Справа № 223/1241/2012
Провадження №1/223/920/2012
ВИРОК

іменем України

"28" вересня 2012 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.

з участю прокурора Зубара С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працюючого, уродженеця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого Тиврівським районним судом 10.08.2004 року за ст. 122 ч.1 КК України до виправних робіт терміном 2 роки з утриманням 20% заробітку в дохід держави, 27.04.2005 року Тиврівським районним судом за ст. 121 ч.2, ст. 122 ч.1, 70, 71, 72 КК України до позбавлення волі строком на 9 років та 6 місяців, звільнений 26.04.2011 року умовно-достроково на 3 роки 29 днів, у вчиненні злочинів за ч.2 ст.186, 395 КК України , -

встановив:

05.03.2012 року, близько 19-20 год. в смт. Тиврів, ОСОБА_1 , маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись в стані алкогольного спяніння, перебуваючи на вул. Шевченка, неподалік продуктового магазину ПродМаг, наздогнав неповнолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, де із застосуванням фізичного насильства, яке виразилось у нанесенні ударів деревяною палицею по спині, навмисно, відкрито викрав особисті речі, останньої, а саме мобільний телефон GT-E250i, вартість якого, згідно судово-товарознавчої експертизи № 385 від 16.05.2012 року становить 130 грн., в якому знаходилась одна сім карта оператора Лайф, вартістю 15 грн., на рахунку якої знаходились кошти в сумі 5 грн., жіночу сумочку вартість якої згідно судово-товарознавчої експертизи № 385 від 16.05.2012 року становить 56,31 грн., в якій знаходились: мобільний телефон марки E71 TV, вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи № 385 від 16.05.2012 року становить 300 грн., в якому знаходилось дві сім карти операторів Діджуста МТСвартістю 15 грн. кожна, на рахунку картки МТС знаходились кошти в сумі 3 грн., червоний блокнот, для особистих записів вартістю 50 грн., шкільний матерчатий пенал рожевого кольору вартістю 35 грн.. туш для очей, марки Ейвон, вартістю 10 грн. масажну розчіску, вартістю 15 грн. та два ДВД диски, вартістю 4 грн. кожен, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 657,31 грн..

Після скоєння грабежу ОСОБА_1 з місця пригоди зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того , постановою Тиврівського районного суду від 25.08.2011 року ОСОБА_1 було встановлено адміністративний нагляд строком на один рік, серед встановлених обмежень - заборона виходити з дому з 24-00 год. до 05-00 год. ранку; заборонено виїзд за межі Тиврівського району без відповідного дозволу ОВС та обовязок зявлятись на реєстрацію в Тиврівський РВ УМВС кожну другу неділю місяця.

Однак , ОСОБА_1, незважаючи на встановлені обмеження та правила адміністративного нагляду, маючи на меті ухилитись від адміністративного нагляду, в період з 17.04.2012 року по 23.04.2012 року, самовільно залишив своє постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5, та виїхав за межі Тиврівського району в м. Вінницю, де вів бродячий спосіб життя, на облік у відповідних територіальних підрозділах ОВС не ставав, чим порушив встановлені правила адміністративного нагляду.

ОСОБА_1 винуватість у предявленому обвинуваченні за ст. 186 КК України не визнав, дав показання, що 05.03.2012 року ходив по пиво до продовольчого магазину в смт. Тиврові. Біля 17- 18 год. повернувся додому, де разом із сестрою ОСОБА_3 та її співмешканцем ОСОБА_4 випили пива і він заснув. Через певний час його розбудили працівники міліції і забрали в райвідділ міліції. Там він знаходився в коридорі і пізніше туди підійшла потерпіла із мамою, вони його побачили і сказали, що це він, після чого їх забрали в кабінет. Потім їх відпустили і його також, але через 30 хв. знову забрали до райвідділу. 24 квітня 2012 року до нього знову завітали працівники міліції і він видав їм мобільний телефон , який знайшов на березі річки Південний ОСОБА_5 в смт. Тиврові 30- 31 березня 2012 року. Тоді він в міліції під тиском слідчого та о/у карного розшуку ОСОБА_6 написав явку із повинною про пограбування ним дівчини. При відтворенні обстановки та обставин події о/у ОСОБА_6 вказував йому на місця, які він повинен показувати.

