Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 1-68/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2010м. м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Тропак О.В.

при секретарі Скорик І.Б..

з участю прокурора Кишки Ю.А.

потерпілої ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Броди кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, 27.02.1990 р.н, українця,гр-на

України, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,раніше судимого вироком Бродівського районного суду від 03.04.2009 року за ст.296 ч.2 КК України, до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік ,

у вчиненні злочину,передбаченого ст.124 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3, 27 листопада 2009 року, біля 19-ї години, перебуваючи у приміщенні житлової квартири де проживає, за адресою АДРЕСА_1, під час суперечки із ОСОБА_4,яка виникла на побутовому грунті, з метою самозахисту від насильницьких дій останнього, явно перевищивши міри необхідної оборони, умисно завдав ударів кулаками у груди ОСОБА_4, внаслідок чого останній отримав тупу травму живота у вигляді розриву шлунково-ободової звязки, що призвело до внутрічеревної кровотечі, знекровлення організму, в результаті чого 28 листопада 2009 року ОСОБА_4 помер в Бродівській ЦРЛ.

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні, інкримінованого йому злочину,визнав повністю та показав, що він проживає із своєю мамою ОСОБА_5 і до 28 листопада 2009 року разом з ними проживав співжитель мами-Баранюк ОСОБА_4. 27 листопада 2009 року, приблизно о 12-13 год.ОСОБА_4 повернувся із села з сумкою із продуктами, він побачив як ОСОБА_4 з сумки почав витягував молоко в пластмасовій банці і в сумці були ще деякі продукти.Приблизно через пів години додому прийшла мама,якій він сказав, що ОСОБА_4 повернувся з села. Після того, приблизно через дві години пішов на вулицю гуляти і коли знаходився на вулиці, то з будинку вийшла його мама, яка сказала йому, що йде до своєї подруги, а вдома є ОСОБА_4, який знаходиться в пяному стані. Приблизно через 10 хвилин він прийшов додому ,де у ванній кімнаті знаходився ОСОБА_4, який виражався нецензурними словами, як він зрозумів - в адрес його мами. Він заглянув у ванну кімнату, ОСОБА_4 в цей момент мив обличчя, тому що з нижньої губи в нього текла кров,окрім цього він був у сильно пяний. Він попросив ОСОБА_4 застопокоїтись, однак, той повернувся до ОСОБА_5 та схопив його за сорочку, у якій він був одітий, та обірвав кілька ґудзиків на ній, а тоді замахнувся лівою рукою завдати йому удару у голову, виражаючись при цьому у його адресу нецензурними словами. Він зрозумів, що ОСОБА_4 хоче його вдарити у облич-чя, але так як той був пяним і його рухи були повільними,то він схопив ОСОБА_4 за кофту на грудях, у якій він був одітий і завдав йому удару кулаком у шию.Після того йому здалось, що ОСОБА_4 не хоче заспокоїтись

-2-

і намагається завдати йому удару правою рукою. Тоді він, ще двічі завдав ОСОБА_4 удари правою рукою, у передню бокову частину ОСОБА_4 після цих ударів замовк і він вирішив завести ОСОБА_4 у його кімнату та потягнув його за одяг перед собою, при цьому він був у вертикальному положенні, але так тягнути ОСОБА_4 йому було не зручно і він повернувся та обхопив ОСОБА_4 ззаду за тулуб та,піднісши його перед собою,заніс і положив на ліжко у іншій кімнаті. Тоді зачинив двері кімнати і пішов у свою кімнату дивитися телевізор. Приблизно кожні 15-20 хвилин ОСОБА_4 ходив в туалет, коли йшов,то неодноразово падав на підлогу. Приблизно о 21.00 год. додому прийшла мама.Андрій і надалі продовжував ходити в туалет. Близько 00.00 год. він вимкнув телевізор та ліг спати, але не міг заснути через те, що ОСОБА_4 ходив в туалет, через його кімнату,яка була прохідною. ОСОБА_6 часто продовжував ходити в туалет. 28 листопада 2009 року о 09.00 год. він прокинувся , а ОСОБА_4 лежав на ліжку у іншій кімнаті. Приблизно о 10 год. він пішов до мами на базар, а коли прийшов додому, то переконався, що ОСОБА_4 і надалі знаходиться на ліжку З 14.00 год. він чув, що ОСОБА_4 у своїй кімнаті сильно кашляє, стогне, щось говорив, але він до нього не заходив. Приблизно о 15.30 год. він подзвонив до мами і розповів про стан ОСОБА_4, мама сказала, що скоро буде в дома. Приблизно о 15.50 год. прийшла мама, пішла в кімнату до ОСОБА_4 і про щось його розпитувала, а потім сказала, що викликає швидку допомогу і з мобільного телефону викликала швидку допомогу. Через 10-15 хвилин приїхала швидка і забрала ОСОБА_4. Приблизно через півтора години йому подзвонила мама і повідомила, що ОСОБА_4 у лікарні помер. У вчиненому розкаюється та просить його суворо не карати.Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди визнав повністю.

Оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду,суд у відповідності до ст.299 ч.3 КПК України,визнав недоцільним дослідження стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову,які ніким не оспорювалися і обмежив дослідження доказів у справі допитом підсудного та оголошенням документів,що характеризують його особу.

Суд дійшов висновку,що дії підсудного вірно кваліфіковано за ст. 124 КК України, оскільки підсудний умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження, вчинені у разі перевищення меж необхідної оборони.

Призначаючи покарання,з врахуванням:

ступеня тяжкості вчиненого злочину,який відноситься до злочинів невеликої тяжкості;

особи винного,який раніше судимий/ас 167/, не працює,на обліку у нарколога та психіатра не перебуває/ас 175,176/,позитивно характеризується по місцю проживання/ас 165/;

пом»якшуючих покарання обставин,якими суд визнає щире каяття та молодий вік;

відсутності обставин,що обтяжують покарання;

тієї обставини,що даний злочин було вчинено підсудним в період іспитового строку,визначеного вироком Бродівського районного суду від 03.04.2009 року;-

суд дійшов висновку,що покаранням необхідним й достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів буде найбільш суворий вид покарання,передбачений санкцією ст.124 КК України,а саме- покарання у виді обмеження волі.

Оскільки злочин,передбачений ст.124 КК України є злочином меншого ступеня тяжкості ніж злочин,передбачений ст.296 ч.2 КК України/за вчинення кого підсудного було засуджено вироком Бродівського районного суду від 03.04.2009 року/,то при призначенні покарання за сукупністю вироків,суд визнає за доцільне до покарання,призначеного за даним вироком,частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

-3-

Цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди,який визнано підсудним,слід задоволити.

Речові докази по справі,які знаходяться на зберіганні у камері схову Бродівського РВ ГУМВСУ у Львівській області,а саме:

дорожню сумку з мішечком муки,яка належала потерпілому ОСОБА_4 /ас 63/-слід передати потерпілій ОСОБА_1;

сорочку,в якій підсудний був одітий під час нанесення ударів потерпілому/ас 150/,- слід знищити.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ст.71 КК України до покарання,призначеного за даним вироком,частково приєднати невідбуте покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 03.04.2009 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк два роки три місяці.

Цивільний позов задоволити.Стягнути з засудженого ОСОБА_3 в користь потерпілої ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 20000/двадцять тисяч/гривень.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у камері схову Бродівського РВ ГУМВСУ у Львівській області, а саме:

дорожню сумку з мішечком муки-передати потерпілій ОСОБА_7;

сорочку-знищити.

Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд до набрання вироком суду законної сили залишити без змін .

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення

Суддя ОСОБА_8