АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-кп/793/440/13 Головуючий по 1
інстанціїКатегорія: ч.3 ст.185 КК України
Смоляр А.О. Доповідач в апеляційній
інстанції Ятченко М.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2013 р. Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого Ятченка М.О.

суддів Безверхого
І.В., Літвінцева В.М.

секретаря Чорної Я.Ю.

за участю:

прокурора Ємельянової
О.В.

потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за
апеляційною скаргою обвинуваченого
ОСОБА_4 на вирок Придніпровського
районного суду м.Черкаси від 21 жовтня
2013 року, -

встановила:

Вироком Придніпровського
районного суду м.Черкаси від 21 жовтня
2013 року

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродж.м.Золотоноша Черкаської обл.,
прож.АДРЕСА_1, раніше неодноразово
судимого,-

визнано винним та засуджено за ч.3 ст.185
КК України та призначено покарання у
вигляді 3 (трьох) років позбавлення
волі.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку ОСОБА_4 засуджений за
те, що він 19 серпня 2013 року близько 03
год. 00 хв. повторно, маючи умисел на
таємне викрадення чужого майна, заліз
на прибудований балкон першого поверху
багатоповерхового будинку АДРЕСА_1,
звідки проник через відчинене вікно
балкону до квартири НОМЕР_1, яка
знаходиться на другому поверсі
зазначеного будинку і в той час, коли
мешканці спали, і за його діями ніхто не
спостерігав таємно, умисно, з
корисливих мотивів викрав чуже майно,
яке належить господарю даної квартири
ОСОБА_3, а саме: мобільний телефон
«Нокіа», вартістю 50 грн., в якому була
сім картка «Київстар», вартістю 20 грн.;
мобільний телефон «Нокіа», вартістю 400
грн.; наручний годинник «BVLGARI», вартістю
200 грн.; сонцезахисні окуляри, вартістю
200 грн.; три зарядні пристрої до
мобільних телефонів, загальною
вартістю 60 грн.; перочинний ніж,
вартістю 100 грн.; жіночу куртку
коричневого кольору, вартістю 300 грн.;
жіночу курку чорного кольору, вартістю
1500 грн.; жіночу сумку, вартістю 100 грн.;
флакон туалетної води «Jadore», вартістю 50
грн.; рюкзак, вартістю 100 грн., та зв'язку
з трьох ключів, загальною вартістю 60
грн., а всього заволодів майном на суму
3140 грн., після чого з викраденим залишив
помешкання через вхідні двері, чим
завдав потерпілому матеріальну шкоду
на вказану суму.

Не погоджуючись з даним рішенням,
обвинувачений ОСОБА_4. подав апеляційну
скаргу, в якій просить змінити вирок в
частині призначення покарання,
застосувавши ст.69 КК України та
призначити покарання у вигляді 2 (двох)
років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх апеляційних
вимог ОСОБА_4 вказує, що судом першої
інстанції не враховано такі
пом'якшуючі обставини, як наявність
невиліковної хвороби - туберкульоз,
сприяння слідству, щире каяття та
визнання вини.

Заслухавши доповідача, прокурора та
потерпілого, вивчивши матеріали
кримінальної справи та доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляція задоволенню не підлягає із
наступних підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_4 у
вчиненні злочину за вказаних у вироку
обставин, відповідає фактичним
обставинам справи, підтверджений
зібраними у встановленому порядку
доказами, які належно оцінені судом,
детально викладені у вироку і в
апеляції не оскаржується.

Покарання ОСОБА_4 призначено судом
відповідно до положень Загальної
частини Кримінального кодексу України,
з додержанням вимог ст.65 КК України, з
урахуванням ступеню тяжкості
вчиненого ним злочину, даних про особу
винного, а також всіх обставин справи.

Доводи ОСОБА_4 щодо призначення йому
судом першої інстанції занадто
суворого покарання є необґрунтованими,
оскільки районний суд при призначенні
міри покарання врахував та зазначив у
вироці як пом'якшуючі обставини щире
каяття, сприяння слідству, наявність
хронічного захворювання, на які
апелянт посилається в своїй
апеляційній скарзі.

Проте, судом першої інстанції також
враховано тяжкість вчиненого
правопорушення, те, що ОСОБА_4 раніше
неодноразово судимий, та вчинив злочин
з не знятою та не погашеною судимістю,
що свідчить про його стійку схильність
до вчинення кримінальних
правопорушень.

З урахуванням вищенаведених
обставин, колегія суддів вважає, що
покарання призначене судом першої
інстанції ОСОБА_4 у виді позбавлення
волі, повністю відповідає ступеню
тяжкості вчиненого ним злочину та
особі засудженого і є достатнім та
необхідним для його виправлення та
запобігання вчинення нових злочинів, а
тому підстав для зміни вироку та
призначення більш м'якого покарання,
про що просить обвинувачений ОСОБА_4, не
вбачає.

Істотних порушень вимог
кримінального процесуального закону
при проведенні досудового і судового
слідства по справі не встановлено.

За таких обставин, підстав для зміни
вироку з відповідним призначенням
обвинуваченому більш м'якого
покарання, колегія суддів не вбачає.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст.ст.405, 407 КПК України,
колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого
ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Вирок Придніпровського районного
суду м.Черкаси від 21 жовтня 2013 року,
яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК
України на 3 (три) роки позбавлення волі
- залишити без змін.

Головуючий

Судді