Справа №585/1991/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/212/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Клопотання слідчого, прокурора, сторони кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 липня 2015 року, якою у кримінальному провадженні № 0000150 від 07.02.2014 року накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 автомобіль ВАЗ 21213 н.з. НОМЕР_1 , -

ВСТАНОВИЛА:
Старший слідчий СВ Роменського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим зі старшим прокурором Роменської міжрайонної прокуратури ОСОБА_10 про накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21213 н.з. НОМЕР_1 . Своє клопотання слідчий мотивував тим, що ОСОБА_8 підозрюється в тому, що в період часу з січня до березня 2015 року за попередньою змовою з ОСОБА_11 на автомобілі ВАЗ 21213 н.з. НОМЕР_1 неодноразово здійснювали крадіжку трансформаторного масла, з трансформаторів належних філії «Роменський РЕМ» ПАТ «Сумиобленерго», а вказаний автомобіль є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень та зберіг на собі їх сліди, які потребують експертного дослідження.

Ухвалою слідчого судді від 11.07.2015 року вказане клопотання було задоволене.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує, що ОСОБА_8 не вчиняв злочину, у якому підозрюється, його вина не доведена, а раніше визнавав свою вину під тиском, про що подана заява прокурору Сумської області, зазначає, що автомобіль був вилучений 29.06.2015 року, а клопотання про арешт майна було подано слідчим 09.07.2015 року і у слідчого було достатньо часу провести необхідні слідчі дії, а суд безпідставно не повернув вилучене майно власнику.

Також вказує на порушення судом вимог ст. 22 КПК України, тобто на те, що суд не створив умови для реалізації сторонами процесуальних прав, зокрема оголосив перерву в судовому засіданні, знімав запитання при допиті свідка ОСОБА_12 , відмовив у допиті свідка ОСОБА_11 прийняв заяву власника автомобіля ОСОБА_13 про розгляд провадження без його участі. Також вказує, що слідчий не надав доказів про розмір заподіяної шкоди, а суд не врахував розмір можливої конфіскації майна та цивільного позову, а також наслідки арешту майна для інших осіб, тому просить скасувати ухвалу слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи і зміст апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 170 ч. 2 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 167 ч. 2 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 є фактичним власником автомобіля ВАЗ 21213 р.н. НОМЕР_1 , який ОСОБА_13 у 2012 році продав невстановленому чоловіку без перереєстрації та підозрюється у тому, що в період часу з січня по березень 2015 року за попередньою з мовою з іншою особою, прибуваючи на вказаному автомобілі до трансформаторів на території Роменського району Сумської області неодноразово викрадав належне філії «Роменський РЕМ» ПАТ «Сумиобленерго» трансформаторне масло загальною вартістю 3 702,40 грн..

Також з показань свідка ОСОБА_14 вбачається, що йому неодноразово продавав трансформаторне масло чоловік на ім`я ОСОБА_15 , який привозив останнє на автомобілі ВАЗ «Нива Тайга» зеленого кольору, а свідок ОСОБА_16 показав, що також купував трансформаторне масло і яке привозили на автомобілі «Нива»

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 раніше пояснювали, що для вчинення крадіжок трансформаторного масла вони використовували вказаний автомобіль «Нива».

Отже, є достатні підстави вважати, що вказаний автомобіль ВАЗ 21213 н.з. НОМЕР_1 ) використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди, тобто відповідає критеріям п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 не вчиняв злочину і не зобов`язаний доводити свою невинність, оскільки слідчий суддя не вирішив питання про його винність, а лише встановив достатність підстав вважати, що злочин було вчинено. На даний час за заявою ОСОБА_8 щодо примушування до дачі показань проводиться перевірка прокуратурою Сумської області, проте вона ще не завершилась, у тому кримінальному провадженні повідомлення про підозру нікому не вручено, а тому відсутні підстави не довіряти його раніше даним показам. Більш того, його визнавальні показання підтверджуються й показаннями інших свідків.

Колегія суддів також не може погодитись з доводами апеляційної скарги про порушення судом вимог ст. 22 КПК України, оскільки згідно ст. 322 КПК України судовий розгляд відбувався безперервно, крім часу, призначеного для відпочинку і головуючий суддя не обмежений клопотаннями сторін при оголошенні такої перерви в судовому засіданні, а судовий процес відповідав вимогам кримінального процесуального закону.

Особа, за якою зареєстроване право на майно, ОСОБА_13 не був обмежений в праві заявити клопотання про розгляд провадження без його участі, а в поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказуючи на незаконність відмови в задоволенні його клопотання про допит свідка ОСОБА_11 та зняття запитань до свідка ОСОБА_12 не зазначає у чому ж полягала така незаконність, які дані при цьому вони могли повідомити та не заявляв клопотання про допит цих свідків в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляції про те, що було достатньо часу для проведення необхідних слідчих дій з автомобілем не можна прийняти до уваги, оскільки вказана обставина не свідчить про відсутність потреби в проведенні цих слідчих дій, а бездіяльність слідчого може бути оскаржена в установленому законом порядку.

На можна погодитись і з доводами апеляційної скарги щодо не встановлення розміру можливого цивільного позову та конфіскації майна, оскільки арешт на автомобіль накладений не для забезпечення цих дій, а як на засіб вчинення кримінального правопорушення, який зберіг на собі його сліди.

Колегією суддів не встановлено суттєвих порушень кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Отже, колегія суддів вважає, що є достатні підстави вважати, що вказаний об`єкт рухомого майна є засобом вчинення кримінального правопорушення, який зберіг на собі його сліди, а тому, прийняте слідчим суддею рішення відповідає вимогам закону і підстав для скасування ухвали немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 173, 303-307, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 липня 2015 року у кримінальному провадженні №0000150 від 07.02.2014 року про накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21213 р.н. НОМЕР_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4