Справа № 1-кп/359/43/2015р.
В И Р О К

Іменем України

30 січня 2015р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої, вона ж представник цивільного позивача:

малолітнього ОСОБА_5 , - ОСОБА_6 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду справу по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рогозів Бориспільського району Київської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, військовозобовязанного, працюючого молодшим комірником ТОВ „Логістик Юніон, раніше не судимого,

за ст. 135 ч.1, ст. 286 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_8 , 01.06.2014р., близько 01-00г., керуючи, в стані алкогольного сп`яніння, технічно справним автомобілем марки ВАЗ-2102, державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , та рухаючись по вул.Леніна в с.Кірово Бориспільського району Київської області в напрямку м.Борисполя, грубо порушуючи п.1.5 Правил дорожнього руху України(далі ПДР), за яким дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян та п.2.3б ПДР, за яким для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни і не відволікатись від керування транспортним засобом у дорозі, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її зміну, відволікся від керування транспортним засобом, перевівши погляд з проїзної частини в салон автомобіля, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода потерпілого ОСОБА_10 , який рухався назустріч по краю його смуги руху, і вслід чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення у вигляді синців обох повік обох очей, множинних саден обличчя, перелому кісток носа, крововиливів в м`яких тканинах голови в лівій тім`яно-скроневій області, уламкового видавленого перелому тім`яної та скроневой кісток зліва з переходом на основу черепа, крововиливів під твердою мозковою оболонкою зліва та справа, крововиливів під м`якою мозковою оболонкою лівої скроневої долі головного мозку, множинних саден нижніх кінцівок, саден тильної поверхні кисті, закритого перелому середньої третини лівої плечової кістки, крововиливів в прикореневих відділах легень, крововиливів у зв`язувальному апараті печінки.

При цьому, обвинувачений, після наїзду на пішохода потерпілого ОСОБА_10 , поставивши, тим самим останнього, в небезпечний для життя стан, коли потерпілий внаслідок отриманих вищевказаних тілесних ушкоджень перебував в безпорадному стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, з метою залишення місця пригоди не зупинив керований ним транспортний засіб та, в порушення п.2.10 а ПДР залишив місце ДТП, а потерпілого без допомоги.

Внаслідок вищевказаних тілесних ушкоджень, у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під оболонками та речовині головного мозку, що супроводжувалось набряком головного мозку потерпілий ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в реанімаційному відділенні Бориспільської центральної лікарні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 відмовився давати покази, в судових дебетах вину та позов визнав повністю.

Крім того, вина обвинуваченого в скоєні вказаного злочину, підтверджується даними протоколу огляду місця події з схемою та фотоілюстраціями, за якими оглянута вищевказана ділянка дороги де виявлено ознаки ДТП, уламки автомобіля та плями темно-бурого кольору (а.п. 11-20), даними протоколу огляду, з фото таблицями, подвір`я будинку АДРЕСА_2 за місцем проживання обвинуваченого де виявлено вищевказаний автомобіль з пошкодженнями даху та капоту, з відсутнім лобовим склом та лакофарбового покриття на деяких частинах, а з місця погляду вилучено рештки лакофарбового покриття та сліди речовини бурого кольору (а.п.22-25), даними тестування на алкоголь за яким обвинувачений 01.06.2014р. о 03 год. 51 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння(а.п.26), даними довідки Бориспільської лікарні від 01.06.2014р. відповідно до якої в приймальне відділення лікарні з місця ДТП було доставлено потерпілого ОСОБА_10 з вказаними ушкодженнями (а.п.27), даними копії свідоцтва про реєстрацію вищевказаного автомобіля(а.п.28), даними протоколу огляду трупа на якому виявлено вказані тілесні ушкодження(а.п.36-38), даними постанови про приєднання автомобіля до справи в якості речового доказу та передачу його на зберігання(а.п. 41), даними копії свідоцтва про смерть ОСОБА_10 (а.п. 48), даними протоколів проведення слідчих експериментів за участю потерпілої та обвинуваченого, відповідно до яких потерпіла розказала та показала на місці обставини ДТП, підтвердивши вищенаведені обставини та надавши покази, аналогічні її нижченаведеним показам, а обвинувачений показав на місці та розказав, що в ту ніч керував вказаним автомобілем на вказаній ділянці, коли в автомобіля відламався ричаг коробки передач і він відволікся, перевівши погляд в салон автомобіля, коли відчув удар в автомобіль і побачив на капоті потерпілого ОСОБА_10 , який потім впав на узбіччя(а.п.54-58,119-123), даними протоколу огляду автомобіля від 03.10.2014р. за яким в автомобілі виявлено відсутність ричага коробки передач(а.п.65-68), даними висновку судово-медичної експертизи № 162 від 15.08.2014р. за яким у потерпілого ОСОБА_10 виявлено вищевказані тілесні ушкодження, які могли утворитись при вищевказаних обставинах та від яких настала смерть останнього(а.п.74-78), даними висновку судової інженерно-технічної експертизи № 855А від 06.10.2014р., за яким у вищевказаному автомобілі перед ДТП несправностей, які б призвели до даної ДТП, не виявлено(а.п.87-91), даними висновку судової інженерно-технічної експертизи № 981А від 28.10.2014р. за яким в даній дорожній ситуації обвинувачений мав змогу уникнути наїзду на пішохода, за умови додержання ПДР України (а.п.128-130), даними показів потерпілої, свідків, представника цивільного відповідача.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 01.06.2014р. близько 01-30 год. вона разом зі своїм чоловіком-потерпілим ОСОБА_10 , рухалась назустріч транспортним засобам по вул. Леніна в с.Кірово Бориспільського району в напрямку смт. Баришівка по краю проїзної частини, коли побачили як їм назустріч, зміщуючись вправо на великій швидкості рухається автомобіль «ВАЗ». В цей час її чоловік, який рухався зліва, пересунув її руками ліворуч з проїзної частини, залишившись на краю, трохи позаду, і коли даний автомобіль проїхав повз неї, вона обернулась і побачила свого чоловіка, який лежав на проїзній частині, зрозумівши, що його збив вказаний автомобіль, який не зупиняючись в з місця ДТП поїхав. Після чого чоловіка забрали в лікарню, де через декілька днів останній помер. Письмовий текст позовної заяви підтримує та просить позов задовольнити, стягнувши з цивільного відповідача на її користь витрати на лікування і поховання в сумі 73 730,97 грн., на її користь та на користь її сина по 7 308 грн. моральної шкоди, а також з обвинуваченого на її користь і користь її сина по 100000 грн. моральної шкоди і на утримання неповнолітньої дитини загиблого, 20300 грн. щомісячно.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що в той час він йшов з дружиною біля вказаного місця ДТП і побачили потерпілого ОСОБА_10 , який лежав на узбіччі та дружину останнього, яка повідомила, що її чоловіка збив автомобіль ВАЗ» жовтого кольору. Після чого потерпілого відправили до лікарні.

Представник цивільного відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує частково, пояснивши, що цивільний відповідач повинен виплатити 17 984,08 грн. витрат на лікування, 14 616 грн. витрат на поховання та 462,15 грн., щомісячно на утримання дитини, до повноліття останньої у разі доведеності факту наявності та розміру середньомісячного заробітку загиблого.

Таким чином, своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, обвинувачений ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ст.286 ч.2 КК України.

Крім того, своїми умисними діями, які виразились в завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, яку він сам поставив в небезпечний для життя стан, обвинувачений ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ст.135 ч.1 КК України.

При цьому з обвинувачення слід виключити посилання на п.п.1.3,1.4 та 2.9.б ПДР України, як такі, що не знаходяться в прямому причинному зв`язку з ДТП та її наслідками.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, обставину, що обтяжує його відповідальність.

Обвинувачений раніше не судимий, займається суспільно-корисною працею та позитивно характеризується по місцю роботи та проживання.

Однак, враховуючи, що обвинувачений скоїв злочин в стані алкогольного спяніння, що обтяжує його відповідальність, збитки не відшкодував та тяжкі наслідки від злочину суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства і йому слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі, позбавивши останнього, права керування транспортними засобами.

Згідно ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями обвинуваченого.

Відповідно до ст.22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі Закон)у разі, якщо цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована, то шкода, заподіяна нею майну третьої особи, в межах ліміту відповідальності відшкодовується страховиком.

На підставі ст. 24-1 вказаного Закону , у зв`язку з лікуванням потерпілого страховиком відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого.

Відповідно до ст. 27.2, ст. 27.3, зазначеного Закону, загальний розмір страхового відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних зарплат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, а загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди дружині, батькам та дітям стосовно одного померлого становить 12 мінімальних зарплат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку і виплачується рівними частинами.

За ст.27.4 даного Закону, страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі, що не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат.

З полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1038089 від 26.04.2014р.(а.п.24) вбачається, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам, яка пов`язана із експлуатацією вищевказаного автомобіля. У зв`язку з цим ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія зобов`язалось відповідати перед третіми особами за вищевказану шкоду.
Тому, враховуючи, що вина обвинуваченого в скоєні вказаного злочину, внаслідок, чого потерпілій спричинено матеріальну шкоду та моральну шкоду, а також сину загиблого ОСОБА_5 моральну шкоду, повністю доведена в ході судового розгляду вищенаведеними доказами, а також даними, доданих до цивільного позову копій квитанцій та товарних чеків(а.с.18-30), з цивільного відповідача як зі страховика слід стягнути на користь потерпілої витрати на лікування в повному обсязі, витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 12 мінімальних зарплат (з розрахунку 1218 грн. мінімальної заробітної плати на місяць) та на користь потерпілої і малолітнього ОСОБА_5 по 3654 грн. моральної шкоди, кожному, з розрахунку 4 осіб, які мають право на отримання даного відшкодування(дружина, дитина та 2-е батьків), задовольнивши позов частково.
На підставі ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди має в т.ч. дитина до досягнення нею вісімнадцяти років, в розмірі середньомісячного заробітку потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають право на відшкодування шкоди.
У зв`язку з наведеним, приймаючи до уваги, що відповідно до позовної заяви середньомісячний доход загиблого, складав 1386,44 коп., і обвинувачений наявність даного доходу та його розмір не заперечує, з останнього слід стягнути на користь ОСОБА_5 по 462,15 грн. щомісячно, до повноліття дитини, враховуючи наявність в загиблого 3-х членів сім`ї в т.ч. і його самого(1386,44:3).
Оскільки, згідно ст.ст. 1166,1167 ЦК України, майнова та моральна шкода, завдана, в т.ч. неправомірними діями, фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, з обвинуваченого слід стягнути на користь цивільних позивачів моральну шкоду, яка виразилась в моральних стражданнях, викликаних втратою близької людини, в порушенні, внаслідок цього, звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його відновлення і яку суд оцінює по 70 000 грн. на кожного, враховуючи також реальну платоспроможність особи.

Речові докази по справі, відповідно до ст.100 КПК України, автомобіль слід повернути обвинуваченому або його представнику.

На підставі ст.124 КПК України, судові витрати по справі у вигляді оплати послуг експертів слід стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України,

суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винним в скоєні злочинів, передбачених ст. 135 ч.1, ст.286 ч.2 КК України і призначити покарання:

· за ст.135 ч.1 КК України у виді 2 років обмеження волі;

· за ст.286 ч.2 КК України, у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст.70 КК України, остаточно призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , шляхом часткового складання, у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу, обрати у вигляді триманні під вартою в Київському СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання, засудженому ОСОБА_8 , рахувати з 30.01.2015р.

Цивільний позов ОСОБА_6 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компаніяна користь ОСОБА_6 32 600,12 грн., витрат на лікування, поховання і спорудження пам`яника, а також 3654 грн. моральної шкоди, а всього стягнути 36 254,12 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компаніяна користь ОСОБА_5 3654 грн. моральної шкоди.

Стягнути з засудженого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 70 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з засудженого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 70 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з засудженого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 по 462,15 грн., шкоди щомісячно до досягнення останнім, повноліття.

Стягнути з засудженого ОСОБА_8 на користь Державного бюджету України 1 474 грн. 20 коп. судових витрат.

Речовий доказ: автомобіль ВАЗ-2102 д/н НОМЕР_1 - повернути засудженому ОСОБА_8 , або його представнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Київської області через Бориспільський міськрайсуд протягом 30 днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1