Справа № 369/5366/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/437/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 24 16.04.2015

УХВАЛА
Іменем України
16 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі : ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0000146 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Дарницького району на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 березня 2015 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ростовиця Ружинського району Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, повернуто прокурору,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 березня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 209 КК України повернуто прокурору Дарницького району міста Києва.
Рішення мотивовано тим, що суд позбавлений можливості розглядати кримінальне провадження, оскільки запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому не обирався, однак на даний час він утримується під вартою та відбуває покарання у виправній колонії, що позбавляє можливості вчинити будь-які дії по кримінальному провадженню, оскільки ОСОБА_7 за Києво-Святошинським районним судом Київської області не рахується, підстав для його етапування з виправної колонії суд не має, окрім того, воно не можливе у зв`язку зі станом здоров`я обвинуваченого. Також суд зазначає, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , а лише зазначено, в чому він підозрюється, що порушує право обвинуваченого на захист.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду від 05 березня 2015 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 прокурору та ухвалити нову ухвалу про направлення обвинувального акту до Києво-Святошинського районного суду Київської області для проведення судового засідання. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам КПК України. Зокрема, в обвинувальному акті містяться всі вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, у тому числі й щодо формулювання обвинувачення. Крім того, судом першої інстанції не було роз`яснено права учасникам судового засідання та не вручено відповідні пам`ятки про права та обов`язки.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України зазначено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
В порушення вищезазначених вимог, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не містить формулювання обвинувачення, що було вірно встановлено судом першої інстанції, оскільки в ньому відсутнє словесне посилання на ті кримінально-правові норми, які відображені у формулі кваліфікації; юридичні формулювання, що відображають норми закону, в яких встановлено відповідальність за вчинене посягання. Дане порушення є істотним, оскільки порушує право на захист особи і не може бути усунуто судом при розгляді провадження.

Тому доводи апелянта про наявність в обвинувальному акті сформульованого належним чином обвинувачення, є безпідставними, оскільки не знаходять свого підтвердження в матеріалах провадження і є лише позицією прокурора.

Окрім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємним додатком до обвинувального акту, повинні міститися відомості про обраний особі запобіжний захід.

Оскільки, обвинувачений ОСОБА_7 вже засуджений вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 24 квітня 2014 року, і відбуває покарання у виді позбавлення волі у встановленому законом порядку, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що без обрання запобіжного заходу саме в рамках провадження № 0000146 він позбавлений можливості вчиняти будь-які процесуальні дії щодо переміщення ОСОБА_7 з одного місця відбування покарання до будь-якого іншого, оскільки це перешкоджатиме виконанню вироку суду, який вступив в законну силу.

Окрім того, відповідно заяви ОСОБА_7 , він відмовляється від проведення судового розгляду в режимі відеоконференції / а.п. 28/, що, відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України, позбавляє суд права на прийняття рішення про здійснення дистанційного судового провадження.

Оскільки, як слідує із журналу судового засідання від 05 березня 2015 року, обвинуваченим ОСОБА_7 було висловлено заперечення стосовно проведення судового засідання в режимі відеоконференції /а.п. 114/, і в подальшому на підставі даної позиції суд прийняв рішення, то посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що було допущено порушення щодо не роз`яснення учасникам процесу їх прав та обов`язків і не вручення відповідних пам`яток, є необґрунтованими, оскільки суд не перейшов до відповідної стадії судового засідання.

Таким чином, прийняте судом першої інстанції рішення про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 прокурору, відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що посилання прокурора на відсутність правових підстав для повернення судом першої інстанції обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , є необґрунтованими, а тому його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дарницького району міста Києва залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 березня 2015 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 209 КК України прокурору Дарницького району м. Києва залишити без змін.

Судді : підписи

З оригіналом згідно: Суддя : ОСОБА_2