Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

головуючого Суржка А.В.,

суддів: Франтовської Т.І., Лагнюка М.М.,

секретаря судового засідання Петрика
В.В.,

за участю прокурора Кравченко Є.С.,

розглянула в судовому засіданні в м.
Києві 22 травня 2014 року матеріали
кримінального провадження відносно
ОСОБА_1, внесеного до Єдиного реєстру
досудових розслідувань за № 0000013
за касаційною скаргою захисника ОСОБА_2
на вирок Приморського районного суду
міста Одеси від 3 липня 2013 року та
ухвалу Апеляційного суду Одеської
області від 12 вересня 2013 року.

Вироком Приморського районного суду
міста Одеси від 3 липня 2013 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, таку,
що не має судимості,

засуджено: за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205 КК
України до покарання у виді штрафу у
розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, що становить 51000 грн.;
за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до
покарання у виді штрафу в розмірі 11250
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 191250 грн., з
позбавленням права обіймати почади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських
обов'язків, строком на 1 рік, з
конфіскацією всього майна, яке є
власністю засудженої, на підставі ст. 70
КК України, за сукупністю злочинів,
шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим, ОСОБА_1
визначено остаточне покарання у виді
штрафу в розмірі 11250 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, що
становить 191250 грн., з позбавленням
права обіймати посади, пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих
та адміністративно-господарських
обов'язків, строком на 1 рік, з
конфіскацією всього майна, яке є
власністю засудженої.

Цим же вироком
вирішені питання щодо стягнення
судових витрат та долі речових доказів
у справі.

За обставин встановлених судом першої
інстанції та детально наведених у
вироку ОСОБА_1 у січні 2009 року,
знаходячись у місті Одесі,
переслідуючи корисливу мету, за
грошову винагороду, надала згоду особі,
матеріали стосовно якої виділені в
окреме провадження, зареєструвати на
своє ім'я фіктивне підприємство. З
метою втілення своїх злочинних
намірів, бажаючи одержати винагороду
за пособництво в створенні фіктивного
суб'єкта підприємницької діяльності,
усвідомлюючи протиправність своїх дій
і діючи навмисно, 23 січня 2009 року,
знаходячись у приміщенні приватного
нотаріуса Одеського міського
нотаріального округу, підписала
заздалегідь підготовлену довіреність,
відповідно до якої вона уповноважила
ОСОБА_6 бути її представником з питань
реєстрації в державних органах ПП
«Оптімус-Трейд».

В подальшому в період з 23 січня 2009 року
по 27 травня 2009 року, ОСОБА_1, без наміру
займатися підприємницькою діяльністю,
підписала заздалегідь підготовлені
ОСОБА_6 усі необхідні документи для
реєстрації та діяльності підприємства
«Оптімус-Трейд» та призначила себе на
посаду директора зазначеного
підприємства. На підставі підписаних
ОСОБА_1 статутних документів,
виконавчим комітетом Одеської міської
ради зареєстровано статут ПП
«Оптімус-Трейд» та до єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України внесено відомості
стосовно ПП «Оптімус-Трейд».

Діючи як пособник у фіктивному
підприємництві, у приватного нотаріуса
підписала заздалегідь підготовлені
ОСОБА_6 картки із зразками підписів і
відбитком печатки ПП «Оптімус-Трейд»
для їх подальшого надання в АКБ
«Укрсиббанк», Одеську філію АКБ
«Форум» та ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт»
для відкриття розрахункових рахунків
підприємства та в зазначених банках
відкрила розрахункові рахунки.

Після реєстрації в державних органах
ПП «Оптімус-Трейд» та відкриття
рахунків в банківських установах
ОСОБА_1, розуміючи те, що здійснювати
заявлену у статуті
фінансово-господарську діяльність та
працювати на посаді директора вона не
буде, передала статутні та
реєстраційні документи ПП
«Оптімус-Трейд» та печатку
підприємства ОСОБА_6, для їх передачі
особі, матеріали стосовно якої
виділені в окреме провадження. Тобто
діяла як пособник у здійсненні
фіктивного підприємства ПП
«Оптімус-Трейд» з метою прикриття
незаконної діяльності.

Проводячи незаконну діяльність ПП
«Оптімус-Трейд» під прикриттям
підприємства документально оформляли
неіснуючі операції з продажу товарів
(робіт, послуг), після чого такі
документи передавалися замовникам
«послуг» (підприємствам-контрагентам)
для їх відображення у бухгалтерському
та податковому обліках з метою
незаконного формування податкового
кредиту і валових витрат, заниження
своїх податкових зобов'язань з податку
на додану вартість та податку на
прибуток.

Після здійснення зазначених вище дій,
ОСОБА_1 у 2009 році усвідомлюючи, що ПП
«Оптімус-Трейд» створене нею без мети
здійснення підприємницької
діяльності, розуміючи, що в результаті
незаконної діяльності цього
фіктивного підприємства буде
заподіяно шкоду державним або іншим
інтересам, діючи умисно із користі, як
пособник особі, матеріали справи
стосовно якої виділені в окреме
провадження, та іншим невстановленим
особам у здійсненні незаконної
діяльності, яка полягала у сприянню
підприємствам «реального» сектору
економіки в мінімізації ними своїх
податкових зобов'язань, що підлягають
сплаті до бюджету держави, а також
переведення безготівкових грошових
коштів у готівку, та навпаки,
використовуючи реквізити фіктивного
підприємства ПП «Оптімус-Трейд», що
призвело до фактичного ненадходження
до бюджету держави податку на додану
вартість на суму 2.198.859 грн., що є
особливо великим розміром.

ОСОБА_1, як пособник, усвідомлюючи
протиправність своїх дій, бажаючи
отримати винагороду, сприяла
організатору злочину в навмисному
ухиленні від сплати податків.
Неодноразово приходила у приміщення
АКБ «Укрсиббанк» в м. Одесі по вул.
Буніна, 22, де за вказівкою особи,
матеріали стосовно якої виділені в
окреме провадження, підписувала чекові
книжки, по яким в період квітень -
вересень 2009 року зняті грошові кошти на
загальну суму 52.293.000 грн. Неодноразово
приходила у приміщення Одеської філії
АКБ «Форум», де підписувала чекові
книжки по рахунку ПП «Оптімус-Трейд»,
по яким в період травня 2009 року зняті
грошові кошти на загальну суму 1.370.000
грн. У приміщені ВАТ «АТ «Бізнес
Стандарт» в м. Одесі по вул.
В.Арнаутська, 3-а, оф. 109, підписувала
чекові книжки по рахунку ПП
«Оптімус-Трейд», по яким в період
вересня-жовтня 2009 року зняті грошові
кошти на загальну суму 3.600.000 грн.

Загальна сума, яку було знято по
грошовим чекам підписаним ОСОБА_1 і
передано невстановленим особам або
посадовим особам
підприємств-контрагентів, за
виключенням відсотків за отримані
послуги, складає 57.263.000 грн.

Грошові кошти по вказаним чекам
знімалися нібито на закупівлю
сільськогосподарської продукції,
однак документів, що підтверджують
закупівлю сільськогосподарської
продукції ПП «Оптімус-Трейд»,не існує.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 12 вересня 2013 року вирок
щодо засудженої ОСОБА_1 залишений без
зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2 в
інтересах засудженої ОСОБА_1 порушує
питання про зміну оскаржуваних судових
рішень в частині призначеного
покарання у зв'язку з неправильним
застосуванням закону про кримінальну
відповідальність та невідповідністю
призначеного покарання тяжкості
скоєного злочину та особі засудженої
внаслідок суворості. Зазначає, що суди
першої та апеляційної інстанцій
призначили покарання без урахування
положень ст. 53 КК України та Закону
України від 15 листопада 2011 року № 4025-VI
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів щодо гуманізації
відповідальності за правопорушення у
сфері господарської діяльності», що
має зворотну дію в часі, оскільки
пом'якшує кримінальну
відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора, який просив касаційну
скаргу захисника задовольнити
частково, оскаржувані судові рішення
скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляду, оскільки вважає, що
за встановлених судом першої інстанції
обставин, кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.
5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України є
безпідставною, перевіривши матеріали
кримінального провадження й
обговоривши доводи апеляційної скарги
захисника, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга
захисника не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні злочинів,
передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст.
27, ч. 3 ст. 212 КК України та кваліфікація
її дій, як пособництво у створенні
фіктивного суб'єкта підприємницької
діяльності з метою прикриття
незаконної діяльності, що заподіяло
велику матеріальну шкоду державі, а
також пособництво у навмисному
ухиленні від сплати податків, зборів,
інших обов'язкових платежів, що входять
в систему оподаткування, введених у
встановленому законом порядку, що
призвело до фактичного ненадходження
до бюджету коштів в особливо великих
розмірах, ґрунтується на доказах,
зібраних у встановленому законом
порядку, яким суди першої та
апеляційної інстанції дали належну
оцінку.

Твердження прокурора про невірну
кваліфікацію дій засудженої за ч. 5 ст.
27, ч. 3 ст. 212 КК України є безпідставним
та спростовується матеріалами
кримінального провадження, а тому до
уваги колегією суддів не приймається.
Вина ОСОБА_1 і правильність
кваліфікації її злочинних дій у
касаційній скарзі не оскаржується.

Доводи касаційної скарги захисника про
неправильне застосування
кримінального закону в частині
призначеного засудженій покарання,
суперечать вимогам кримінального
закону.

Так, 17 січня 2012 року набрав чинності
Закон України від 15 листопада 2011 року
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
гуманізації відповідальності за
правопорушення у сфері господарської
діяльності», яким до ч. 3 ст. 212 КК
України внесено зміни, згідно з якими
основним покаранням замість
позбавлення волі визначено штраф у
розмірі від п'ятнадцяти до двадцяти
п'яти тисяч неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про
кримінальну відповідальність, що
пом'якшує кримінальну
відповідальність, має зворотну дію у
часі, тобто поширюється на осіб, які
вчинили відповідні діяння до набрання
таким законом чинності.

У зв'язку з цим, при вирішенні питання
про вид основного покарання, яке
призначено ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 212 КК
України, суд вірно виходив з вимог ч. 1
ст. 5 КК України про зворотну дію закону,
який пом'якшує кримінальну
відповідальність, у часі, що
поширюється на осіб, які вчинили
відповідні діяння до набрання таким
законом чинності, та визначив його у
виді штрафу.

В даному випадку, штраф, незалежно від
його розміру, у відповідності з
принципом побудови покарань, який
закріплений у ст. 51 КК України, є менш
суворим видом покарання, ніж
позбавлення волі, а тому при вирішенні
питання про розмір штрафу судом першої
інстанції вірно враховано вимоги ч. 2
ст. 53 КК України.

Колегія судді вважає, що призначене
засудженій ОСОБА_1 покарання за
сукупністю інкримінованих їй злочинів
відповідає вимогам ст. 65 КК України, є
необхідним і достатнім для її
виправлення та попередження скоєння
нових злочинів.

Суд апеляційної інстанції належним
чином перевірив усі доводи апеляційної
скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_1, які аналогічні доводам поданої
захисником касаційної скарги, і
правильно визнав їх необґрунтованими
із зазначенням відповідних мотивів
свого рішення. Ухвала апеляційного
суду відповідає вимогам ст. 419 КПК
України.

Керуючись статтями 433-436 КПК, колегія
суддів

у х в а л и л а:

вирок Приморського районного суду
міста Одеси від 3 липня 2013 року та
ухвалу Апеляційного суду Одеської
області від 12 вересня 2013 року щодо
ОСОБА_1 залишити без зміни, а касаційну
скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_1 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:

А.В. Суржок Т.І. Фратовська М.М. Лагнюк