Справа № 585/1247/15-к
Номер провадження 1-кп/585/142/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000877, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянинки України, з середньою освітою, не одруженої, працюючої , раніше судимої: 05.12.2013 року Роменським міськрайонним судом за ст. 164 ч.2 КК України до 1 року виправних робіт, судимість не знята і не погашена, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
за ст. ст.389 ч.2 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинила злочин проти правосуддя при слідуючих обставинах:
05.12.2013 року вироком Роменського міськрайонного суду ОСОБА_4 засуджено за ст. 162 ч.2 КК України до 1 року виправних робіт. 13.01.2014 року до Роменського РП КВІ на виконання надійшла копія даного вироку суду. 07.04.2014 року ОСОБА_4 з`явилась до інспекції, свою відсутність пояснила тим, що вона знаходилась на заробітках та не могла з`явитись. Цього ж дня з ОСОБА_4 була проведена профілактична бесіда, роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді виправних робіт, попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного судом покарання, про що ОСОБА_4 розписалась у відповідних документах КВІ. Згідно зі ст. 13 КВК України ОСОБА_4 були встановлені дні проведення реєстрації - перша та третя п`ятниця кожного місяця, про що була ознайомлена ОСОБА_4 . Під час з`ясування місця роботи було встановлено, що ОСОБА_4 станом на 7.04.2014 року офіційно ніде не працювала, так як звільнена 03.01.2014 з ТОВ «Титан XXI» за власним бажанням. Тому в цей же день останній було видане направлення до Роменського міського центру зайнятості населення і встановлено строк працевлаштування 15 днів, роз`яснено, що вона не має права відмовлятись від запропонованої роботи.
Однак ОСОБА_4 , починаючи з 8.04.2014 року без поважних причин до КВ1 на виклики не з`являлась, до РЦЗС згідно отриманого направлення не звернулась, самостійно не працевлаштувалася та до відбування покарання у вигляді виправних робіт не стала.
18.04.2014 р., 02.05.2014 р., 16.05.2014 р., 06.06.2014 р., 20.06.2014 р. на відмітку до КВІ не з`явилась.
25.04.2014 року ОСОБА_4 була доставлена до Роменського РП КВІ СДІМ Роменського МВ, їй було винесено письмове попередження та роз`яснено, що за ухилення від відбування призначеного покарання у виді виправних робіт вона буде притягнута до кримінальної відповідальності.
ОСОБА_4 , розуміючи , що діє незаконно, свідомо порушуючи встановлений порядок явки до КВІ, не приступивши до відбування покарання у вигляді виправних робіт, починаючи з 25.04.2014 року самовільно без попередження відповідних органів, залишила місце свого проживання та перебувала за межами Роменського р-ну Сумської області по 14.04.2015 року включно.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю і суду пояснила, що дійсно ухилялась від відбування громадських робіт. У вчиненому розкаюється.

Враховуючи, що учасниками судового розгляду визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, суд ухвалив проводити судовий розгляд у порядку, встановленому ч.3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, покази обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи, не суперечать їм і не оспорюються самою ОСОБА_4 та іншими учасниками судового розгляду.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 389 ч.2 КК України, так як вона ухилялася від відбування виправних робіт будучи засудженою до цього покарання вироком Роменського міськрайонного суду від 05.12.2013 року.

При призначенні покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що вона вчинила злочин невеликої тяжкості, розкаялася в скоєному , її особу, а саме те, що вона перебуває на обліку в жіночій консультації Роменської ЦРЛ з приводу вагітності 20-21 тиждень.

Статтею 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції частини статті його Особливої частини, відповідно до положень Загальної частини, в тому числі враховуючі особу винного.

Згідно санкції ч. 2 ст. 389 КК України ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.

Положеннями ст.ст. 60, 61 КК України передбачено обмеження щодо застосування цих видів покарання до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи та чотирнадцяти років відповідно.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання , коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані, суд має постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Тому суд вважає, що при засудженні ОСОБА_4 за ст. 389 ч.2 КК України, суд не має можливості призначити їй покарання у вигляді арешту або обмеження волі , що є підставою для звільнення її від покарання.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати виннною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із неможливістю застосувати до неї покарання, передбаченого законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.2 статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1