Справа № 2207/783/2012
Провадження № 1/675/5/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2013 р. Ізяславський районний
суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Матвійця
Я.С.,

при секретарі Самборській Л.А.,

з участю прокурорів Шнайдер М.А.,
Семенюка Р.О.,

адвоката ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ізяслава
кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, громадянина України,
українця, освіта середня, не
працюючого, одруженого, має на
утриманні неповнолітню дитину, раніше
не судимого;

у вчиненні злочину, передбаченого ст.
122 ч. 1 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_3, 01 грудня 2009 року
близько 22 год. 30 хв. перебував поблизу
бару «Гетьман», розташованого у м.
Ізяслав по вул. Незалежності. Побачивши
раніше йому знайомого ОСОБА_2, з яким
він раніше перебував у неприязнених
відносинах, ОСОБА_3, з мотивів особистої
неприязні, беручи за основу нікчемний
мотив, вчинив сварку та бійку із
потерпілим ОСОБА_2

Так, ОСОБА_3, відвівши потерпілого
ОСОБА_2 від вхідних дверей бару у
сторону сміттєвих баків, наніс один
удар кулаком руки в обличчя
потерпілого, від якого останній впав на
землю. ОСОБА_3 Подавивши таким чином
волю потерпілого ОСОБА_2, ОСОБА_3, коли
той намагався встати на коліна, наніс
йому руками не менше трьох ударів в
область голови, обличчю та тулубу.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3
потерпілому було заподіяно ушкодження
у вигляді закритої черепно-лицевої
травми, яка супроводжувалась струсом
головного мозку, забійною раною на
голови, крововиливом в м'які покрови
голови, травматичним артритом суглобу
нижньої щелепи зліва, забійною раною
слизової оболонки порожнини рота, що
відносяться до тілесних ушкоджень
легкого ступеню тяжкості, що потягли
короткочасний розлад здоров'я.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3
свою вину у заподіянні потерпілому
тілесних ушкоджень визнав частково.
Суду він пояснив, що раніше між ними
виникли непрязнені відносини
внаслідок того, що він раніше працював
в одній фірмі з потерпілим в службі
таксі і за власний рахунок викупив
радіостанцію. Коли він звільнився з
фірми, то ОСОБА_2 запідозрив його у
перекупці клієнтів. Тобто маючи
радіостанцію, він прослуховував
переговори диспетчера таксі з машинами
і за цим взнавав де знаходилися клієнти
і їх перехоплював. За таких обставин
між ними 01.12.2009 року ввечері біля бару
«Гетьман» відбулася сварка, в ході якої
ОСОБА_2 перший наніс йому удар кулаком в
обличчя, після чого він також один раз
вдарив його в лице, і почали шарпати
один одного за одяг і впали на землю.
Він піднявся перший і наніс ОСОБА_2 ще
кілька ударів по голові, на цьому
побиття закінчилося. ОСОБА_2 перебував
в алкогольному сп'янінні, і під час
шарпання з кишені у нього випав
мобільний телефон. Після того коли
ОСОБА_2 піднявся, він крикнув йому, щоб
забрав свого телефона, але той махнув
рукою та пішов. Після того він положив
телефон йому на автомобіль на переднє
скло. Заперечує вчинення тілесних
ушкоджень у вигляді перелому ребра,
оскільки він не бав його ні ногами ні
руками по тулубу. Один раз вдарив його
по тулубу рукою, коли шарпали за одяг
один одного, але таким ударом не міг він
причинити перелом ребра.

Не зважаючи на визнання свої вини
підсудним ОСОБА_3 частково, його
винуватість у скоєному злочині при тих
обставинах як це встановлено судом
вище в даному вироку, знайшла своє
підтвердження під час судового
розгляду справи.

Так, допитаний в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_2, суду пояснив, що 01
грудня 2009 року він зайшов у бар
«Гетьман». Коли він вийшов з бару, то
побачив, що навколо його автомобіля
ходив ОСОБА_3 і висловлював погрози на
адресу його товариша ОСОБА_4, якого на
той момент поблизу бару не було. Далі
ОСОБА_3 підійшов до нього і став
висловлюватися нецензурними словами,
провокуючи на бійку. Він відвів його в
сторону сміттєвих баків, де завдав удар
правою рукою у ліву частину обличчя.
Від удару він впав на землю і руками
прикрив голову. В подальшому, коли він
піднімався і став на коліна, він відчув
удари по голові та по тулубу із різних
сторін, тому вважав, що його б'ють
кілька осіб. Під час побиття намагався
дістати мобільний телефон, однак він
випав із рук від ударів. Втратив на
деякий час свідомість, а коли прийшов
до тями, то поряд нікого не було.
Піднявшись, він почував себе недобре,
залишив автомобіль, на якому приїхав і
пішов додому пішком. Знаходячись на
площадці перед входом до свого будинку,
він попросив доньку, щоб викликала
швидку, а сам втратив свідомість.
Заподіяні тілесні ушкодження, які йому
були спричинені, скоєно від дій ОСОБА_3

