У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

- Федченка О.С.,

суддів

- Пекного С.Д. і Таран Т.С.

з участю прокурора
- Саленка І.В.

розглянула
в судовому засіданні в м.Києві 22 січня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2007 року щодо
ОСОБА_1.

Вироком Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 грудня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, не судимого відповідно до ст. 89 КК
України,

засуджено за ч.1 ст.121 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 3
роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України суд вирішив звільнити ОСОБА_1. від відбування покарання
з випробуванням та з встановленням іспитового строку 2 роки, поклавши на нього
обов'язки відповідно до п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2007
року апеляцію прокурора залишено без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_1 - без
змін.

ОСОБА_1. визнано винним у тому, що він 10.08.2006 року, у нічний час,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, біля бару “Шансон”, що на проспекті Леніна у
м.Дніпродзержинську, в процесі сварки та бійки на ґрунті особистих неприязних
стосунків з раніше не знайомим ОСОБА_2, він кухонним ножем завдав удар в ліву
частину живота потерпілого ОСОБА_2, спричинивши останньому тяжкі тілесні
ушкодження у виді проникаючого поранення черевної порожнини з ушкодженням
сальника.

У касаційному поданні прокурор порушує питання про скасування ухвали
апеляційного суду щодо ОСОБА_1. та направлення справи на новий апеляційний
розгляд, посилаючись на порушення апеляційним судом ст.377 КПК України,
оскільки, залишаючи без задоволення апеляцію прокурора про м'якість
призначеного ОСОБА_1 покарання, суд не зазначив підстави, через які апеляцію
визнав необґрунтованою.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подання,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи подання, колегія суддів вважає, що подання не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Доводи прокурора про те, що апеляційний суд в порушення вимог ст.377 КПК
України, у своїй ухвалі не зазначив підстав, через які його апеляцію визнав
необґрунтованою і залишив її без задоволення, є безпідставними.

Обґрунтовуючи своє рішення про
залишення апеляції прокурора без задоволення, апеляційний суд зазначив у своїй
ухвалі, що покарання призначене засудженому ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.65 КК
України, тобто призначене з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину,
даних про особу засудженого й обставин, що обтяжують та пом'якшують покарання.
Апеляційним судом також враховано позицію потерпілого, який не наполягав на
призначенні засудженому суворого покарання.

Як убачається з матеріалів справи, засуджений має постійне місце проживання
і роботи, позитивно характеризується, вину свою визнав повністю і у скоєному
розкаявся, повністю відшкодував матеріальну шкоду, на момент розгляду справи у
суді першої інстанції та частково відшкодував моральну шкоду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 обрано покарання
відповідно до вимог ст.65 КК України і не вбачає підстав для скасування вироку
щодо засудженого за м'якістю призначеного йому покарання.

Порушень кримінального та кримінально-процесуального закону, які могли б
вплинути на законність та обґрунтованість постановлених щодо ОСОБА_1 судових
рішень також не виявлено і підстав для їх скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

касаційне подання заступника прокурора Дніпропетровської області залишити
без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30
березня 2007 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

С У Д Д І :

Федченко О.С.
Пекний С.Д. Таран
Т.С.