Винуватість у предявленому обвинуваченні за ст. 395 КК України підсудний також не визнав і дав показання, що встановлених обмежень адміннагляду він не порушував, а лише один раз запізнився на відмітку, все інше сфабрикував ДІМ ОСОБА_7. На вимогу працівників міліції він написав, що не був вдома.

Суд критично відноситься до показань підсудного, наданих в судовому засіданні щодо його невинності у вчиненні злочинів за ч.2 ст.186, 395 КК України, так як вони не знайшли свого підтвердження під час досудового та судового слідства і спростовується зібраними у справі доказами та розцінює їх як намагання уникнути покарання за скоєне.

Винність підсудного в скоєнні даних злочинів стверджується матеріалами справи зібраними в ході досудового та дослідженими в ході судового слідства, зокрема, за ч.2 ст. 186 КК України, протоколами огляду місця пригоди (а.с.9, 14), під час яких виявлено сліди взуття які ведуть з місця пригоди до господарства ОСОБА_1; явкою з повинною ОСОБА_1 (а.с.59), в якій він власноручно описує як на початку березня 2012 року, у вечірній час, в смт. Тиврові спричинив тілесні ушкодження невідомій дівчині та відкрито заволодів її мобільним телефоном НОКІА Е-71; актом добровільної видачі (а.с.62), згідно якого , ОСОБА_1 в присутності понятих добровільно видав працівникам міліції відкрито викрадений мобільний телефон НОКІА Е-71 ТВсрібно сірого кольору; протоколом відтворення обстановки та обставин події (а.с.92), під час якого підозрюваний ОСОБА_1 підтвердив свої покази дані під час допиту в якості підозрюваного та відтворив всі обставини по справі; висновком судово-медичної експертизи № 70 від 24.04.2012 року (а.с.44), згідно якої, у ОСОБА_2 виявлено легкі тілесні ушкодження; висновком судово-товарознавчої експертизи № 385 від 16.05.2012 року (а.с.71-82), згідно якої, встановлено вартість викрадених мобільних телефонів; протоколом огляду речового доказу (а.с.147); постановою про встановлення обмежень піднаглядному (а.с. 113,114); реєстраційним листком (а.с. 116), згідно якого ОСОБА_1 після 08.04.2012 р. на реєстрацію до Тиврівського РВ УМВС не зявлявся; листком контролю за дотриманням установлених обмежень піднаглядним (а.с. 115), згідно якого, ОСОБА_1 після 08.04.2012 р. на реєстрацію до Тиврівського РВ УМВС не зявлявся і був відсутній за місцем проживання; рапортами (а.с.124,127,129,130,131,133) згідно яких ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання; актами обстеження будинку адміннаглядного ОСОБА_1 (а.с. 123,125,128,132), згідно яких, ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання і місце знаходження якого невідоме.

