А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.01.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2015 року задоволено клопотання старшого прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою на два місяці
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гребінка, Васильківського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, українця, з вищою юридичною освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, до арешту працюючого інспектором служби безпеки ТОВ Торговий дім М`ясна гільдія, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,
підозрюваного у вчиненні передбачених п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 263 КК України злочинів.
Строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою продовжено до 04 лютого 2015 року.
З матеріалів за клопотанням убачається, що 14 січня 2015 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання, яке подав старший прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою на два місяці. В клопотанні прокурор вказує на те, що 10.09.2014 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 направлено до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у порядку ст. 293 КПК України. 13 січня 2015 року апеляційним судом Закарпатської області обвинувальний акт повернуто прокурору через порушення вимог КПК України, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 закінчується 16.01.2015 року. При цьому, прокурор посилається на те, що необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не можуть запобігти ризикам вчинити підозрюваним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, прокурор посилається на те, що вказані ризики доводяться вагомістю доказів про вчинення ОСОБА_6 особливо тяжкого насильницького злочину, тяжкістю покарання, яке йому загрожує, оскільки, згідно санкції статті Кримінального кодексу України, за один із злочинів, що йому інкримінується, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі; виявленням за місцем проживання підозрюваного підроблених паспортів, що підвищує ризик здійснення ОСОБА_6 спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, як на території України, так і за її межами, за фальшивими документами; можливістю незаконно впливати на іншого підозрюваного чи свідків злочину; набуттям у процесі підготовки та вчинення злочину зв`язків, навичок та досвіду злочинної діяльності та приховання слідів кримінального правопорушення, вчиненням злочинів у минулому. З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 194 КПК України, прокурор просив продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою на два місяці.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб й у незаконному поводженні зі зброєю (придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї ).
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою враховуються вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України, положення ст. ст. 5, 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду в окремих справах із питань дотримання розумних строків тримання особи під вартою. Крім того, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, фактичні обставини вчинення даного злочину дають суду достатньо підстав вважати, що в даному випадку реально існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, на які вказує прокурор, а обставини, викладені у клопотанні, свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, зокрема, існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на іншого підозрюваного та свідків. Крім того, в ухвалі слідчого судді вказується на те, що ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 13 січня 2015 року залишено без змін ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 19 листопада 2014 року, якою обвинувальний акт повернуто прокурору. Апеляційним судом констатовано, що суд першої інстанції, задовольнивши клопотання прокурора про необхідність продовження тримання під вартою підозрюваних, врахував те, що ризики, які були обрані для обґрунтування застосування такого (обвинувачені можуть уникнути відповідальності за особливо тяжкі кримінальні правопорушення, переховуватися від суду, виїхати за межі України по підробленим паспортам) не відпали. Приймаючи до уваги вищенаведене, слідчий суддя визнав клопотання обґрунтованим, і продовжив строк тримання ОСОБА_6 під вартою до 04 лютого 2015 року. Крім того, слідчий суддя, враховуючи вимоги п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, не визначив щодо підозрюваного ОСОБА_6 розмір застави.
В апеляційних скаргах:
підозрюваний ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам, відображеним у матеріалах, доданих до клопотання прокурора, порушення норм кримінального процесуального закону. Посилається на те, що в слідчого судді не було підстав призначати клопотання прокурора про продовження строку тримання його під вартою до розгляду, оскільки прокурором були порушені передбачені ст. 199 КПК України терміни виготовлення та подачі клопотання; копія клопотання без додатків до нього було йому вручено через канцелярію Закарпатської УВП № 9 о 19-ій годині 40 хвилин 16 січня 2015 року, тобто через п`ять годин після завершення незаконного судового засідання. Крім того, посилається на те, що слідчий суддя, прийшовши до висновку про те, що він може переховуватись від слідства та суду й незаконно впливати на іншого підозрюваного та свідків, проігнорував повну відсутність доказів, які б вказували на наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. При цьому апелянт вказує на те, що слідчим суддею не враховано те, що він має дружину, малолітнього сина, постійне місце проживання, до затримання вів належний спосіб життя, про що свідчать характеристики від дільничного інспектора міліції за місцем його постійного проживання та характеристики з місць роботи, які долучені до матеріалів кримінального провадження та які є повністю позитивними, а також копії його трудової книжки, де записані заохочення під час його трудової діяльності; на іншого підозрюваного він не має наміру впливати, оскільки він дав по справі правдиві покази, які підтверджені проведеними слідчими експериментами та експертизами по справі, і в яких вказує на те, що злочину не вчиняв; впливати на свідків він не має змоги, оскільки свідків по справі, які б вказували на його причетність до злочину не існує. Крім того, апелянт посилається на те, що слідчий суддя зробив висновок про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, не врахувавши того, що версія про вчинення ним злочину базується лише на припущеннях та вигадках слідства, а також на перекручуванні висновків експертиз і різних процесуальних і слідчих дій, і крім цього, у вчиненні злочину зізнався інший підозрюваний ОСОБА_11 , і його зізнання повністю підтверджуються наявними в справі доказами. Крім того, вказує на те, що слідчий суддя грубо порушив його права на захист, оскільки проігнорував його неодноразові прохання та клопотання про перерву в процесі та виклику його адвокатів, які приїхали з м. Києва й з якими він бачився в Закарпатській УВП № 9 за 30 хвилин до проведення судового засідання, і які не були повідомлені про проведення судового засідання, а натомість йому було призначено адвоката ОСОБА_12 , з яким він не знайомий і якому він висловив недовіру в зв`язку з необізнаністю зі справою. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити, застосувати до нього запобіжний захід у вигляді застави в мінімальному розмірі, передбаченому для осіб, які підозрюються у вчиненні особливо тяжких злочинів 80 розмірів мінімальної заробітної плати;
захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_13 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки слідчий суддя всупереч положень кримінального процесуального закону продовжив строк тримання ОСОБА_6 під вартою, чим грубо порушив вимоги кримінального процесуального закону. Посилається на те, що підозрюваному ОСОБА_6 взагалі не надана копія клопотання з матеріалами, якими обґрунтовується необхідність продовження тримання його під вартою й, що це унеможливило надання пояснень або заперечень по суті клопотання прокурора, а також подання будь-яких доказів. Крім того, посилається на те, що в матеріалах провадження відсутня інформація про здійснений судом виклик із метою забезпечення явки захисників, які здійснюють захист підозрюваного ОСОБА_6 за договорами про надання правової допомоги, у зв`язку із чим, було порушено право підозрюваного ОСОБА_6 на захист. Крім того, апелянт вказує на те, що судом продовжено строк тримання під вартою Білика поза межами досудового розслідування, оскільки строк досудового розслідування закінчився ще 30 вересня 2014 року, що являється істотним порушенням вимог ст. 197 КПК України. Також вказує на те, що клопотання прокурор подав до суду 14 січня 2014 року, тобто лише за два дні до закінчення строку тримання ОСОБА_6 під вартою, що також є грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону. Також апелянт посилається на те, що в клопотанні прокурора взагалі відсутнє посилання на будь-які обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, оскільки досудове розслідування в даному провадженні було завершене ще у червні 2014 року, про що слідчий повідомила ОСОБА_6 та його захисників. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою відмовити ;
- захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки прокурором порушені вимоги кримінального процесуального закону. У тому числі вказує на те, що прокурор відповідно до ст. 184 КПК України не надав ОСОБА_6 копії клопотання про продовження строку тримання під вартою та додані до нього документи ; слідчий суддя, не врахувавши зазначені порушення вимог закону, без виклику у судове засідання захисників - адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 розглянув клопотання. Розгляд клопотання за участі адвоката ОСОБА_12 , якого залучив прокурор ОСОБА_5 , у відсутності адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вважає порушенням права особи на захист. В обґрунтування доводів апелянт також посилається на рішення Європейського суду з прав людини, у тому числі прийняті в конкретних справах. Крім того, вказує на те, що слідчим суддею не перевірена обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів та вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Вважає, що вказані в ухвалі слідчого судді підстави не відповідають матеріалам кримінальної справи й ніякими доказами об`єктивно не підтверджені, у тому числі не підтверджені зазначені в ухвалі слідчого судді ризики, що у зв`язку із завершенням розслідування кримінального провадження вказані в ухвалі слідчого судді ризики істотно зменшились. Висновок слідчого судді про відмову в застосуванні застави вважає таким, що не відповідає вимогам ч. ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, що слідчим суддею висновок у цій частині належним чином не обґрунтовано. Просить ухвалу слідчого судді скасувати й відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників процесу: підозрюваного ОСОБА_6 , його захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційних скарг, пояснення прокурора, який судове рішення вважав законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали за клопотанням, дослідивши надані апеляційному суду докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст. ст. 177, 194 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду ; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні : перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених кримінально-процесуальним кодексом.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснювалось досудове розслідування, а також здійснювалось керівництво процесуальним керівником у кримінальному провадженні - старшим прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 і відповідає вимогам ст. ст. 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів. При прийнятті рішення щодо викладених у клопотанні прокурора доводів, колегія суддів вважає, що у клопотанні викладено короткий зміст фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 ; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; викладено обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, міститься посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; вказані зазначені у ст. 177 КПК України ризики ; викладені обставини, на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявність ризиків, міститься посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; а також обґрунтовується неможливість запобігання ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Тому доводи апеляційних скарг у цій частині колегія суддів відхиляє.
З журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання щодо підозрюваного ОСОБА_11 участь у судовому засіданні приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і захисник - адвокат ОСОБА_12 ..
Одночасно з матеріалів судового провадження, ухвали слідчого судді не вбачається, що як прокурором, так і слідчим суддею враховані положення ст. 184 КПК України, зокрема, у матеріалах судового провадження відсутні дані у підтвердження факту вручення підозрюваному ОСОБА_6 копії клопотання про продовження строку його тримання під вартою та додані до нього документи ; слідчий суддя не дав відповідну оцінку вказаним порушенням закону, а також не здійснив виклик у судове засідання сторони захисту : захисників - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_17 (у матеріалах судового провадження відсутні дані про те, що захисники - адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_17 повідомлені про час та місце розгляду клопотання) і розглянув клопотання тільки за участі захисника - адвоката ОСОБА_12 , якого залучив прокурор ОСОБА_5 ..
Указані порушення вимог кримінального процесуального закону, в тому числі відмова слідчого судді у задоволенні клопотання захисників зробити перерву для ознайомлення з текстом клопотання прокурора та приєднаними до нього додатками, колегія суддів визнає істотними порушеннями вимог КПК України, які відповідно до ст. 412 цього Кодексу тягнуть скасування судового рішення, з урахуванням положень ст. 407 цього ж Кодексу, зі скасуванням ухвали слідчого судді й постановленням нової ухвали.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , про обґрунтованість доводів клопотання прокурора, колегія суддів враховує вимоги вказаних вище норм права та матеріали судового провадження.
Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що передбачені ст. 177 КПК України, визнані доведеними, згідно судових рішень, якими щодо підозрюваного ОСОБА_6 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також продовжувався строк його тримання під вартою, ризики, на які прокурор вказує у клопотанні частково підтвердились, у тому числі ризики того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Доводи клопотання про те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового слідства, вчиняти перепони при провадженні досудового розслідування, колегія суддів відхиляє; при прийнятті рішення про їх відхилення враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено і по справі складено обвинувальний акт.
Колегія суддів вважає, що вказані ризики доводяться вагомістю доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, яке йому загрожує - згідно санкції статті Кримінального кодексу України, за один зі злочинів, що йому інкримінується, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі; виявленням за місцем проживання підозрюваного підроблених паспортів, що підвищує ризик здійснення ОСОБА_6 спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, як на території України, так і за її межами, за фальшивими документами; можливістю незаконно впливати на іншого підозрюваного чи свідків злочину; набуттям у процесі підготовки та вчинення злочину зв`язків, навичок та досвіду злочинної діяльності та приховання слідів кримінального правопорушення, вчиненням злочинів у минулому, що в сукупності із його матеріальною спроможністю дало можливість ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування й може дати можливість переховуватись від суду, як на території України, так і за її межами; можливістю незаконно впливати на іншого підозрюваного чи свідків.
Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що вказані ризики не зменшились і виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, визнає їх доведеними.
З матеріалів судового провадження, зокрема, копії повідомлення про зміну (уточнення) раніше повідомленої підозри також вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні передбачених п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України злочинів, що 24 липня 2014 року з дотриманням вимог ст. 278 КПК України повідомлення про підозру йому вручено. Дослідивши матеріали судового провадження, приєднані прокурором до клопотання докази, колегія суддів визнає обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вказаних вище злочинах. Отримавши копію повідомлення про підозру в скоєнні злочинів ОСОБА_6 вину в їх вчиненні не визнав і показав, що не причетний до їх скоєння. Крім того, колегія суддів вважає, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у скоєнні злочинів.
Доводи апеляційних скарг про те, що вина підозрюваного ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах не доведена, що ОСОБА_6 злочинів не вчиняв, колегія суддів визнає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та приєднаних до клопотання доказах і вважає, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя місцевого суду, так і колегія суддів апеляційної інстанції, не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваних як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_18 , обвинуваченого, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, що в кримінальному провадженні є докази, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах, що письмове повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. ст. 277, 279 КПК України й повідомлення про підозру йому вручено з додержанням вимог ст. 278 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційних скарг про те, що підозра ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих йому злочинів не доведена.
Крім того, з урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не можуть запобігти ризикам вчинити підозрюваним спроби переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Дані про особу ОСОБА_6 : має дружину, малолітнього сина, постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем постійного проживання та роботи, за місцем роботи мав заохочення, колегія суддів визнає такими, що не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики.
Інші доводи апеляційних скарг, зокрема, про те, що досудове розслідування по справі не зупинялось, що постанов слідчого або прокурора про зупинення досудового розслідування не було; ніякі відомості про зупинення досудового розслідування в ЄРДР не вносились; постанову Генеральної прокуратури України про продовження строку досудового розслідування на виконання вимоги ст. 294 КПК України не було надано, колегія суддів визнає такими, що не спростовують визнані доведеними передбачені ст. 177 КПК України і вказані вище ризики.
Колегія суддів, враховуючи матеріали судового провадження вважає, що встановлений слідчим суддею строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою до 04 лютого 2015 року належним чином обґрунтований, викладені у судовому рішенні висновки у цій частині відповідним чином вмотивовані. При прийнятті рішення колегія суддів враховує, що апеляційним судом обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернуто для усунення недоліків, що кримінальне провадження, як судами, так і прокурором, органу досудового розслідування не направлялось. При прийнятті рішення та вмотивуванні висновків у цій частині колегія суддів вважає, що відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України строк тримання особи під вартою може бути продовжено як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження, з урахуванням положень глави 18 цього Кодексу.
При прийнятті рішення щодо доводів апеляційних скарг про невстановлення підозрюваному ОСОБА_6 розміру застави, колегія суддів враховує вимоги п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, зокрема, те, що підозрюваному інкриміновано один із злочинів, що спричинив загибель людини, поєднаний із застосуванням насильства. Тому враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України у даному кримінальному провадженні не визнає за можливе визначити розмір застави щодо ОСОБА_6 ..
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги, які подали підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники - адвокати ОСОБА_9 і ОСОБА_10 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2015 року, якою задоволено клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою до 04 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 , скасувати, постановити нову, якою клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 задовольнити частково, продовживши строк тримання ОСОБА_6 під вартою до 04 лютого 2015 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: