ №6, МОЗ України від 17.01.1995 року), могли виникнути при взаєморозташуванні потерпілого та обвинуваченої і за механізмом, вказаним у протоколі слідчого експерименту (л.с.24, 34).
· квитанціями про витрати на обстеження та лікування потерпілого (л.с.19).
Виходячи з зібраних у справі доказів, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_4 в нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, повністю доведеною і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 122 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд враховує обставини та тяжкість скоєного, особу обвинуваченої, яка раніш не судима, даних про її негативну характеристику або знаходження на обліку нарколога чи психіатра немає; як обставини, котрі пом`якшують її вину, суд вважає те, що обвинувачена щиросердно розкаялася, тому суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді обмеження волі, але у відповідності до ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково, виходячи з вимог ст. ст. 23, 1166 Цивільного кодексу України, вимог співмірності та розумності при визначенні моральної шкоди, стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 451 грн. 06 коп., у відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373- 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винною у скоєнні злочину за ч. 1 ст. 122 КК України і призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання, якщо вона в період іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_5 не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком чинності не обирати.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з засудженої ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 451 грн. 06 коп., у відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1