Провадження 1кп-200/29/15
Справа 201/7126/13-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 березня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1 ,

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

за участю:

потерпілої ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_10 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 121, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_12 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 296 КК України -,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальна справа відносно ОСОБА_10 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 121, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_12 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 296 КК України.

Прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення у відношенні ОСОБА_10 по епізоду щодо придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою, вчиненого відносно потерпілого ОСОБА_13 , а також по епізоду заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_14 .

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_9 також відмовилися від підтримання обвинувачення у формі приватного обвинувачення щодо ОСОБА_10 та просили закрити відносно нього кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_10 просив закрити відносно нього кримінальне провадження по зазначеним епізодам у зв`язку з відмовою прокурора та потерпілих від підтримання обвинувачення

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 також просив закрити відносно ОСОБА_10 кримінальне провадження по зазначеним епізодам.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за необхідне закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 по епізоду придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою, вчиненого відносно потерпілого ОСОБА_13 , а також по епізоду заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_14 у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення та потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_9 від підтримання обвинувачення у формі приватного обвинувачення з наступних підстав.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_10 обвинувачувався у скоєнні злочинів при наступних обставинах, а саме: улітку 2008 року стосовно ОСОБА_13 проводилось досудове слідство за фактом скоєння злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України та кримінальна справа за його обвинуваченням з обвинувальним висновком була направлена до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду по суті, у зв`язку з чим він бажав знайти особу, яка б могла вплинути на рішення суду з тим, щоб воно було винесено на користь ОСОБА_13 , а саме визнання його виправданим по деяким епізодам обвинувачення, визначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі та конфіскацією майна.

З цією метою він звернувся за допомогою до своїх знайомих, серед яких був ОСОБА_15 , з проханням знайти таку особу, на що ОСОБА_15 запропонував йому свого знайомого ОСОБА_10 .

Під час зустрічі ОСОБА_10 з ОСОБА_13 при невстановлених слідством обставинах, останній посвятив його у суть своїх проблемних питань з приводу знаходження під кримінальним переслідуванням з боку правоохоронних органів, на що ОСОБА_10 , усвідомлюючи безвихідне положення ОСОБА_13 , переслідуючи корисні мотиви, прийняв рішення про заволодіння майном ОСОБА_13 шляхом шахрайства та заздалегідь не маючи наміру виконати взяті на себе зобов`язання, впевнив ОСОБА_13 , що зможе надати йому необхідну допомогу та вирішити питання про розгляд кримінальної справи за його обвинуваченням у суді на його користь, обговоривши, що його послуги будуть коштувати 50 000 доларів США.

ОСОБА_13 , будучи впевненим у правильності та сумлінності дій ОСОБА_10 , повідомив останнього, що не має необхідної суми грошей, але згідно заповіту своєї тещі ОСОБА_16 має право на отримання спадщини у вигляді нерухомого майна, а саме 29/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 та за рахунок виручених від продажу коштів зможе надати необхідну суму грошей.

ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що таким чином зможе реалізувати свій злочинний намір та заволодіти майном ОСОБА_13 або правом на нього, дав на це свою згоду та запропонував свої послуги у оформлені спадщини на ім`я ОСОБА_13 після смерті тітки з метою подальшого продажу нерухомості. Погодившись на пропозицію ОСОБА_10 , ОСОБА_13 за вказівкою ОСОБА_10 26 червня 2008 року видав на його ім`я довіреність серії ВКО № 749884 на право оформлення права спадщини в інтересах ОСОБА_13 на кв. АДРЕСА_2 , згідно якої ОСОБА_13 уповноважував ОСОБА_10 вчиняти будь-які юридичні дії з питань оформлення спадкових прав. Одночасно ОСОБА_10 та ОСОБА_13 домовились, що вартість домоволодіння, належного ОСОБА_13 складає 100 000 доларів США, і решту коштів, виручених від продажу, за винятком суми, що буде передана ОСОБА_10 за його послуги, ОСОБА_13 отримає на руки після продажу.

В подальшому ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_13 , що як його представник не має права укладати угоди від імені ОСОБА_13 в своїх інтересах чи інтересах своїх родичів, тому під виглядом досягнення інтересів ОСОБА_13 видати довіреність серії ВКТ № 849132 від 29.09.2008 року, номер у реєстрі нотаріальних дій № 7860, від імені ОСОБА_13 на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , на право розпорядження (в т.ч. дарування) 29/100 часткою (квартирою АДРЕСА_2 . Одночасно ОСОБА_10 обіцяв, що вчиненню продажу чи даруванню нерухомого майна передуватиме передача ОСОБА_13 грошових коштів та вирішення його проблеми, пов`язаної із притягненням до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_10 , 06 жовтня 2010 року, переслідуючи корисливі мотиви, з метою заволодіння майном ОСОБА_13 , на підставі довіреності ВКТ №849132 від 29.09.2008, номер у реєстрі нотаріальних дій № 7860, без згоди та відома останнього, обманюючи та зловживаючи довірою ОСОБА_13 , не передавши ОСОБА_13 кошти за належне йому нерухоме майно, оформив на користь своєї дружини ОСОБА_18 , з якою вів сумісне господарство, тобто і у своїх інтересах, договір дарування 29/100 частин кв. АДРЕСА_2 , які згідно заповіту ОСОБА_19 серії ААО №186512 від 09.07.1998 року є спадщиною ОСОБА_13 та продовжував впевнювати останнього, що займається вирішенням його питань.

Бажаючи придати своїм діям законний характер та створити у ОСОБА_13 думку про виконання взятих на себе зобов`язань, ОСОБА_10 усвідомлюючи, що ніяким чином не зможе вплинути на рішення суду на користь останнього та усвідомлюючи, що у разі, якщо ОСОБА_13 стануть відомі його злочинні плани він не передасть на його користь належне йому майно та зможе відмінити довіреність, ОСОБА_10 залучив нібито для захисту його інтересів у суді захисника адвоката ОСОБА_20 , який не був посвячений у злочинні наміри ОСОБА_10 , та завірив ОСОБА_13 , що питання у суді у кримінальній справі, у якій він визнаний підсудним буде однозначно вирішено на його користь з обранням покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

17 квітня 2009 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_13 був засуджений за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна та направлений для відбування покарання до Солонянської виправної колонії № 21. Вирок суду, не зважаючи на запевнення ОСОБА_10 в його неправильності та можливості його виправлення в апеляційному порядку завдяки обумовленому впливу зі сторони ОСОБА_10 , залишений апеляційним судом без змін.

Таким чином, ОСОБА_10 , в період з червня по жовтень 2008 року, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_13 , під надуманим приводом сприяння у вирішенні питання на користь ОСОБА_13 у судовому провадженні за обвинуваченням останнього, усвідомлюючи, що ніяким чином не зможе вплинути на рішення суду, заздалегідь не маючи наміру виконати взяті на себе зобов`язання, заволодів правом на чуже майно та чужим майном, яке належить ОСОБА_13 , а саме 29/100 частинами домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 254 770 гривень, що в 842,2 разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян, встановлений на 2009 рік, тобто є особливо великим розміром.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_10 діючи на замову та в інтересах невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділені у окреме провадження, та керуючись особистою корисною зацікавленістю, згідно раніше укладеної у кінці травня 2011 року домовленості, звернувся до свого знайомого ОСОБА_21 з пропозицією скоєння насильницьких дій у відношенні розпорядника кладовища «Нове», розташованого у м. Новомосковськ Дніпропетровської області ОСОБА_14 , проте отримав відмову ОСОБА_11 і прийняв рішення на самостійне скоєння злочину.

04.07.2011 року близько 19.30 год. ОСОБА_10 прибув на територію кладовища «Нове», яке розташовано на Мар`ївській горі м. Новомосковська, де за допомогою мобільного телефону під нагаданим приводом викликав ОСОБА_14 .

Коли останній прибув в домовлене місце, ОСОБА_10 маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, навмисно наніс не менше 10 ударів в область голови, тобто життєво важливий орган, та інших частин тіла ОСОБА_14 металевим прутом, який знайшов на місці злочину, а також не менше 10 ударів ножем, який знаходився при ньому в область нижніх кінцівок ОСОБА_14 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді:

· синців навколо обох очей, в області лівої вушної раковини, крововиливу в склеру лівого ока, забитої рани в області зовнішнього кута лівого ока голови, перелому склепіння черепу з переходом на основу зліва, забою головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 358е від 16.12.2011 року у своїй сукупності, по ступеню тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, та такі,що призвели до смерті потерпілого;

· внутрішньо-суглобного консолідованого міжнадвиросткового перелому нижньої головки лівої стегнової кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 358е від 16.12.2011 року відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я, оскільки зростання відламків у місці перелому у живих осіб відбувається у строк, що перевищує 21 день;

· колото-різаної рани в області кисті лівої руки, лівої сідниці та лівого стегна, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 358е від 16.12.2011 року відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, оскільки їх загоєння відбулося в строк, що перевищу 6 днів, але менше 21 дня, після чого з місця скоєння злочину зник.

ІНФОРМАЦІЯ_1 о 05.20 год. потерпілий ОСОБА_14 , знаходячись у неврологічному відділенні Новомосковської міської лікарні помер від відкритого перелому склепіння черепу з переходом на основу зліва, забою головного мозку, які у своєму клінічному перебігу привели до утворення вторинних мікрокрововиливів у стовбурну частину головного мозку та ускладнилося розвитком правобічної гнійної бронхопневмонії.

Умисні дії ОСОБА_10 , які виразилися у придбанні права на майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинені в особливо великих розмірах, органами досудового слідства кваліфіковані за ч.4 ст. 190 КК України.

Умисні дії ОСОБА_10 , які виразилися в заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння, вчинених на замовлення, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_14 , органами досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ст. 340 КПК України у разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді, потерпілий має право підтримувати обвинувачення і кримінальне провадження за відповідним обвинуваченням набуває статусу приватного і здійснюється за процедурою приватного обвинувачення.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення і якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Якщо зазначена обставина виявлена під час судового провадження і обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 у скоєнні кримінальних правопорушень по епізоду придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою, вчиненого відносно потерпілого ОСОБА_13 , а також по епізоду заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_14 у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення та у зв`язку з відмовою потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_9 від підтримання обвинувачення у формі приватного обвинувачення.

Керуючись ст. ст. 284, 286, 340, 477 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_10 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 121 КК України - закрити, у зв`язку з відмовою прокурора та потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_9 від підтримання обвинувачення.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 7 діб з дня її проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3