Справа № 1-165/11
В И Р О К

іменем України

03.03.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Лисенка Владислава Вікторовича

при секретарі: Ярмольській І.В.

за участі прокурора: Юркової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Краснодарського краю, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

· у вчиненні злочину, передбаченого ч 1 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

06.11.2010 року близько 23 години ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись за місцем свого проживання у ІНФОРМАЦІЯ_4, де, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_2 та відкрито заволодів мобільним телефоном марки «LG» модель «KP215W» ІМЕІ 1427-8 з сім-карткою оператора «Київстар», тобто відкрито викрав з рук останньої мобільний телефон марки «LG» модель «KP215W» ІМЕІ 1427-8, вартістю 294,23 гривень з сім-карткою оператора «Київстар» вартістю 22,05 гривень, які належать ОСОБА_3, після чого з місця вчинення злочину зник, викрадений мобільний телефон з сім-карткою привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши цим самим, потерпілій ОСОБА_3 матеріального збитку на загальну суму 316,28 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч 1 ст. 186 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що 06.11.2010 року біля 22 години він з знайомим на імя Сергій, ОСОБА_3. Г. та ОСОБА_2 перебували в нього вдома, де вони з Сергієм вживали горілку та спілкувались з дівчатами. Під час спілкування побачив у ОСОБА_3 мобільний телефон та вирішив заволодіти ним. Коли вказаний мобільний телефон задзвонив та ОСОБА_2 стала по ньому розмовляти, він підійшов до ОСОБА_2, правою рукою забрав у неї телефон та став тікати. Через деякий час повернувся додому та ліг спати. Наступного дня продав мобільний телефон в м. Києві за 300 грн. невідомому чоловікові.

У вчиненому розкаявся. про сив його суворо не карати. З вартістю викраденого згоден.

Крім повного визнання вини підсудним ОСОБА_1, його вина у вчиненні злочину, :

- показами на досудовому слідстві поетрпілої ОСОБА_3, яку суд не мав змоги викликати в судове засідання, в звязку з її відсутністю за місцем проживання та її покази були оголошені в судовому засіданні, яка поясснюювала, що 06.11.2010 року біля 22 години в м. Києві біля 14 лінії трамваю вона стояла зі своєю подругою ОСОБА_2 і розмовляла. В цей час до них підійшов наглядно знайомий ОСОБА_2 хлопець на імя ОСОБА_1, який запропонував подивитися його квартиру, тому що хоче здавати кімнату. Також з ОСОБА_1 був невідомий їй хлопець, віком близько 25 років. Після чого вони пішли пішки до квартири, яку хотів їм показати ОСОБА_1. Прийшовши, Ігор показав їм одноповерховий приватний будинок. ОСОБА_4 відчинив вхідні двері і запросив їх в приміщення. Невідомий віком до 25 років теж зайшов у будинок. Ігор з невідомим сіли за стіл і почали пити горілку, а вона разом з ОСОБА_2 сіли біля них, але горілку та інші спиртні напої не вживали. Вони сиділи і розмовляли напротязі години і невідомий віком до 25 років під час їхньої розмови заснув на дивані біля столу. Коли вони сиділи, то у неї задзвонив її мобільний телефон. Вона взяла слухавку і почула жіночий голос, який попросив дати трубку ОСОБА_2. Вона дала слухавку ОСОБА_2 і ОСОБА_2 почала розмовляти зі своєю подругою. Потім вона разом з ОСОБА_2 вийшли на вулицю. Вікторія розмовляла напротязі 30 хвили, а вона стояла біля неї. Коли ОСОБА_2 розмовляла, то з будинку вийшов ОСОБА_4, подивився на них і зайшов у будинок. Коли ОСОБА_2 закінчила розмовляти, то вони зайшли у будинок і сіли на диван біля невідомого віком до 25 років, який вже спав. Вони почали розмовляти. Коли вони розмовляли, то її телефон марки з сім-картою оператора «Київстар» знаходився у правій руці подруги ОСОБА_2. Близько 23 год. її телефон задзвонив, ОСОБА_2 подивилася на екран щоб дізнатися, хто телефонує, а потім зняла слухавку, приставила телефон до себе і в цей час ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_2 та вихватив телефон рукою з правої руки ОСОБА_2 і побіг на вулицю. Вона разом з ОСОБА_2 відразу ж побігли за ним до 14-ї лінії трамваю, але не наздогнали і ОСОБА_4 втік у невідомому напрямку. Потім вона сіла на маршрутне таксі і поїхала м. Київ до себе додому. Її подруга ОСОБА_2 теж пішла додому. На наступний день вона викликала працівників міліції і написала письмову заяву. Вказаний мобільний телефон вона придбала за свої кошти 18.09.2008 року за 650 гривень. Сім-карту оператора «Київстар» № НОМЕР_1 вона придбала у 2008 році за 50 гривень. Коли ОСОБА_4 забирав телефон у ОСОБА_2, то невідомий хлопець спав.

Крім того, вину підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину, повністю підтверджують докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

- заява ОСОБА_3, в якій він просить прийняти міри до ОСОБА_1, який 06.11.2010 року біля 23 години в с. Горенка по вул. Дачній, 6 забрав її мобільний телефон марки „LG, який в той момент був в руках її подруги (а.с. 3);

- протокол огляду місця події, обєктом якого являється будинок 6 по вулю Дачній с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 4);

- звіт про проведення товарознавчої експертизи рухомого майна мобільного телефону, марки „LG, згідно якого вартість мобільного телефону марки „LG становить 316 грн. 28 коп. (а.с. 22-26);

- зявлення із зізнанням ОСОБА_1 (а.с. 30);

- протокол відтворення обстановки та обставин події, в ході якого ОСОБА_1 відтворив обставини вчинення злочину (а.с. 52-55);

- акт амбулаторної судово-наркологічної експертизи № 483 від 22.12.2010 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані ремісії і не потребує лікування від токсикоманії (а.с. 74).

Суд визнає, що підсудний ОСОБА_1 давав правдиві покази суду, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства.

Суд визнає, що потерпіла ОСОБА_3 давала правдиві покази в ході досудового слідства, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає зявлення із зізнанням та щире каяття у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд, крім обставин, що помякшують його покарання та обставини, що обтяжує його покарання, враховує ступінь тяжкості, обставини вчиненого злочину і особу підсудного, який вчинив злочин середньої тяжкості, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, тому з урахуванням обставин справи і даних про особу підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначити йому покарання у вигляді арешту у межах санкції ч 1 ст. 186 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 323 - 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту затримання, тобто з 15 грудня 2010 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити взяття під варту та тримання в СІЗО Управління ДДУ з ПВП в м. Києві.

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області прокурором, потерпілою, захисником, а засудженим в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ: В.В. Лисенко