ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2007
року Носівський районний суд в складі:

головуючого
районного судді Дикого В.М.

при секретарі
Верба О.С.

з участю
прокурора Супрун Ю.В.

захисника
ОСОБА_1

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду

кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району
Київської

області, жителя с. Макіївка Носівського району
Чернігівської області, громадянина
України,

українця, учня 9 класу Макіївської ЗОШ, раніше не судимого, обвинувачуваного по ст. .187ч.3 КК

України,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2006
року біля 20 години в селі Макіївка Носівського району неповнолітній ОСОБА_2 за
попередньою змовою з ОСОБА_3, проникли в
жилий будинок ОСОБА_4, де вчинили обшук
та нічого не знайшовши пішли з будинку.

Вийшовши з
будинку та помітивши біля хліва ОСОБА_4,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заштовхали ОСОБА_4. в приміщення хліва,
де з метою заволодіння чужим майном,
з застосуванням психічного та фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров"я
ОСОБА_4 стали наносити їй неодноразові удари руками, ногами по голові, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді
закритого перелому верхньої щелепи в області тіла зліва, обширної гематоми обличчя, які являються небезпечними для життя та
здоров"я особи, яка зазнала нападу
і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та
заволоділи її грошима в сумі дві тисячі гривень.

Допитаний як
підсудний ОСОБА_2 винним себе по ст.
.187ч.3 КК України визнав повністю і показав,
що 25 травня 2006 року біля 20 години він прийшов зі ОСОБА_3 до
господарства ОСОБА_4 з метою її пограбування. Через дірку в дверях вони
проникли в будинок, але там нічого не
знайшли. Коли вони вийшли з будинку то ОСОБА_3 пішов до хліва бо в цей час з
хліва виходила ОСОБА_4. ОСОБА_3 заштовхав її в приміщення хліва, а потім покликав його до себе. Коли він
зайшов до хліва то побачив, що ОСОБА_4
лежала на землі, її обличчя було у
крові. ОСОБА_3 сказав йому щоб він оглянув бабину фуфайку. Він оглянув
фуфайку, але нічого там не виявив.

Підсудний
ОСОБА_2 показав, що коли вони стали
виходити з хліва то присвічуючи ліхтариком він бачив в руках ОСОБА_3 пачку
грошей, бо зверху пачки він бачив
200-гривневу купюру. Вийшовши з господарства ОСОБА_4 вони порозходились по
домівках.

В судовому
засіданні було оголошено покази потерпілої ОСОБА_4,
яка не з'явилась до суду в зв"язку з хворобою. З її
показів слідує, що 25 травня 2006 року
біля 20 години вона знаходилась в хліві свого господарства коли почула грюкіт у
власному будинку. Виглянувши з хліва вона побачила двох чоловіків, які виходили з її будинку. Вона їм крикнула:
„Що ви робите дітки?" Ті двоє підійшли до неї та вимагаючи гроші стали
наносити їй неодноразові удари руками,
ногами від чого вона втратила свідомість. Прийшовши до свідомості вона
виявила, що у неї було викрадено дві
тисячі гривень, які знаходились в кишені
фуфайки, що була на ній.

В судовому
засіданні було оголошено покази ОСОБА_3 ,
які він давав під час розгляду справи в суді. З його показів
слідує, що в кінці квітня 2006 року він
приїхав до свого рідного брата в село Макіївка Носівського району. В двадцятих
числах травня 2006 року він пас череду корів за свого брата. В той день пас
корів ОСОБА_2 і так вони познайомились. Під час розмови ОСОБА_2 сказав, що він знає будинок в селі, в якому є гроші.

2

Підсудний
ОСОБА_3 показав, що 25 травня 2006 року
він вживав спиртні напої. Після вживання спиртного ОСОБА_2 запропонував піти до
господарства ОСОБА_4 з метою крадіжки грошей. Він згодився і вони пішли до
господарства ІНФОРМАЦІЯ_2. Прийшовши до господарства ІНФОРМАЦІЯ_2 вони проникли
в будинок, але там нічого не знайшли.
Вийшовши з будинку вони побачили як з сарая
виходила ОСОБА_4. Вони заштовхали ОСОБА_4 в сарай і він один раз вдарив її
долонею по обличчю, а коли та впала то
ОСОБА_2 декілька разів вдарив її ногою по голові. В ході досудового слідства
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2ом проводилась очна ставка і ОСОБА_3 підтвердив, що ОСОБА_2 наносив тілесні ушкодження
ОСОБА_4. Допитаний як свідок ОСОБА_5
показав, що він працює дільничним
інспектором Носівського РВ УМВС. Свідок
ОСОБА_5 показав, що на початку травня
2006 року йому стало відомо від жителів села,
що ОСОБА_2 викрав гроші у ОСОБА_4. Він взявши сільського голову приїхав
додому до ОСОБА_2, забрав його, а також його матір і поїхали додому до
ОСОБА_4. В розмові з ними ОСОБА_4 підтвердила,
що до неї приходив ОСОБА_2 і відібрав у неї пенсію. На його пропозицію
написати письмову заяву про вчинене ОСОБА_4 відмовилась. Свідок ОСОБА_5
показав, що ОСОБА_2 в селі
характеризується вкрай негативно, в
школу не ходить, веде бродячий спосіб
життя, може на декілька тижнів або
місяців покидати материн будинок і зникати в невідомому напрямку.

Згідно висновку
судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 має місце закритий перелом верхньої щелепи
в області зліва, обширна гематома
обличчя. Пошкодження завдані дією тупих предметів і могли виникнути як від
ударів руками, так і ногами в момент
коли вона лежала на підлозі. Пошкодження у потерпілої виникли не менш ніж від
двох ударів. Пошкодження, які потягли за
собою тривалий більше 21 дня розлад здоров"я і не являються небезпечними
для життя відносяться до категорії тілесних пошкоджень середнього ступеня
тяжкості (а.с. 116-118).

Проаналізувавши
матеріали справи суд приходить до висновку,
що ОСОБА_2 своїми діями, які
виразились в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров"я
особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб з
проникненням у приміщення вчинив розбій,
тобто злочин, передбачений ст. . 187 ч.3 КК України.

Крім показів
підсудного, показів потерпілої, свідка,
висновку судово-медичної експертизи вина ОСОБА_2 по ст. .187ч.3 КК України підтверджується:
показами свідка ОСОБА_6 її покази (а.с. 66) було оголошено в судовому
засіданні, поскільки із-за свого віку
(82 роки) та стану здоров"я вона не змогла з"явитися до суду. З її
показів слідує, що 26 травня 2006 року
вона була на вулиці коли з свого двору вийшла ОСОБА_4. її обличчя було
пухле, з щоки йшла кров. ОСОБА_4
розповіла, що її побили двоє хлопців і
одного з них вона впізнала. Сказала, що
то був ОСОБА_2. Сказала, що обоє
вимагали від неї грошей. В судовому засіданні було заслухано покази
представника потерпілої ОСОБА_7 , яка
показала, що ОСОБА_4 доводиться їй
далекою родичкою і вона про неї піклується. ОСОБА_7 показала, що після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7
вона була вимушена помістити її в Макіївську дільничну лікарню, де вона знаходиться і на сьогодні. ОСОБА_7
показала, що десь в серпні 2006 року
вона випадково зустріла в Ніжині ОСОБА_2 і попросила його розповісти що
трапилось 25 травня 2006 року. Він їй розповів,
що ходив з ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за грошима. ОСОБА_2 їй розповів, що він також бив ОСОБА_4, але робив це під впливом ОСОБА_3. Таким
чином, ОСОБА_2 винен у вчиненні злочину
по ст. .187ч.3 КК України і підлягає
покаранню по вказаній статті КК України. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_2 є вчинення
злочину щодо особи похилого віку. Обставиною,
що пом"якшує покарання ОСОБА_2 є щире каяття у вчиненому злочині.
ОСОБА_2 раніше не судимий, на час
вчинення злочину його вік був всього 14 років 9 місяців. Вказані обставини
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину тому з

2

урахуванням
особи винного суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_2
ст. .69 КК України - призначення більш м"якого покарання
ніж передбачено законом.

ОСОБА_2у згідно
санкції ст. .187ч.3 КК України повинна
бути призначена міра покарання в вигляді позбавлення волі, але менше ніж передбачає мінімальна санкція
вказаної статті КК України. Враховуючи,
що ОСОБА_2 вчинив особливо тяжкий злочин, ніде не навчається, веде бродячий спосіб життя, то покарання в вигляді позбавлення волі він
повинен відбувати.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст . ст.
323, 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні злочину по ст. .187ч.3
КК України і призначити йому з застосуванням ст. .69 КК
України покарання три роки позбавлення волі.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни - перебування
під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з 16 грудня 2006 року.

На вирок суду
може бути подана апеляція протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому
копії вироку.