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 (дружина потерпілого ОСОБА_2),
суду пояснила, що 01.12.2009 року біля 23.00
годин їй зателефонував сусід та
повідомив, що на сходах біля будинку
лежить її чоловік без свідомості, він
викликав швидку допомогу. Коли вона
приїхала в лікарню, то їй чоловік
пояснив, що біля бару «Гетьман» його
побили троє чоловіків. Під час його
побиття він втрачав свідомість.
Говорив, що його бив ОСОБА_3. Після
побиття він прийшов додому попросив
доньку викликати швидку та втратив
свідомість.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка донька потерпілого - ОСОБА_7,
суду пояснила, що біля 23.00 годин коли
вона відчинила на дзвінок двері,
побачила, що біля дверей стояв її
батько і попросив її викликати швидку
допомогу, так як йому дуже погано. Вона
побігла до сусідів і попросила
викликати швидку. Вернувшись додому
вона побачила, що батько лежить біля
дверей непритомний. Його верхній одяг
був брудний і в крові.

Свідок ОСОБА_8 посвідчив суду, що
увечері 01 грудня 2009 року він із ОСОБА_3
перебували в барі "Гетьман". Коли свідок
вийшов покурити, то бачив як ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 «шарпали» один одного за одяг,
ОСОБА_2 при цьому намагався вдарити
ОСОБА_3. Підсудний наніс для
потерпілого один удар і той впав на
землю, більше його підсудний не бив і
інших осіб поблизу них не було. Бачив,
що телефон потерпілого лежав на землі,
і той телефон ОСОБА_3 поклав на його
автомобіль.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 суду пояснив, що він із
потерпілим ОСОБА_2 мають спільний
бізнес, і в них була конфліктна
ситуація із ОСОБА_3 з приводу
використання останнім радіостанції, що
створювала перешкоди для радіослужби
таксі. Вночі з 01 на 02 грудня 2009 року йому
зателефонувала диспетчер служби радіо
таксі і повідомила, що ОСОБА_2 побили і
той перебуває у лікарні, а його
автомобіль знаходиться поблизу бару
«Гетьман». Коли він приїхав до бару, то
бармени сказали, що бійки не бачили. В
подальшому він забрав автомобіль і
поїхав у лікарню. В лікарні від ОСОБА_2
дізнався, що його побив ОСОБА_3. В
подальшому він возив його на
автомобілі в м. Шепетівка. ОСОБА_2
скаржився, що в нього болять ребра. Йому
відомо зі слів ОСОБА_2, що він отримав
тріщину ребра.

Із показань лікаря ОСОБА_9 вбачається,
що потерпілий перебував на лікуванні у
хірургічному відділенні Ізяславської
ЦРЛ 15 ліжко-днів. Він проводив огляд
потерпілого, було виявлено забій
голови, струс головного мозку, забій
лівої половини грудної клітки.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_10, суду показала, що вона працює
барменом в барі «Гетьман». ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 вона знає, оскільки вони
працюють таксистами та часто бувають в
барі. Так, вона виходила з бару на ганок,
бачила коли ОСОБА_2 піднімався з землі
стояв на присядки, і намагався встати, а
ОСОБА_3 стояв біля нього. Самого побиття
вона не бачила. Коли ОСОБА_2 пішов,
ОСОБА_3 поклав телефон ОСОБА_2 на кришу
його автомобіля.

Фельдшер «швидкої допомоги» ОСОБА_11 у
судовому засіданні також підтвердив,
що він по приїзді на виклик виявив
непритомного чоловіка, яким був
ОСОБА_12, і який лежав на цементній
площадці, а ноги знаходилися на
східцях. На голові у потерпілого була
рана.

Відповідно до висновку експерта
Шепетівського бюро СМЕ № 58 від 29.01.2010
року у ОСОБА_2 згідно представлених
медичних документів та рентгенограм
виявлені такі тілесні ушкодження : а)
перелом 7-го ребра зліва по
задньо-аксилярній лінії, забій м'яких
тканин лівої половини тулуба; б) рани в
тім'яній ділянці голови справа, в
скроневій ділянці голови справа, струс
головного мозку, рана слизової
оболонки порожнини рота зліва,
травматичний артрит суглоба нижньої
щелепи зліва. Дані тілесні ушкодження
виникли внаслідок травмуючої дії тупих
твердих предметів і відносяться до
категорії тілесних ушкоджень в пункті
а) середнього ступеня тяжкості за
ознакою тривалості розладу здоров'я; в
пункті б) -легкого ступеня тяжкості, що
викликають короткочасний розлад
здоров'я. Т. 1 а.с. 34-35.

Згідно ст. 275 КПК України, суд провадить
розгляд справи тільки відносно
підсудних і тільки в межах
пред'явленого їм обвинувачення.