Крім того, будучи допитаний в якості обвинуваченого (а.с.106-107), ОСОБА_1 вину в предявленому йому обвинуваченні за ст.ст. 186 ч.2, 395 КК України визнав повністю та показав, що йому був встановлений адміністративний нагляд. 05.03.2012 року ,перебуваючи вдома , близько 18-00 год. вживав спиртні напої. Після того пішов на вокзал придбати пива. На той час на дворі був невеличкий сніговий покрив, а тому, так як йому було потрібно постійно йти вгору, вирішив з дому взяти деревяну палицю з верби, якою він користувався по господарству. Дана палиця була довжиною близько 1 м., товщиною близько 3 см. Після того він з даною палицею пішов в центр смт. Тиврів. Коли він дійшов в смт. Тиврів та підійшов до магазину Злагода, то палицю залишив біля магазину, а сам зайшов в приміщення магазину, де придбав, ще 0,5 л. міцного пива та знову ж таки вийшов на вулицю. Забравши свою палицю , він пішов в напрямку вул. Шевченка. Дійшовши до магазину Продмаг, що розташований по вул. Шевченка, він сів на роздоріжжі та розпочав пити пиво. На той час було близько 19-30 год. Коли він сидів та пив пиво, він побачив, що повз нього пройшло спочатку дві жінки, які розійшлися, одна пішла у вулицю, що повертає біля магазину Продмаг, а інша продовжувала далі спускатись по вул. Шевченка. Тоді ж на протязі хвилини, він побачив, що по вул. Шевченка повз нього пройшла дівчина, яка на той час говорила по мобільному телефону. На той час він сидів у темному місці біля куща та його видно не було. Був одягнутий в матерчату чорну куртку, спортивні штани та взутий в туфлі. На голові була одягнута спортивна чорна шапка. Коли пройшла молода дівчина та він побачив, що вона говорить по мобільному телефону, у нього виник намір на відкрите викрадення вказаного телефону. Тоді він одразу ж встав, вийшов на вулицю та попрямував за вказаною дівчиною. Хто вона така була йому не відомо. Пройшовши за вказаною дівчиною близько 20 метрів, він підійшов до неї з-заді та наніс вище описаною палицею, яку він тримав у правій руці один удар по спині, внаслідок чого дівчина зігнулась. Чи присідала - точно не памятає , оскільки перебував в стані алкогольного спяніння. Остання почала кричати, а він в свою чергу різко вирвав у неї з руки телефон, а з іншої руки жіночу сумочку, після чого одразу ж розпочав тікати. Спочатку вниз по вул. Шевченка. Коли він розпочав тікати, то побачив, що йому на зустріч з низу бігла невідома жінка, але він в свою чергу палицю, яку він продовжував тримати у правій руці , виставив вперед та нею вказану жінку відштовхнув. Штовхнув він невідому йому жінку у ліве плече. Наголошує, що він вказаній жінці тілесних ушкоджень не спричиняв та наміру на спричинення тілесних ушкоджень у нього не було. Він виставив палицю в звязку з тим, щоб його вона не зупинила. Після того як він пробіг вказану невідому жінку забіг у вулицю, що розташована ліворуч відносно вул. Шевченка та побіг далі у верх, де повернув у вулицю, яка різко спускалась до низу. Коли він добіг до вказаної вулиці, помітив, що у нього випав телефон, який викрав у невідомої йому дівчини. І він одразу ж вернувся до нього та нагнувся, щоб його підняти. Але в той момент він побачив, що за ним хтось біжить і він в свою чергу, не встигши підняти телефон, побіг вниз до р. Південний ОСОБА_5. Коли він вибіг на вул. Набережна, неподалік розташування млину, вирішив сховатись та перепочити, оскільки пробіг великий відрізок. Тоді він одразу ж побіг до великого дерева і, вийшовши на лід, який був на ОСОБА_5 пригнувся та на одну руку оперся на лід. Палицю він кинув спочатку біля себе, внаслідок чого на сніговому покритті відобразилось місце від його матерчатої перчатки та вказаної палиці. Відпочивши хвилини 2 та побачивши, що за ним вже ніхто не біжить, він, піднявши палицю, пішов в напрямку свого дому. До свого господарства він заходив через присадибну ділянку. Перед тим він на течії, біля млину у воду викинув палицю, якою спричинив тілесні ушкодження дівчині. Коли він прийшов до свого господарства, то жіночу сумку заховав за дитячою коляскою на погребі. Що було на той час у сумці не заглядав. Після того, одразу ж пішов спати. На наступний день прийшли працівники міліції, яким він надав дозвіл на проведення огляду господарства, під час якого вони сумку не знайшли, та він приховав те, що здійснив вказаний злочин. Приблизно через три дні вирішив подивитись, що було в даній сумці, під час чого він виявив у сумці мобільний телефон Нокіа Е-71, а також два диски, а що ще було в сумці він не памятає так як не звертав уваги. Після того телефон забрав собі. А сумку разом зі всіма речами що там були, викинув в р. Південний ОСОБА_5, в районі розташування старого мосту. Після того він даний телефон у виключеному стані залишив у своєму житловому будинку. Через деякий період він помітив, що телефон, то пропадав, то появлявся, так як були в домі діти та ще приїздили племінники з с. Яришівка Тиврівського району, але він на те не звертав уваги. Після того, 24.04.2012 року, викрадений телефон добровільно видав працівникам міліції. Доповнює, що тілесні ушкодження, які були виявлені у нього 06.03.2012 року отримав внаслідок удару рогом корови. По дорозі , коли він тікав з місця вчинення злочину, він не падав.

