Справа № 367/3813/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/849/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 29.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
29 липня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
представника Бучанської ВК № 85 ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 16.06.2015 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно достроково залишено без задоволення.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_7 неодноразово судимий, до нього раніше застосовувалося умовно дострокове звільнення, заміна покарання на більш м`яке, проте він не оцінив наданої йому довіри з боку держави і не зробив для себе належних висновків, знову вчинив тяжкий злочин щодо свого сина ОСОБА_9 , який наполягав на призначенні засудженому реальної міри покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, мотивуючи свої вимоги тим, що суд першої інстанції не врахував, що він працюючи на виробництві навчався та закінчив Бучанське ПТУ, склав гарно іспити за спеціальністю електромонтажника, за що має заохочення. Також, приймає активну участь в житті колонії, характеризується позитивно, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення, має матір 1929 року народження, яка потребує догляду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_7 та представника ВК № 85 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений за вироком Подільського районного суду м. Києва від 23.01.2013 року за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вироком Апеляційного суду м. Києва від 18.06.2013 року вирок Подільського районного суду м. Києва від 23.01.2013 року щодо ОСОБА_7 скасовано в частині призначеного покарання та постановлено новий вирок, яким призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Початок відбуття покарання - 18.06.2013.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.06.2014р. ОСОБА_7 було скорочено наполовину невідбуту частину покарання на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Згідно ч.2, п.2 ч.3 ст.81 КК України та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише після повного, всебічного вивчення даних про особу засудженого та після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційні злочини середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

А тому, враховуючи дану норму закону та виходячи з загального строку покарання призначеного вироком суду, на час розгляду справи судом першої інстанції, ОСОБА_7 2/3 строку призначеного покарання відбув.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України. Згідно характеристики Бучанської ВК № 85, до ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та до нього застосовувалося умовно-дострокове звільнення, заміна покарання на більш м`яке, вказане дає підстави вважати, він не зробив належних висновків і вчинив тяжкий злочин щодо свого сина ОСОБА_9 , який наполягав на призначенні реальної міри покарання для засудженого. ОСОБА_7 має чотири заохочення, однак останній мав і три стягнення, які хоча і погашені в установленому законом порядку, однак вказана обставина свідчить про схильність засудженого до порушення правил відбування покарання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості та підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги засудженого необхідно відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 16.06.2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без змін.

Головуючий /підпис/
Судді /підписи/
Копія вірна: суддя Апеляційного суду
Київської області ОСОБА_2