Так, органом досудового слідства
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що
«внаслідок виниклої суперечки із
мотивів особистої неприязні, ОСОБА_3 з
метою спричинення тілесних ушкоджень,
завдав потерпілому ОСОБА_2 удар кулаком
в ліву частину обличчя, внаслідок чого
той впав на землю… доводячи до
завершення свій злочинний умисел,
направлений на заподіяння тілесних
ушкоджень ОСОБА_2, в той час, коли той
знаходився на землі, наніс йому ще два
удари кулаком правої руки в ліву
частину обличчя.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3
направлених на спричинення тілесних
ушкоджень ОСОБА_2, останній згідно
висновку судово-медичної експертизи №
481 від 19.03.20010 року, отримав такі тілесні
ушкодження: рана м'яких тканин правої
половини тім'яної ділянки голови, струс
головного мозку, рани слизової
оболонки лівої половини порожнини
рота, з розвитком в подальшому
запалення лівого
скронево-нижнє-щелепного суглобу,
закриті переломи 6, 7 ребер лівої
половини грудної клітки, що за своїм
характером відносяться до тілесних
ушкоджень середнього ступеня тяжкості,
що спричинили тривалий розлад
здоров'я.»

Як видно з пред'явленого обвинувачення,
орган досудового слідства не описує
дій, які б свідчили про нанесення
ударів ОСОБА_3 в область грудної клітки
зліва, які б могли спричинити перелом 6,
7-го ребер зліва. Але звинувачує ОСОБА_3
безпосередньо в заподіянні середньої
тяжкості тілесних ушкоджень
потерпілому ОСОБА_2

Крім того, в супереч вимог закону,
посилаючись на висновок № 481 від 19.03.2010
року, експертом не підтверджено
діагноз перелому 6 та 7 ребер, в зв'язку з
розбіжностями в діагнозах
встановлених лікарями Ізяславської
ЦРЛ та відмовою потерпілого від
проведення контрольної
рентгенографії, що позбавило експерта
можливості правильно оцінити характер
ушкоджень і встановити ступінь
тяжкості даних ушкоджень. Крім того,
проведення значної кількості
судово-медичних експертиз, висновки
яких виключають одна одну, позбавили
можливість усунути такі суперечності в
судовому засіданні, в зв'язку з чим суд
оцінює їх критично.

Своїм правом, згідно ст. 277 КПК України
1960 р., про зміну обвинувачення в суді,
прокурор не скористався.

Всупереч ст. 64 КПК України орган
досудового слідства не навів обставин,
які підлягають доказуванню в
кримінальній справі.

У відповідності до роз'яснень пленуму
ВС України «Про застосування
Конституції України при здійсненні
правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року, п.п. 18, 19,
при розгляді кримінальних справ суд
повинен додержуватися закріпленого ч. 1
ст. 62 Конституції України принципу
невинуватості, згідно якого особа
вважається не винуватою, поки її вина
не буде доказана в установленому
законом порядку. При цьому слідує мати
на увазі, що обвинувачення не може
ґрунтуватися на припущеннях, а також на
доказах, отриманих незаконним шляхом.

На підставі ч. 3 ст. 62 Конституції
України всі сумніви, відносно
доведеності вини особи, тлумачаться на
користь цієї особи.

Отже, оцінюючи зібрані у справі і
досліджені судом докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що дії ОСОБА_3, слід перекваліфікувати
зі ст. 1 ст. 122 КК України на ч. 2 ст. 125 КК
України, а саме, в умисному легкому
тілесному ушкодженні, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я або
незначну втрату працездатності, що
знайшло своє підтвердження в судовому
засіданні.

Так, обставинами, які пом'якшують
покарання підсудного ОСОБА_3 є те, що
він раніше не судимий, по місцю
проживання характеризується
позитивно, має на утриманні
неповнолітню дитину.

Обставиною, обтяжуючою покарання
підсудного є скоєнні злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що у відповідності до п. 2
ст. 49 КК України, особа звільняється від
кримінальної відповідальності, якщо з
дня вчинення нею злочину і до дня
набрання вироком законної сили, минули
такі строки: три роки - у разі вчинення
злочину невеликої тяжкості, за який
передбачено покарання у виді обмеження
або позбавлення волі. Підсудного
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної
відповідальності за вказаними
обставинами.

Цивільні позови прокурора та
потерпілого ОСОБА_2 - залишити без
розгляду, роз'яснивши порядок
звернення з такими в порядку
цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125
Кримінального кодексу України.

На підставі п. 2 ст. 49 КК України
звільнити його від кримінальної
відповідальності у зв'язку із
закінченням строків давності.

Цивільний позов прокурора та
потерпілого ОСОБА_2 - залишити без
розгляду.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Хмельницької
області через Ізяславський районний
суд в строк 15 діб з дня його
проголошення, учасниками.

Суддя: