Справа 688/1891/15-к
№ 1-кп/688/103/15
Ухвала
24 червня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівка

кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000408 від 06 травня 2015 року

по обвинуваченню

ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вовківці Шепетівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, учня 9 класу СШ І-ІІ ступенів школи с. Вовківці Шепетівсьького району Хмельницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника служби

у справах дітей ОСОБА_8 ,

представника відділу

кримінальної міліції

у справах дітей ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:
В кінці березня 2015 року неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись в автобусі із сполученням «Нетішин-Вижниця», який рухався з м. Шепетівка в напрямку упинки с. Вовківці Шепетівського району з метою вчинення крадіжки чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_7 майно, а саме планшет марки «Samsung» моделі GT-P3100, вартість якого становить 1 769 грн. 97 коп., зарядний пристрій до вказаного планшету, який входить у вартість виробу то чохол до планшету марки «Muvit», вартість якого становить 130 грн. 63 коп., спричинивши майнової шкоди потерпілому на загальну суму 1 900 грн. 60 коп.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав повністю і показав, що при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння: в кінці березня 2015 року, близько 12 години їхав додому на автобусі сполученням Нетішин-Вижниця. Сидів на задньому сидінні. Помітив над собою на верхній поличці сумку. Оскільки поряд нього нікого не було, вирішив перевірити наявність речей в сумці: піднявся, розстебнув замок сумки і побачив в ній планшет марки «Samsung», зарядний пристрій до вказаного планшету та чохол чорного кольору. Вирішив викрасти планшет, і сховав ці речі під куртку. Коли автобус зупинився біля зупинки с. Вовківці, він вийшов і приніс ці речі додому. Користувався планшетом до того часу, коли приїхали працівники міліції, яким добровільно видав планшет. Щиро розкаюється у скоєному, просить вибачення у потерпілого, обіцяє вести себе правомірно.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 показала, що сина виховує разом з чоловіком. Побутові умови в них хороші, навчається він добре, слухняний, надає допомогу по дому, характер у обвинуваченого спокійний, вихованню піддається. Запевнила, що може впливати на сина.

Дослідивши всі матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 об`єктивно підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у справі доказів, які знаходяться у матеріалах даного кримінального провадження:

даними висновку експерта від 15.05.2015 року за №420т з фототаблицями, відповідно до проведеної судової товарознавчої експертизи станом на 30.05.2015 року вартість планшету марки «Samsung» моделі GT-Р3100 станом на 07.05.2015 року з зарядним пристроєм могла становити 1 769 грн. 97 коп., чохла марки «Muvit» для планшета - 130 грн. 63 коп. (а.с.23-26 );

копіями документів на викрадений планшет: відривний талон «Д», чек на продаж планшета, гарантійний талон на даний планшет (а.с.8-11).

Потерпілий ОСОБА_7 претензій до обвинуваченого не має, що він підтвердив в підготовчому судовому засіданні по даному кримінальному провадженню і що стверджується його заявою про відсутність претензій до неповнолітнього обвинуваченого, яка є в матеріалах кримінального провадження.

За таких обставин суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_7 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення в порядку ст. 105 КК України неповнолітнього обвинуваченого від покарання та просить застосувати до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п.3 ч. 1 ст. 105 КК України.

Вислухавши клопотання захисника, яке підтримав обвинувачений, його законний представник, представників служби в справах дітей виконкому Шепетівської міської ради та сектору кримінальної міліції в справах дітей, вислухав думку прокурора, які не заперечували в задоволенні клопотання про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 497 КПК України, якщо суд під час судового розгляду дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без застосування кримінального покарання, то може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
І в такому випадку до вимог ч. 2 ст. 500 КПК України судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.

Відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

Відповідно до п.п.7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст.105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. При цьому строк нагляду, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, не менш одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

А тому, з урахуванням наведених позитивних даних про особу неповнолітнього ОСОБА_7 , яка вчинила злочин середньої тяжкості, враховуючи обставини справи, відсутність тяжких наслідків, відношення обвинуваченого до скоєного, його щире каяття, на підставі ст.ст. 97, 105 КК України суд приходить до висновку про можливість виправлення неповнолітнього ОСОБА_7 без застосування кримінального покарання, у зв`язку з чим вважає, що клопотання адвоката підлягає задоволенню, а неповнолітній ОСОБА_7 звільненню від кримінального покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, передбачених ч. 2 ст. 105 КК України.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст.105 КК України, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив на обвинуваченого ОСОБА_7 , суд з урахуванням вищезазначених даних про його особу, вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_7 примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України у вигляді передачі неповнолітньої під нагляд батьків, а саме: матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючою медсестрою у Вовківецькому фельшерсько-акушерському пункті, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , яка при наявності позитивних даних, здатна впливати на поведінку неповнолітнього сина, для забезпечення позитивного виховного впливу на нього та постійного контролю за його поведінкою, та підтвердила свою згоду на це в судовому засіданні.
Строк передачі неповнолітнього під нагляд батька, передбачений ст. 105 ч. 2 п. 3 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього строком на один рік.
Від сплати судових витрат неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає можливим звільнити.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України

На підставі ст. 97, 105 КК України, керуючись ст.ст. 484, 485, 490, 497, 500 КПК України, ст. 105 КК України,

суд,
У Х В А Л И В:
Звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 від кримінального покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України застосувати до ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_3 під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючою медсестрою у Вовківецькому фельшшерсько-акушерському пункті, проживаючою АДРЕСА_1 , строком на один рік.

Речові докази: планшет марки «Samsung» моделі GT-P3100», зарядний пристрій до вказаного планшету та чохол до планшету марки «Muvit» повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: