Справа №592/9198/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/114/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Хуліганство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 0004062 від 05 червня 2013 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора прокуратури м. Суми ОСОБА_6 на вирок Ковпаківського районного суду міста Суми від 26 грудня 2014 року яким, -

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, -

обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі строком 2 роки 2 місяці.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 391 грн. 20 коп. на користь держави, витрати, пов`язані з залученням експерта.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_9 порушує питання про скасування вироку у зв`язку з грубим порушенням кримінального процесуального законодавства;

- прокурор ставить питання про скасування вироку у зв`язку з м`якістю призначеного покарання та постановлення нового вироку.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_8 04 червня 2013 року в період часу з 11.00 год. до 12.00 год. зайшов до магазину «Продукти» у м. Суми по вул. 40 років Жовтня, 7 з метою придбати горілки, яку, намагався самовільно дістати з холодильника.

Продавець ОСОБА_10 зробила йому зауваження, на що ОСОБА_11 кинув на прилавок гроші в сумі 43 грн. та почав сваритися з продавцем, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою. Покупці, з метою припинити конфлікт, вивели ОСОБА_11 з приміщення магазину.

У цей же день, близько 18 год. Мельник повернувся до магазину з метою забрати гроші, які залишив на прилавку магазину. Перебуваючи в приміщенні торгівельного залу у ОСОБА_11 виник словесний конфлікт з директором цього магазину ОСОБА_12 з приводу грошей. У ході конфлікту ОСОБА_11 , з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, став висловлюватися на адресу ОСОБА_13 нецензурною лайкою та висловлювати на її адресу погрози, зазначаючи, що йому відомо місце проживання ОСОБА_13 та її родини і стукати ножем в згорнутому вигляді по прилавку.

Сумцова, налякана діями ОСОБА_11 , вимушена була натиснути кнопку тривоги, а продавець магазину ОСОБА_14 звернулася за допомогою до знайомого ОСОБА_15 з метою припинити хуліганські дії ОСОБА_11 .

Хуліганськими діями ОСОБА_11 порушив спокій громадян, які перебували у приміщенні магазину, та тимчасово порушив нормальну діяльність магазину. Глазун і ОСОБА_13 через хуліганські дії ОСОБА_11 не мали можливості обслуговувати покупців і магазин був зачинений о 20.00 год., раніше часу, встановленого графіком роботи магазину.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_11 посилається на те, що вилучення ножа відбулося у його відсутність, на ножі не має його відбитків. Ніж, оглянутий в судовому засідання, не перебував в опечатаному пакеті.

У протоколі з місця події відсутній його підпис. Поняті ОСОБА_16 та ОСОБА_17 є охоронцями Державної служби охорони, яка підпорядкована МВС України. Заяву від ОСОБА_13 прийняв дільничий, який взагалі на місці події не був присутнім. Його не було повідомлено про початок досудового розслідування. У справі відсутня постанова про продовження досудового розслідування, внаслідок чого докази є недійсними. Суд мав би змінити йому запобіжний захід та врахувати, що проживає з батьком, якому 78 років і він потребує нагляду.

Прокурор в обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою призначення засудженому невиправдано м`якої міри покарання. Суд не взяв до уваги те, що обвинувачений не визнав вину, не розкаявся, не вибачився перед потерпілою, раніше вчиняв тяжкі та особливо тяжкі злочини, з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у міжнародний розшук. Ставить питання про скасування вироку, дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження та процесуальних документів, приєднаних до провадження судом, а саме матеріали кримінального провадження, що характеризують особу ОСОБА_8 та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на 4 роки 6 місяців.

На апеляційні скарги надійшли заперечення прокурора, обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та адвоката, які підтримали апеляцію ОСОБА_11 , апеляційну скаргу прокурора вважали такою, що задоволенню не підлягає; прокурора, котрий підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, у задоволенні апеляції обвинуваченого вважав за необхідне відмовити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 просить переглянути вирок суду у зв`язку з грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства на досудовому та судовому слідстві, що в наслідку потягло незаконність вироку.

Проте, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що вина ОСОБА_9 повністю підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів кримінального провадження в суді, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час досудового розслідування та під час дослідження доказів судом, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено.

Із показів потерпілої ОСОБА_12 вбачається, що 4 червня 2013 року ОСОБА_8 , якого знала як покупця магазину, кричав у приміщенні магазину, погрожував її та членам її сім`ї. Кинув 43 грн., в обличчя продавцю. Ввечері знову прийшов у магазин і почав вимагати 500 грн., кричав, бігав до неї, до іншого продавця, погрожував.

Глазун вимушена була просити допомоги у ОСОБА_18 , який «поклав» Мельника на підлогу і забрав у нього ніж. Внаслідок конфлікту в магазині вона і ОСОБА_14 не могли обслуговувати клієнтів і закрили магазин о 20.00 год., оскільки їй стало погано. Графік роботи магазину до 22.00 год..

Свідок ОСОБА_10 суду підтвердила, що в першій половині дня ОСОБА_11 самовільно намагався дістати горілку із холодильника. На її зауваження кинув їй в обличчя 43 грн., сварився. Покупці вивели ОСОБА_11 із приміщення.

У другій половині дня він знову прийшов у магазин і почав вимагати 500 грн.. Кричав, стукав по вітрині, стукав підносом, погрожував директору магазину ОСОБА_13 та її родині, кричав, що знає їх адресу, її чоловіка, висловлював погрози. Вона вимушена була звернутися до ОСОБА_18 за допомогою.

Свідок ОСОБА_15 підтвердив, що він дійсно відкликнувся на прохання ОСОБА_14 утихомирити чоловіка, який у магазині здійняв скандал. Коли він зайшов до магазину, то ОСОБА_11 стукав по столу річчю схожою на ніж. Мельник кричав, вів себе агресивно. Він поклав обвинуваченого на підлогу, забрав у нього ніж і передав ОСОБА_13 . Пізніше приїхала охорона і забрала ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_19 , працівник служби охорони «Явір 2000» пояснив, що виклики у магазин на протязі дня були двічі. Перший раз продавець і директор пояснили, що приходив чоловік, погрожував. Мельника не бачив. Ввечері знову надійшов виклик, приїхавши побачили, що ОСОБА_11 тримають три чоловіка. Чоловіки сказали, що затриманий погрожував ножем, ОСОБА_13 пояснила, що він вимагав гроші. Йому передали ніж, ОСОБА_11 затримали.

Окрім цих доказів, суд послався на показання свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які підтвердили, що покупці в магазині під час скоєння хуліганських дій ОСОБА_11 не обслуговувалися, протокол огляду місця події від 04.06.2013 р., згідно якого на столі біля каси вилучений предмет, схожий на складний ніж та вилучені кошти в сумі 43 грн..

Докази, на які послався суд у вироку, належним чином оцінені судом з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття рішення, тому твердження апеляційної скарги обвинуваченого з приводу істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства та неналежного врахування судом дійсних обставин справи і, як наслідок незаконність вироку, є необґрунтованими.

Досудове розслідування проведено в межах строку, передбаченого ст. 219 КПК України, твердження апеляції про слідчі дії поза межами строку досудового розслідування є безпідставними.

Доводи апеляції обвинуваченого про те, що ніж був вилучений і оглянутий в суді з порушенням кримінального процесуального закону є безпідставними і спростовуються протоколом огляду місця події від 04 червня 2013 року, в ході якого вилучено ніж, про який стверджують свідки і потерпіла та висновком експерта про те, що вилучений ніж з місця події 04.06.2013 року не являється холодною зброєю. Дані про порушення цілісності упаковки ножа відсутні.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 296 ч. 1 КК України є правильною.

Що стосується призначеного покарання, то суд першої інстанції повністю дотримався вимог ст. 65 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Колегія суддів вважає, що рішення суду в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідним чином мотивовано і є правильним. Підстав вважати призначене покарання ОСОБА_11 несправедливим внаслідок м`якості, як про це поставлено питання в апеляційній скарзі прокурора, не має.

Оскільки покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства, то колегія суддів вважає необхідним обраний судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, задовольнивши таким чином частково його апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Обвинувальний вирок Ковпаківського районного суду міста Суми від 26 грудня 2014 року відносно ОСОБА_8 змінити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково, у задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 скасувати, звільнивши його негайно з-під варти з залу суду.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4