ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2008 року Семенівський
районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Халявки В.І.

При секретарі - Козулі Н.П.

З участю прокурора - Дяченко Ю.О.

Адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Семенівка справу про обвинувачення

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, народився і мешкає в
с.Горошино Семенівського району Полтавської області, українця, громадянина
України, з вищою освітою, не одруженого, не військовозобов'язаного, пенсіонера,
раніше судимого:

Семенівський районним судом Полтавської області 28 лютого 2000 року за
ст.101 ч.3 КК України до 9 років позбавлення волі, звільненого від відбування
покарання 28 грудня 2005 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 11
місяців і 7 днів

у злочині передбаченому ст.286 ч.2
КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_2 скоїв злочин, передбачений ст.286 ч.2 КК України за таких обставин.

13
вересня 2007 року близько 18 години ОСОБА_2 у себе вдома в с.Горошино
Семенівського району Полтавської області разом із своїми родичами вживав
спиртні напої, а після цього вирішив поїхати власним автомобілем в с.Оболонь
Семенівського району до ОСОБА_3 з якою перебував у фактичному шлюбі.

Керуючи
автомобілем М-2140 в стані алкогольного сп'яніння близько 19 години в с.Оболонь
Семенівського району на вул. 50-річчя СРСР поблизу домогосподарства № 132,
ОСОБА_2 не справився з керуванням автомобілем Москвич -2140 д/н НОМЕР_1, виїхав
на смугу зустрічного руху та скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_4, а потім на
паркан домогосподарства.

В
результаті наїзду велосипедист ОСОБА_4 одержав тяжкі тілесні ушкодження у
вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього
ступеню, субарахноїдального крововиливу, перелому лівої ключиці, забійних ран
голови і лівої кисті, саден шиї і грудної клітини зліва. Потерпілий в тяжкому
стані без свідомості був доставлений для лікування спочатку в Семенівську ЦРЛ,
а потім в Полтавську обласну клінічну лікарню де знаходився більше двох
місяців.

Відповідно
до висновків судової авто технічної експертизи № 19 від 21 січня 2008 року в
діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 2.9 (а); 2.10 та
10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились в
причинному зв'язку з виникненням даної пригоди. Водій «Москвича» мав технічну
можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог
п.10.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких
перешкод технічного характеру.

Згідно
з висновком експерта в діях велосипедиста ОСОБА_4 яких-небудь невідповідностей
вимогам Правил дорожнього Рузу не вбачається.

Підсудний
ОСОБА_2 вину в скоєнні злочину визнав повністю і щиросердно розкаявся. ОСОБА_2
показав, що 13 вересня 2007 року близько 18 год.30 хв. він у себе вдома в
с.Горошино разом із двома двоюрідними братами розпивав спиртні напої. При цьому
випили близько 0,5 л. горілки, а потім зателефонувала його співмешканка ОСОБА_3
і наполягла щоб він приїхав до неї в с.Оболонь Семенівського району допомогти
їй по господарству. Після телефонного дзвінка він сів у автомобіль М-2140,
якого раніше купив у ОСОБА_5, та поїхав у с.Оболонь. Самої події та моменту
наїзду на велосипедиста він не пам'ятає, бо після пригоди втратив свідомість і
в такому стані був доставлений в Семенівську ЦРЛ. Коли в лікарні прийшов до
свідомості, то йому медсестра повідомила, що він скоїв ДТП, в якому постраждав
велосипедист. Після лікарні вдома його співмешканка ОСОБА_3 показала побитий
автомобіль та повідомила йому, що після наїзду на велосипедиста автомобіль
в'їхав у паркан, що біля будинку.

Підсудний
розкаявся в скоєному і просив зважити на те, що він доглядає матір 88 років,
яка потребує сторонньої допомоги.

Відповідно
до ст.299 КПК України в судовому засіданні не досліджувалися докази стосовно
тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд
вислухавши покази підсудного ОСОБА_2, які є логічними та послідовними, вважає,
що вина ОСОБА_2 в скоєнні дорожньої пригоди є доведеною і не викликає сумніву.

Підсудний
ОСОБА_2 порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи автомобілем, що
спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тому його дії правильно
кваліфіковані за ст. 286 ч.2 КК України за ознакою завдання тяжких тілесних
ушкоджень.

При
визначенні підсудному виду та розміру покарання суд враховує в якості обставин,
що пом'якшують покарання щиросердне каяття та сприяння в розслідуванні злочину.
Суд також враховує, що підсудний посередньо характеризується за місцем
проживання та доглядає за престарілою матір'ю.

В
якості обставин, що обтяжують покарання, суд визнає скоєння злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

При
призначенні покарання суд також враховує ту обставину, що ОСОБА_2 за попереднім
вироком був засуджений до позбавлення волі, був звільнений від відбування
покарання умовно-достроково і саме в цей період скоїв новий злочин, що
потерпілий внаслідок злочину став інвалідом 2-ї групи..

Відповідно
до ст.71 КК України покарання ОСОБА_2 слід призначити за сукупністю вироків.

Підсудний
скоїв злочин в стані алкогольного сп'яніння, тому суд вважає за необхідне призначити
йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права на керування всіма видами
транспорту.

Враховуючи
обставини, що пом'якшують покарання, суд вважає можливим за ст. 286 ч.2 КК
України призначити ОСОБА_2 мінімальне покарання, передбачене санкцією цієї
статті, а за сукупністю злочинів остаточне покарання визначити шляхом
часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Позов
прокурора Семенівського району в інтересах держави про стягнення з підсудного
коштів за стаціонарне лікування потерпілого в розмірі 581 грн. 84 коп. підлягає
задоволенню повністю.

Потерпілим
ОСОБА_4 пред'явлено позов до ОСОБА_2 про стягнення 5000 грн. матеріальної та 25
000 грн.. моральної шкоди, завданих скоєнням злочину.

В
судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 підтримав позовні вимоги в
частині стягнення моральної шкоди, а в частині матеріальної шкоди просив позов
залишити без розгляду, бо потерпілий не готовий надати всі докази на
підтвердження позову в цій частині.

Суд
вважає за можливе позов в частині стягнення матеріальної шкоди залишити без
розгляду і надати потерпілому право пред'явити позов в порядку цивільного
судочинства.

Позов
потерпілого до підсудного про стягнення моральної шкоди слід задовільнити
частково з таких підстав.

Відповідно
до ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженням здоров'я.

Встановлено,
що потерпілий ОСОБА_4 одержав тяжкі тілесні ушкодження, страждав від болю,
тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, втратив працездатність,
внаслідок ДТП став інвалідом 2 групи, потребує подальшого лікування та реабілітації.

Враховуючи
обставини справи та керуючись принципом розумності та достатності суд вважає за
необхідне стягти з підсудного на відшкодування моральної шкоди 10000 гривень.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст. 299,323,324 КПК України, ст.23 Цивільного
кодексу України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
за ст.286 ч.2 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням
права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.

Відповідно
до ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до
призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком суду від 28
лютого 2000 року визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох)
років і 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керування
транспортними засобами на 2 (два) роки.

Запобіжний
захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_2 змінити з підписки про
невиїзд на тримання під вартою. ОСОБА_2 взяти під варту із зали суду.

Початок
строку покарання для ОСОБА_2 рахувати з 26 березня 2008 року.

Цивільний
позов прокурора задовільнити повністю. Стягти з ОСОБА_2 на користь держави в
особі фінансового управління Семенівської райдержадміністрації Полтавської
області за стаціонарне лікування потерпілого 581 грн. 84 коп.

Стягти
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди, завданої
злочином, 10000 (десять) тисяч гривень.

Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої
злочином, залишити без розгляду, надавши потерпілому право заявити позов в
порядку цивільного судочинства.

Речовий
доказ - автомобіль «Москвич-2140 д/н НОМЕР_1 передати ОСОБА_2 анулювавши
схоронну розписку.

Речовий
доказ - велосипед дорожний «Аіст» передати потерпілому ОСОБА_4.

На
вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області
протягом 15 діб засудженим з часу одержання копії вироку, рештою учасників - з
часу його проголошення.

Головуючий - підпис

ВІРНО

Голова Семенівського райсуду

Полтавської області В.О.Любицький