Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/514/15-к
№ провадження 1-кп/624/62/15
В И Р О К
Іменем України

смт. Кегичівка 27 липня 2015 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, за яким

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Хижняківка Лозівського району Харківської області, українець, громадянин України, освіта середня, неодружений, утриманців не має, не працює, проживає АДРЕСА_1 , раніше засуджений:

1). 15.02.2011 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 850 грн., штраф не сплачено;

2). 05.04.2013 року Лозівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки,

- обвинувачується за ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2015 року, приблизно о 9 год., ОСОБА_4 , знаходячись в гостях у домоволодінні ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_2 , маючи намір на викрадення чужого майна, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з під матрацу на ліжку в спальні, викрав гроші в сумі 2000 грн., що належали ОСОБА_6 , чим спричинив збитки останній на вказану суму.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

У судовому засіданні обвинувачений повідомив, що обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України йому зрозуміле, винним себе визнав повністю, дати показання погодився.

Визначаючи обсяг досліджуваних доказів, з`ясувавши думку учасників та відсутність заперечень, суд, відповідно до ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись допитом потерпілої, обвинуваченого, дослідженням документів про дані щодо особи останнього. При цьому з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не мають сумнівів у добровільності своєї позиції, а також їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що дійсно 11.04.2015 року перебував у домоволодіння потерпілої, оскільки з її дочкою перебував у фактичних шлюбних відносинах та проживав там. Коли нікого не було, у спальні, з під матрацу викрав гроші в сумі 2000 грн., до цього часу їх не повернув, оскільки не має доходів, але зобов`язується це зробити, у вчиненому розкаявся, запевнив про не повторення подібних дій в майбутньому, попросив вибачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_6 , у судовому засіданні підтвердила факт викрадення у неї грошей обвинуваченим та те, що до цього часу він їй їх не повернув. Хоча пробачила його, але бажає, щоб останній повернув викрадене.

У судовому засіданні, згідно з визначеним обсягом, досліджені документи кримінального провадження: довідка, з підтвердженням анкетних даних обвинуваченого (а.с.34), довідка та довідка характеристика, згідно з яких останній зарекомендував себе задовільно, в громадському житті селища участі не бере, скарг відносно нього не надходило, проживає разом із матір`ю, 1959 року народження (а.с.35,36), вимога про судимості, копії вироків та ухвали, відповідно до яких ОСОБА_4 був засуджений: 1). 15.02.2011 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 850 грн.; 2). 05.04.2013 року Лозівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, звільнений від цього покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку (а.с.37,38-39,40), довідки з Лозівської ЦРВ, з яких вбачається, що обвинувачений перебуває на обліку в психіатричному кабінеті з діагнозом легка розумова відсталість з порушенням поведінки, на обліку у наркологічному кабінеті не перебуває (а.с.41,42); висновок судово-психіатричної експертизи №578, від 30.06.2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 , в теперішній час виявлена легка розумова відсталість, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, в період вчинення злочину не знаходився у хворобливому стані, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.41,42).

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши усі показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення у судовому засіданні доведене повністю.

Суд вважає доведеним, що викладені в обвинуваченні діяння мали місце і містять склад кримінального правопорушення.

Встановлено, що обвинувачений, будучи раніше засудженим за корисливий злочин, умисно, таємно, із корисливих спонукань, вчинив крадіжку чужого майна, отже, ці дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК за ознакою повторності.

Він є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення, і підлягає покаранню.

Визначаючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, суд вважає, що згідно із класифікацією за ст. 12 КК України він є середньої тяжкості, його негативні наслідки не усунені, викрадені гроші потерпілій не повернуті.

Як обставина, що пом`якшує покарання, відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, визнається щире каяття, що підтверджується поведінкою обвинуваченого під час цього кримінального провадження. Обставин, що його обтяжує, згідно з ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи вид та розмір покарання у межах санкції закону, також береться до уваги, що наслідки кримінального правопорушення не є непоправними, хоча збитки не відшкодовано, обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілої, зобов`язався повернути викрадене, перебуває на обліку в психіатричному кабінеті, не працює, має судимість, характеризується задовільно. У зв`язку з цим, суд не знаходить підстав для призначення таких видів покарань як арешт чи обмеження волі, а вбачає необхідність визначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, без ізоляції від суспільства.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, суд вважає також обґрунтованим застосувати ст.75 КК України, звільнивши його від покарання з випробуванням та встановивши іспитовий строк. Водночас, з метою посилення впливу призначеного покарання, визнано доцільним покласти на нього обов`язки, які обмежують його права на зміну місця проживання або роботи, згідно з п.2 та п.3 ч.1 ст.76 КК України.

Суд визнає за необхідне призначити покарання запропоноване прокурором, оскільки обвинувачений з ним погодився.

Суд визнає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 роки.

Згідно з п.2 та п.3 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти про зміну свого місця проживання або роботи.

Умовою звільнення від відбування покарання є не вчинення протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення і виконання покладених обов`язків.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області, через Кегичівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім вручити в суді, відсутнім надіслати поштою.

Суддя ОСОБА_1