Справа № 526/274/15-к
Провадження № 1-кп/526/39/2015
Копія:

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року 17 лютого 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, навчається Лебединське педагогічне училище,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , використовуючи персональний комп`ютер, під`єднаний до мережі Інтернет, зареєструвався як користувач соціальної мережі «Вконтакте» та ознайомившись до моменту реєстрації з п.п. 1.2, 1.3, 1.4 правил користування сайтом, згідно яких користувач зобов`язаний: не розміщувати на персональній сторінці інформацію та об`єкти (включаючи посилання на них), які можуть порушувати права та інтереси осіб; та п.п. 5.1, 5.3, 5.4 правил користування сайтом, забороняється завантажувати, зберігати, публікувати, поширювати і надавати доступ або іншим чином використовувати будь-яку інформацію, яка є вульгарною або непристойною, містить порнографічні зображення і тексти або сцени сексуального характеру за участю неповнолітніх, а також порушує інші права та інтереси громадян і юридичних осіб або вимоги законодавства, створив персональну сторінку під іменем « ОСОБА_5 » з адресою сайта « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
22.11.2014 року ОСОБА_4 , використовуючи власний мобільний телефон, в порушення загально визначених правил користувача соціальної мережі «Вконтакте», переглянувши особисто відео файл, що був попередньо розміщений невстановленою особою на одній із сторінок в соціальній мережі «Вконтакте», усвідомлюючи, що у вказаному відео файлі містяться ознаки порнографії, маючи повноваження адміністратора сторінки, о 20 год. 46 хв., умисно розмістив вказаний файл в закладку «Мои видеозаписи», з метою подальшого його розповсюдження серед користувачів соціальної мережі «Вконтакте» та відвідувачів його персональної сторінки, шляхом перегляду та можливістю завантаження даного файлу. Згідно висновку судово-мистецтвознавчої експертизи № 20 від 23.01.2015 року даний відео файл містить інформацію порнографічного характеру, який ОСОБА_4 зберігав, поширював і надавав доступ користувачам соціальної мережі «Вконтакте».
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 301 КК України, як розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру.

10 лютого 2015 року, між прокурором прокуратури Гадяцького району Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Окрім того, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 301 КК України, згідно ч. 2 ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 1700 гривень, без застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації засобу розповсюдження вказаної відеопродукції.

Підставами для застосування ч. 2 ст. 69 КК України, як зазначено в угоді, є визнання вини підозрюваним, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, а також те, що він раніше не судимий.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену міру покарання.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною четвертою ст. 469 цього Кодексу також передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а відповідно до частини другої ст. 474 цього Кодексу - розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, а також має права визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України і розуміє наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 цього Кодексу.

Заслухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_4 , який пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 10.02.2015 року, між прокурором прокуратури Гадяцького району ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 та призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України - у випадку якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснені і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 лютого 2015 року, укладену між прокурором прокуратури Гадяцького району Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 1700 гривень, без застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації засобу розповсюдження вказаної відеопродукції на підставі ч. 2 ст. 69 КК України.

Речові докази: три ДВД диски залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Леново А 396» - залишити ОСОБА_4 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його оголошення.

Копію вироку суду після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуюча: підпис

Копія: вірно

Суддя Гадяцького

районного суду ОСОБА_1