З приводу порушення адміністративного нагляду пояснив, що Тиврівським районним судом йому було встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік, його було ознайомлено з постановою суду про встановлення йому адміністративного нагляду, однак йому набрид постійний контроль працівників міліції, йому хотілося погуляти та жити вільно, так як він ще молодий, тому 17.04.2012 року він залишив своє постійне місце проживання та без дозволу міліції поїхав до м. Вінниці, де перебував до 23.04.2012 року, а саме на протязі даного часу він гуляв по місту та ночував в різних місцях. Перебуваючи в м. Вінниця. В м. Вінниця його бачив ОСОБА_8, житель смт. Тиврів. В звязку з тим, що він вів бродячий спосіб життя, то на реєстрацію до Тиврівського РВ УМВС не зявлявся та не реєструвався в інших територіальних підрозділах ОВС. Він усвідомлював, що за порушення правил адміністративного нагляду буде притягнутий до відповідальності, але йому було всерівно. В м. Вінниця перебував до 23.04.2012 року. 23.04.2012 року він був затриманий працівниками Тиврівського РВ УМВС. З 17.04.2012 року по 23.04.2012 року на стаціонарному лікуванні в лікувальних закладах ніде не знаходився, також ніде не працював, а навмисно уникав відбування адміністративного нагляду.

Також винуватість підсудного у вчиненні злочинів стверджується показаннями потерпілої ОСОБА_2, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10В, ОСОБА_11, ОСОБА_12 ОСОБА_7 ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, частково показаннями свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_3, допитаних в ході судового слідства.

Потерпіла ОСОБА_2 дала показання про те, що 05.03.2012 р. разом зі своєю мамою ішла із клубу додому, мама ішла попереду, а вона приблизно в 15 м. позаду та розмовляла по телефону. Відчула сильний удар палкою по спині та по руці, від удару впала потім її ще пару разів вдарили по спині та по руці, з руки випав телефон. Нападник одягнений в темну куртку перевернув її та забрав її сумку, в якій також був мобільний телефон та косметичка. Вона кричала, на її крик до неї стала бігти мама , яка хотіла відібрати сумку, але нападник вдарив її і побіг далі. На її крик прибігли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і намагались наздогнати нападника , але не змогли. В неї забрали два телефони і сумку, вона дуже злякалася, кілька ночей не спала, спина болить по теперішній час.

Свідок ОСОБА_9 мати потерпілої показала, що 5 березня 2012 року, біля 20 год. разом із дочкою повертались додому. Вона йшла попереду, а донька позаду і розмовляла по телефону. Почула крик доньки і стала бігти до неї, а на зустріч від її доньки біг чоловік в темній, спортивній шапці та темній куртці, в руках тримав Майїну сумку, вона намагалась його зупинити , але він вдарив її чи то палицею, чи то металевим прутом і вона впала, а нападник , не зупиняючись, побіг далі. Прибігли ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які намагались затримати грабіжника , але не змогли.

Свідок ОСОБА_12 дав показання про те, що в квітні 2012 року ( на католицьку Пасху) приїхав в смт.Тиврів до своєї бабусі ОСОБА_17. В свого дядька ОСОБА_1, який проживає з бабушкою , побачив телефон НОКІА Е-71 сірого кольору і попросив у нього даний телефон тимчасово покористуватись. Той дозволив, він вставив в телефон свою сім карту і телефонував своїм друзям протягом тижня, а потім назад телефон повернув дяді ОСОБА_16.

Свідок ОСОБА_7 показав, що був присутнім при відтворенні обстановка та обставин події із ОСОБА_1, який добровільно, без будь якого тиску вказав на місце, де він очікував потерпілих, а потім пограбував жінку з дочкою, показував як за допомогою палки наносив удари, дорогу, якою втікав, місце, де кинув палку в річку та дорогу , якою побіг додому.

