Дата документу 23.07.2015

Справа № 334/2724/15-к
Провадження № 1-кп/334/280/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2015р. Ленінського райсуду м.Запоріжжя у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю прокурора - ОСОБА_3 ;

адвоката - ОСОБА_4 ;

представника потерпілої - ОСОБА_5 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м.Запоріжжі, українки, одруженої, освіта вища, приватного підприємця, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої: АДРЕСА_2 ; раніше не судимої;

у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22.12.2014р. о 17 год. обвинувачена ОСОБА_6 , керуючи на підставі генеральної довіреності автомобілем «VOLKSWAGEN-GOLF» під реєстраційним номером НОМЕР_1 , здійснювала рух по вул.Плотинній в напрямку бул.Вінтера в м.Запоріжжі. В цей час, в районі буд.1, проїжджу частину вул.Плотинної по нерегульованому пішохідному переходу, зазначеному дорожньою розміткою, зліва направо, за ходом руху водія ОСОБА_6 , перетинала пішохід ОСОБА_7 .

Наближаючись до цього нерегульованого пішохідного переходу, обвинувачена ОСОБА_6 , маючи об`єктивну здатність виявити пішохода на пішохідному переході, діючи в порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України, а саме: «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби, зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», своєчасних заходів до зменшення швидкості руху, або зупинки транспортного засобу, не застосувала, допустивши наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Відповідно висновків судових автотехнічних експертиз №57/15 від 13.02.2015р. та №126/15 від 19.03.2015р., в діях обвинуваченої встановлена невідповідність вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з ДТП.

Крім того, в результаті ДТП, потерпілій ОСОБА_7 , відповідно висновку судово-медичної експертизи №315М від 23.01.2015р. були спричинені: закритий внутрісуглобний перелом проксимального мета епіфізу великоберцової кістки, верхньої третини діалізу правої малоберцової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, які у сукупності кваліфікуються як пошкодження середнього ступеню тяжкості, які не були небезпечними для життя, але потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня. Крім того, потерпілій спричинена і: рана в правій тім`яній області, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я.

Потерпілою по справі ОСОБА_7 заявлений цивільний позов в рахунок відшкодування матеріального збитку на суму 16593,06гр. та моральної шкоди на суму 66250гр. Однак, потерпіла пояснила суду, що матеріальній збиток буде нею уточнений після отримання страхового відшкодування та підрахунку суми вартості ліків згідно квитанцій з аптек. Тому, вона заявила клопотання про виділення її цивільного позову із кримінального провадження для його розгляду в цивільному судочинстві. Представник потерпілої підтримала її клопотання та не заперечує проти її доводів.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину в пред`явленому їй звинуваченні повністю визнала, підтвердивши вищевикладені обставини, розкаюється у скоєному та просить суд строго її не карати.

Оскільки обвинувачена не оспорює фактичні обставини справи, суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів, відносно обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст.286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні міри покарання обвинуваченій, суд враховує її особу, визнання скоєного злочину та щире каяття, сприяння розслідуванню злочину, а також те, що вона позитивно характеризується за місцем проживання, працює, раніше не судима, вона частково відшкодувала потерпілій суму моральної шкоди, а також, суд враховує і те, що вчинений обвинуваченою злочин не належить до тяжких, у неї на утриманні двоє неповнолітніх дітей, потерпіла не наполягає на суровому покаранні обвинуваченої, у зв`язку з чим, суд вважає, що виправлення її і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за клопотанням потерпілої та її представника, підлягає виділенню із кримінального провадження для його розгляду в цивільному судочинстві.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.368-371, 373-374,376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати винною ОСОБА_6 за ст.286 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді 2-х років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_6 від відбування покарання, встановивши їй випробувальний термін строком на 1 рік 6 місяців, зобов`язавши її без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України, і періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 , заявлений в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, виділити в окреме провадження із кримінального провадження для його розгляду в цивільному судочинстві.

Запобіжний захід засудженій не обирався.

Судові витрати за проведення судових автотехнічних експертиз віднести на рахунок держави.

На вирок суду протягом 30 днів може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області.

СУДДЯ: