АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0015108 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду від 23 січня 2015 року,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського суду м. Києва від 23 січня 2015 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задоволено в повному обсязі.

Стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2 661 грн. та 100 000 грн. моральної шкоди.

По справі вирішено питання речових доказів та судових витрат.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування заявлених вимог посилається на однобічність та неповноту судового розгляду.
Вважає, що ОСОБА_5 не причетний до вбивства ОСОБА_9 , оскільки в матеріалах кримінального провадження немає жодного свідка та відсутні будь-які докази, які б це підтверджували, а також мотив та умисел. Вина ОСОБА_5 не доведена досудовим та судовим слідством, зібраними доказами, а дане кримінальне провадження суд розглянув поверхнево.
Зазначає про те, що частина експертиз, проведених у кримінальному провадженні, не містить висновків, які можна покласти їх в основу вироку; відсутні речові докази, якими нанесено ушкодження потерпілій; не допитано свідків, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, показання яких мають істотне значення в справі.
Також вважає, що вирок базується на особистій думці суду і суперечливих доказах, які не можуть бути покладені в основу вироку.
Згідно із вироком суду, обвинувачений ОСОБА_5 , 15 вересня 2013 року, близько 16 год., за попередньою домовленістю зі своєю знайомою ОСОБА_10 , прийшов за місцем її тимчасового проживання, до квартири АДРЕСА_2 , де вступив з нею у статевий зв`язок.

У цей же день, о 16 год. 30 хв., під час статевих відносин, ОСОБА_5 роздратувала поведінка ОСОБА_10 , у зв`язку з чим, на грунті особистих неприязних відносин до потерпілої, у нього виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_10 , наніс їй численні удари по обличчю, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках. Після цього, ОСОБА_5 , керуючись єдиним умислом, спрямованим на позбавлення життя ОСОБА_10 , схопив з тумбочки невстановлений предмет, що має колючо-ріжучу властивість, та наніс потерпілій велику кількість ударів невстановленим предметом в різні частини тіла.
ОСОБА_5 , впевнившись, що ОСОБА_10 не подає ознак життя, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним тяжке кримінальне правопорушення, зібрав свої речі та з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Смерть ОСОБА_10 настала від множинних колотих, колото-різаних та різаних поранень тіла з ушкодженням внутрішніх органів і розвитком крововтрати.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти її задоволення; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , колегія суддів дійшла до висновку, що прокурором під час досудового розслідування та судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, а також розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли.

Згідно з ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, який прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до положень, викладених у п. 5 ч.2 ст.291 КПК України, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України.
Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, згідно ст. 337 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.
Разом з тим, як убачається з матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_5 судом першої інстанції зазначені вимоги належним чином не дотримано.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, затверджений старшим прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва 12 березня 2014 року відносно ОСОБА_5 , містить лише формулювання підозри, висунутої йому, та фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені досудовим розслідуванням. Разом з тим, обвинувачення ОСОБА_5 у встановленому законом порядку не висунуте, а тому ОСОБА_5 за цим процесуальним рішенням має статус підозрюваного.

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, не висунуто.
Обовязок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні та у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, суд, згідно з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, має право повернути прокурору обвинувальний акт.
Проте, суд першої інстанції на це уваги не звернув і за відсутності висунутого у встановленому порядку ОСОБА_5 обвинувачення, ухвалив щодо нього обвинувальний вирок, що є неприпустимим.
Оскільки при розгляді справи судом порушенозагальні засади кримінального провадження, вирок суду відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.412, 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції з дотриманням вимог ст. 416 КПК України.
При цьому, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому при новому розгляді, місцевому суду належить з`ясувати усі фактичні обставини справи у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом та перевіривши інші доводи, зазначені у поданій апеляційній скарзі, прийняти законне та обґрунтоване рішення, надавши належну оцінку всім зібраним у справі доказам у їх сукупності.

На підставі викладеного, колегія суддів уважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з поверненнямкримінального провадження щодо ОСОБА_5 до районного суду та призначенням нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду, в якому суд має право прийняти рішення щодо повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Вирішуючи питання про запобіжний захід для ОСОБА_5 , який вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23січня2015року обраний у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, колегія суддів уважає, що підстав для його зміни чи скасування не вбачається, оскільки в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень таризиків, передбачених ст.177 КПК України та виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою. Зокрема, продовжує існувати обґрунтований ризик того, що ОСОБА_5 знаходячись на волі, стане переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 376, 404, 405, 407, 408 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України зі стадії підготовчого засідання в іншому складі суду.

Обраний запобіжний захід ОСОБА_5 вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня2015 року залишити без змін, у виді тримання під вартою.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, на 60 (шістдесять) днів, тобто до 23 травня 2015 року 08 год. 00 хв. включно.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11кп/796/643/2015 Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1