Працюючи на посаді ДІМ Тиврівського РВ УМВС, здійснював перевірку ОСОБА_1 за місцем проживання. В період із 17.04.2012 р. по 23.04.2012 р. його вдома не було, родичі підсудного про його місце знаходження нічого не знали, про що ним було складено відповідні акти. 23.04.2012 р. ОСОБА_1 затримали у м. Вінниці.

Свідок ОСОБА_10 дав показання про те, що 5 березня 2012 року, приблизно о 21 год. він повертався додому. Попереду, приблизно за 100 м., йшла потерпіла та розмовляла по телефону, почув крик, підняв голову, помітив, що її бє палкою невідомий чоловік, а потім вирвав в неї сумку. Мати потерпілої вибігла грабіжнику на зустріч, він її також вдарив палкою і побіг вперед, він почав переслідувати грабіжника, а позаду нього також став бігти ОСОБА_11, якого він поблизу раніше не бачив. Грабіжник їх помітив і побіг по вул. Данила Нечая до річки ОСОБА_5. У нього заболіла нога і він зупинився від грабіжника за 20-30 метрів та зателефонував до батька, а потім в міліцію. Обличчя грабіжника не розгледів.

Свідок ОСОБА_11 дав показання про те, що 5 березня 2012 року, у вечірній час він ішов по смт. Тиврові на зустріч із своєю знайомою ОСОБА_2

та розмовляв з нею по мобільному телефону. В одну мить звязок з нею обірвався, а потім він почув жіночий крик: Вкрали, вкрали. Він побіг на даний крик, попереду на відстані 30-40 метрів промайнуло два людських силуети і завернули в провулок. Він побіг слідом за ними і наздогнав одного, ним виявився ОСОБА_10, який крикнув йому, щоб продовжував наздоганяти і він побіг вперед , але за 10 метрів упав, а потім впав втікач, коли він піднявся, то втікача вже не було видно. На місці його падіння він знайшов телефон потерпілої без тильної кришки і віддав його їй, оскільки вона також підійшла до того місця. Втікача бачив лише зі спини тому описати обличчя не може.

Показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи № 71 від 16.05.2012 року (а.с.50-51), згідно якої, у ОСОБА_1 виявлено були виявлені легкі тілесні ушкодження, які виникли можливо 03.03.2012р.;

Свідок ОСОБА_14 дав показання про те, що був присутнім, коли підсудний по місцю свого проживання видавав працівникам міліції мобільний телефон. При цьому він без будь якого тиску, добровільно і цілком нормально та зрозуміло розповідав як вказаний телефон, із застосуванням сили відібрав у дівчини в Тиврові.

В квітні 2012 року 17, 18, і ще 20 та 21 чи 22 числа, приблизно біля 20-ї години був присутній при перевірці ОСОБА_1 за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_6. При перевірці двері були закриті, поняті стояли і спостерігали, а голова і ДІМ стукали в двері. ОСОБА_1 вдома не було про, що складались відповідні документи , які він підписував.

Свідок ОСОБА_15 дав показання проте, що 25.04.2012 року був присутнім в якості понятого при відтворенні обстановки та обставин події із ОСОБА_1, який після того, як вони вийшли із райвідділу міліції, ішов попереду і добровільно, без будь якого тиску вказав на місце, де він пив пиво біля магазину, очікував потерпілих, де взяв палку і пішов за дівчиною, показав місце де ззаду бив дівчину палкою і забрав в неї сумку та телефон, дорогу, якою він втікав вниз до р.П.Буг, а його хтось намагався наздоганяти, місце під вербою, де він ховався від переслідувачів, а потім побіг додому і вже з дому його забрали працівники міліції. На цьому відтворення закінчилось, ніякого тиску на ОСОБА_1 ніхто не чинив.

Свідок ОСОБА_13 дав показання про те, що в квітні 2012 року він перебував в м. Вінниці на тимчасових заробітках і на вул. Тарнрогородського 2 рази зустрічав підсудного , який там підробляв зварювальником протягом одного тижня, де він проживав не знає і він йому не розповідав.

Свідок ОСОБА_17 мати підсудного показала, що ще в світлу пору дня, 5 березня 2012 року, син ходив в магазин по пиво, а потім був вдома, спав, приїхали працівники міліції і в той вечір його 2 рази забирали до райвідділу міліції.

В період із 17.04 по 23.04.2012 року син знаходився вдома і нікуди не виїжджав, вона із дочкою підписались про те, що сина не було вдома на прохання сина, щоб його не били в міліції.

Свідок ОСОБА_3 сестра підсудного показала, що 05.03.2012 р. вона зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 знаходилася вдома, окрім них вдома ще був її брат ОСОБА_1 та їхня мати. З ОСОБА_4 спільно проживає із 29 грудня 2011 року. Приблизно о 18 годині ОСОБА_1 пішов до магазину по пиво і повернувся приблизно за 10 15 хвилин. Вони випили пиво та дивились телепередачі, а брат ліг спати і розбудили його працівники міліції, які забрали його до райвідділу міліції.

В період із 17.04 по 23.04.2012 року ОСОБА_1 знаходився вдома і нікуди не виїжджав, однак вона написала про те, що його в ці дні не було на його прохання, так як брат сказав, що йому в міліції буде погано.

Суд критично розцінює показання свідків ОСОБА_17, ОСОБА_3, так як вони є близькими родичами підсудного, їх показання спростовуються зібраними у справі доказами, зокрема, показаннями свідків ОСОБА_7 ОСОБА_14, ОСОБА_13 Д, актами обстеження будинку адміннаглядного ОСОБА_1 (а.с. 123,125,128,132), згідно яких, ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання і місце знаходження якого невідоме.

Суд вважає доведеною винуватість підсудного ОСОБА_1. у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , кваліфікуючою ознакою якого являється грабіж поєднаний з насильством , яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого та за ст. 395 КК України - порушення правил адміністративного нагляду, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує тяжкість вчинених злочинів, особу винного та обставину , що обтяжує покарання підсудного, до якої відносить вчинення злочину за ч.2 ст.186 КК України в стані алкогольного спяніння.

Обставин, що пом'якшують покарання підсудного не встановлено.

Суд враховує позитивну характеристику підсудного за місцем проживання (а.с.172).

ОСОБА_1 вчинив злочин в період умовно дострокового звільнення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного неможливе без ізоляції від суспільства і обирає йому покарання у вигляді позбавлення волі та частково приєднує не відбуте покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.04.2005 року (а.с. 174-177).

По справі представником потерпілої ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1327,35 грн., зокрема, витрати на лікування 398,55 грн. , вартість нового мобільного телефону та гарнітуру до нього в сумі 928,8 грн. та моральної шкоди в розмірі 5 000 грн .

В судовому засіданні підсудний позов не визнав.

Враховуючи обставини вчинення злочину, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, її вік, стан здоровя, майновий стан підсудного, стан його здоровя, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає за можливе на відшкодування моральної шкоди стягнути 2000 грн.

В задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної шкоди суд вважає за необхідне відмовити за недоведеністю, оскільки суду не надано доказів про вартість лікування потерпілої, викрадені мобільні телефони підлягають залишенню потерпілій.

Керуючись ст.ст.323-324 КПК України ,-

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів за ч.2 ст.186, 395 КК України і призначити покарання:

за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (пять) років

за ст. 395 КК України у виді арешту на строк шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70,72 КК України, шляхом поглинання покарань менш суворого більш суворим призначити ОСОБА_1Ю покарання у виді позбавлення волі строком 5 (пять) років.

На підставі ст..71 КК України ОСОБА_1 частково приєднати не відбуте покарання призначене за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.04.2005 року (а.с. 174-177) і остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 ( сім ) років.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної чинності залишити засудженому тримання під вартою

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 О,Ю. рахувати з часу затримання 24 квітня 2012 року (а.с. 84).

Стягнути із ОСОБА_1 в прибуток держави витрати за проведення судово товарознавчої експертизи в сумі 588 (пятсот вісімдесят вісім грн. 28 коп. (а.с. 82).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 2000 грн.,

Речові докази мобільний телефон марки msung GT-E250i, мобільний телефон E71 TV(а.с. 149), залишити потерпілій ОСОБА_2

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 15-ти діб з дня отримання копії вироку засудженим, рештою учасників процесу з моменту його проголошення .

Суддя: ОСОБА_18