справа: № 1-99/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30
жовтня 2008 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді
Цвітайла П.В.,

при
секретарі
Богдан В.О.,

з участю
прокурора Кравченко Ю.О.,

з участю
адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
сел. Котельва кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Ленінське, Хорольського району Приморського краю Російською
Федерації, проживає вАДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта базова
загальна середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не
працюючого, раніше судимого:

1. 16.04.2008
року Зінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 296 КК України
до 2-х років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;

2.
22.09.2008 року Київським районним судом м.
Полтава за ч. 1 ст. 185 до штрафу в розмірі 850 гривень;

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И
В :

Підсудний -
ОСОБА_2, маючи судимості не зняті і не погашені у встановленому законом
порядку, на шлях виправлення не став і близько 11 години 12 травня 2008 року з
метою викрадення чужого майна, незаконно через віконний отвір проник до
приміщення житлового будинку, який розташований
в АДРЕСА_1 і фактично належить громадянину ОСОБА_3. Тобто ОСОБА_2, скоїв
злочин, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України.

В ході судового
слідства підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю,
не заперечував обставин, приведених вище і
пояснив суду, що дійсно він в ранці 12 травня 2008 року близько 11
години з метою викрадення металевих пічних плит, проник через відкрите вікно до
приміщення будинку, який розташований в АДРЕСА_1.

Викрадені
металеві пічні плити здав до пункту прийому металобрухту за, що отримав 44
гривні, які в подальшому витратив на власні потреби.

Винність
підсудного у вчинені злочину - вчинення незаконного проникнення до житла, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1,
стверджена наступними доказами:

— показаннями
потерпілого ОСОБА_3, котрий в ході
судового слідства пояснив суду, що на теперішній час він фактично є власником
2/3 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який він
отримав за заповітом після своїх померлих батьків, 12.05.2008 року дізнався, що в даний будинок
з метою викрадення металевих пічних плит незаконно проник громадянин ОСОБА_2, який викраденні металеві пічні плити
здав на металобрухт;

— показаннями свідка ОСОБА_4 котрий в ході судового
слідства пояснив суду, що 12.05.2008 року він дізнався, що з будинку, який
належить громадянину ОСОБА_3. викрадено металеві пічні плити, які викрав шляхом
незаконного проникнення до будинку громадянин ОСОБА_2 При цьому, зазначив, що дозволу ОСОБА_2.
господар будинку та він, як особа, що здійснювала в житловому будинку ремонтні
роботи на вільний вхід без їх присутності не давали;

— протоколом огляду домогосподарства громадянина ОСОБА_3.
та фото таблицею до нього від 26 вересня 2008 року, в ході якого виявлено та зафіксовано на
знімку вікно, через яка ОСОБА_2 незаконно проник до приміщення вище зазначеного
будинку (а.с. 18-22);

— заявою громадянина ОСОБА_3., в якій він повідомив
прокурора Котелевського району про те, що 12 травня 2008 року до приміщення
його будинку, який розташований в АДРЕСА_1 через віконний отвір незаконно
проник громадянин ОСОБА_2, також в заяві
зазначено прохання притягти останнього до відповідальності (а.с. 3);

— свідоцтвом про право власності на житловий будинок, в
якому зазначено власників будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
33);

— свідоцтвом про право на спадщину за законом в якому
зазначено, що спадкоємицею майна громадянина ОСОБА_5 є дружина - ОСОБА_6(а.с.
35);

— заповітом, в якому зазначено, що власник ОСОБА_6 все
майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що
буде їй належати на час її смерті заповідає ОСОБА_3 (а.с. 34);

— висновком
амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 713 від 29 вересня 2008 року,
якою встановлено, що ОСОБА_2, в теперішній час, а також під час інкримінованого
йому протиправного діяння будь-яким психічним захворюванням не страждав, а
виявляє ознаки легкої розумової відсталості, ступінь якої не така, що позбавляє
його можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними, як в теперішній час так
і в період інкримінованого йому протиправного діяння, тому міг усвідомлювати
свої дії і керувати ними. В період інкримінованого йому протиправного діяння в
стані короткочасного розладу психічної діяльності чи в іншому психотичному
стані не перебував, тому міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Під дію
ч.2,3 ст. 19 і ст. 20 КК України не підпадає. Може постати перед слідством і
судом. Застосування примусових заходів медичного характеру в теперішній час не
потребує (а.с. 78-81).

Крім цього,
винність підсудного у вчинені злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України стверджена також дослідженими в судовому
засіданні іншими матеріалами кримінальної справи в їх сукупності.

Суд, системно дослідивши матеріали
кримінальної справи, дійшов висновку про доведеність винності підсудного -
ОСОБА_2, в незаконному проникненні до житла і кваліфікує його дії за ч.1 ст.
162 КК України.

Злочин, за ч. 1 ст. 162 КК України є закінченим з
моменту коли ОСОБА_2, незаконно проник до приміщення житлового будинку, який
розташований в АДРЕСА_1, і фактично
належить громадянину ОСОБА_3.

Суд вважає, що
незаконним буде будь-яке проникнення до житла всупереч чинному законодавству,
незалежно від мети і мотиву цього злочину.

При призначенні
покарання підсудному суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує
характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обумовлену тим,
що він раніше неодноразово судимий, має не зняті і не погашені судимості в
установленому законом порядку, за місцем проживання характеризується негативно
(а.с. 106), за місцем навчання характеризується посередньо (а.с. 107) на
шлях виправлення не став і під час відбування покарання вчинив новий
злочин.

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудного - ОСОБА_2, суд
визнає - щире каяття.

Обставинами, які
обтяжують покарання підсудного - ОСОБА_2, суд
визнає - рецидив злочинів, так-як ОСОБА_2 маючи не зняті і не погашені у
встановленому законом порядку судимості за умисні злочини, 12.05.2008 року
вчинив новий умисний злочин.

З урахуванням
всіх вище вказаних пом'якшуючих та обтяжуючих його вину обставин суд вважає за
необхідне обрати підсудному покарання у виді обмеження волі на певний строк,
так як інша міра покарання, буде недоцільною і не матиме виховного та профілактичного впливу для підсудного
- ОСОБА_2 На підставі ст. 71 КК України
до покарання, призначеного за вище зазначений злочин, частково приєднати
невідбуту частину покарання за вироком Зінківського районного суду Полтавської
області від 16 квітня 2008 року і
за сукупністю вироків призначити остаточне покарання у виді обмеження волі, а вирок Київського районного суду м. Полтава
від 22.09.2008 року у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень виконувати окремо.

Таке покарання
на думку суду, буде домірним вчиненому ОСОБА_2 злочину, а також буде необхідне
і достатнє для виправлення підсудного - ОСОБА_2, а також попереджатиме і
запобігатиме вчиненню підсудним нових
злочинів.

Згідно медичного висновку ОСОБА_2,
практично здоровий, може виконувати любу фізичну працю. В лікуванні від
алкогольної, наркотичної залежності необхідності немає (а.с. 109).

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати
винним і призначити йому покарання: по
ч.1 ст. 162 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного
за даним вироком, частково приєднати невідбуте
покарання за вироком Зінківського районного суду Полтавської області від 16
квітня 2008 року у виді 1
(одного) року 3 місяців обмеження волі і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді
обмеження волі на строк 2 (два) роки і 3 (трьох) місяців.

Вирок Київського
районного суду м. Полтава від 22.09.2008 року у вигляді штрафу в розмірі 850
гривень - виконувати самостійно.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_2 змінити з підписки про
невиїзд на взяття під варту із зали судового засідання.

Вирок може бути
оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту
його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою, в той же строк з
моменту вручення йому копії вироку.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя

Котелевського
районного суду

Полтавської
області П.В. Цвітайло

Довідка

Вирок набрав
законної сили «15» листопада 2008 року.

Суддя

Котелевського
районного суду

Полтавської
області П.В. Цвітайло