Справа № 11а-190/2007 Головуючий в 1 інстанції: Сіянко В.М.
Категорія: ст. ст. 286 ч.2,287 КК України Доповідач: Гемма Ю.М.
УХВАЛА

іменем України

20 лютого 2007 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

головуючого: Годуна В.А.

суддів : Гемми Ю.М., Литвиненко I.I.

з участю прокурора: Литвиненка О.О.

захисників ОСОБА_7, ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_1, ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Херсоні кримінальну справу за апеляціями
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого
ОСОБА_2 на постанову Бериславського
районного суду Херсонської області від 13 грудня 2006 року, -

встановила:

Цією постановою кримінальна справа
за звинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 286 ч.2КК України;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 287 КК України,

направлена прокурору
на додаткове розслідування з
мотивів неповноти та неправильності досудового слідства.

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він 29 червня 2005 року близько 23 год. керуючи мотоциклом Дніпро-11,
державний номер НОМЕР_1, рухаючись по польовій
дорозі, яка пролягає між селами Степне й Урожайне Бериславського району Херсонської області, із боку села Степне у бік села
Урожайне, не доїжджаючи 4 км де с Урожайне, в порушення вимог п.п.
2.1. (а), 11.1., 11.2, 12.1, 12.2. Правил дорожнього руху, не маючи відповідного посвідчення на право керування транспортним
засобом, не обрав безпечну швидкість руху, не
зорієнтувався в кількостях смуг для руху й у розташуванні керованого ним
транспортного засобу на проїжджій частині дороги, проявив неуважність і безтурботність до дорожньої обстановки, при
об'єктивному виявленні зустрічного транспорту в
порушення вимог п. п. 12.3., 13.3 Правил дорожнього
руху не знизив швидкість до безпечної і не обрав безпечний бічний інтервал для безпечного роз'їзду, допустив зіткнення з
мотоциклом, що рухався в зустрічному напрямку марки DK-Юпітер державний номер НОМЕР_2 під
управлінням громадянина ОСОБА_5. Після
дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимоги пункту 2.10 Правил дорожнього руху в органи міліції не повідомив і
не прийняв ніяких мір для надання медичної
допомоги потерпілому. У результаті ДТП ОСОБА_5 від отриманих
тілесних ушкоджень помер.

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що, він маючи у власному користуванні та розпорядженні мотоцикл Дніпро-11, державний номер
НОМЕР_1, 29.06.2005 року близько 23 години, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, у порушення вимог пункту 2.9. (г) Правил дорожнього
руху України передав керування мотоциклом ОСОБА_1, який не має посвідчення на право керування транспортним засобом, унаслідок цього, ОСОБА_1, керуючи мотоциклом, рухаючись
по польовій дорозі, яка пролягає між селами Степне й
Урожайне Бериславського району Херсонської області, із

2

боку села Степне у бік села Урожайне, не доїжджаючи 4 тем до с Урожайне, в порушення вимог п.п. 2.1. (а), 11.1., 11.2., 12.1, 12.2., 12.3,13.3. Правил
дорожнього руху, допустив зіткнення з мотоциклом, що рухався в зустрічному
напрямку марки DK-Юпітер, державний номер НОМЕР_2 лід управлінням ОСОБА_5 Після дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимоги пункту 2.10 Правил дорожнього руху
в органи міліції не повідомив і не прийняв ніяких
мір для надання медичної допомоги потерпілому. У результаті ДТП ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень помер.
В апеляціях;

·
прокурор порушує питання про
скасування постанови суду як незаконної з поверненням справи на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що суд не
дав належної оцінки дослідженим доказам, у тому числі показанням обвинуваченого
ОСОБА_2, свідка-очевидця злочину ОСОБА_6, і
безпідставно надав перевагу показанням обвинуваченого
ОСОБА_1, визнавши їх правдивими, свідків із числа родичів останнього, які є
зацікавленими особами. Суд не звернув уваги на те, що зазначені особи змінювали свої свідчення у ході досудового
слідства. Суд у постанові наперед вирішив питання
про формулювання й обсяг обвинувачення, його доведеність і кваліфікацію вчиненого, що с неприпустимим. Указані в постанові недоліки
досудового слідства можливо було усунути у ході судового слідства шляхом дачі судового доручення для проведення певних
процесуальних дій з метою перевірки й уточнення
фактичних даних, одержаних у ході судового слідства;

·
адвокат ОСОБА_3 просить скасувати
постанову суду як незаконну, а справу повернути на
новий судовий розгляд, мотивуючи тим, що суд дав неправильну оцінку дослідженим доказам, зокрема, показанням единого очевидця ОСОБА_6, та надав перевагу
показанням свідкам із числа родичів обвинуваченого ОСОБА_1, які є зацікавленими особами. При цьому, суд у постанові зробив висновок
про необхідність притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ст.286 ч.2 КК України. Крім того, суд не вказав, у
чому полягає неповнота досудового слідства.

В запереченнях:

- на апеляцію
прокурора захисник ОСОБА_7 вказує на її необґрунтованість, просить

залишити
апеляцію без задоволення;

- представник
потерпілого ОСОБА_4 вказує на законність і обґрунтованість

постанови,
просить її залишити без зміни, а апеляції прокурора й адвоката

ОСОБА_3 без
задоволення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію, пояснення адвоката ОСОБА_3 і обвинуваченого ОСОБА_2 на підтримання
своєї апеляції, обвинуваченого ОСОБА_1 і його захисника
ОСОБА_7, які заперечували проти задоволення апеляцій, представника
потерпілої ОСОБА_4 про залишення постанови
суду без зміни, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню з таких
підстав.

Висновок суду першої інстанції про необхідність направлення справи на додаткове розслідування з підстав, викладених у
постанові, є необгрунтованим.

Повертаючи справу на додаткове розслідування, суд послався на неповноту та
неправильність досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому
засіданні, вказавши, що під час судового розгляду докази встановлено
підстави для перекваліфікації дій
обвинуваченого ОСОБА_2 із ст.287 на ч.2 ст.286 КК України, якою передбачено відповідальність за більш тяжкий
злочин. Крім того, суд зазначив, що
під час досудового слідства не було проведено відтворення обстановки й обставин
події, не встановлено місце ДТП.

Відповідно до ч.1 ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається
лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства
не може бути усунута в судовому засіданні.

Однак судом зазначених вимог закону дотримано не було.

3

Як убачається з постанови, суд першої інстанції мотивував направлення
справи на додаткове розслідування тим, що
отримані під час судового розгляду справи докази у сукупності з матеріалами справи підтверджують необхідність перекваліфікації
дій ОСОБА_2 із ст.287 на ч.2 ст.286 КК України, посилаючись на пояснення
очевидця ДТП померлого ОСОБА_5 (а.с.28), його
матері ОСОБА_8 (а.с.29, 64), показання свідків
ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11 (а.с.69) заяви і показання підсудного ОСОБА_1 на досудовому слідстві (а.с.82 - 84, 86 - 91, 95 - 98, 146), на підставі яких зробив висновок про те,
що за момент зіткнення транспортних засобів за кермом мотоцикла перебував
ОСОБА_2, а не ОСОБА_1

Суд надав перевагу зазначеним доказам та визнав достовірними показання обвинуваченого
ОСОБА_1 про те, що він спочатку на прохання ОСОБА_2
обмовив себе у тому, .що перебував за кермом мотоцикла, щоб виправдати
останнього, а показання обвинуваченого ОСОБА_2, свідка ОСОБА_12 про те, що саме ОСОБА_1 сидів за кермом мотоцикла, суд піддав сумніву
і не взяв до уваги.

Згідно з п.13 зазначеної постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005р., суд, повертаючи справу на додаткове
розслідування, не вправі наперед вирішувати питання про формулювання й обсяг
обвинувачення, його доведеність, кваліфікацію вчиненого,
достовірність того чи іншого доказу чи переваги одних доказів перед іншими, а також вважати встановленими обставини,
які підлягають перевірці в ході додаткового розслідування, що було зроблено судом у
постанові про дослідування.

Як убачається з матеріалів справи й протоколу судового засідання, судом
були дослідженні всі докази обвинувачення, так і надані докази стороною
захисту, що стосуються цих обставин, при цьому
по справі були вичерпані всі можливості одержання
додаткових доказів. Проте при наявності суперечливих доказів суд не дав їм належної оцінки і не прийняв відповідного рішення. Суд
сам поверхово і однобічно дослідив показання свідка - єдиного
очевидця ОСОБА_6, даними ним на досудовому слідстві, в яких він
послідовно вказував, що за кермом мотоцикла був ОСОБА_1 (а.с.76, 92, 97, 98). Також поза увагою суду залишилися показання свідків ОСОБА_13 (а.с.75), ОСОБА_14 (а.с.72), ОСОБА_15
(а.с.71), ОСОБА_12 (а.с.74), ОСОБА_16 про те, що за кермом
мотоцикла був ОСОБА_1 , первинні письмові
пояснення обвинувачених ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .(а.с.30, 31) та послідовні свідчення
ОСОБА_2, що на момент ДТП
за кермом мотоцикла був ОСОБА_1

Надаючи перевагу показанням свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, суд не врахував ту обставину, що вони є родичами обвинуваченого
ОСОБА_1 і можуть бути зацікавленими у
вирішенні справи. При цьому суд безпідставно послався на показання свідка
ОСОБА_9, оскільки він на досудовому слідстві і в суді показав, що, відбираючи пояснення від ОСОБА_5 та його матері
ОСОБА_8, він не уточнив, хто був за кермом
мотоцикла. (а.с.72,а). Його свідчення суперечать поясненням очевидця ДТП - померлого ОСОБА_5 (а.с.28) і його
матері ОСОБА_8 (а.с.29,64) про те, що за кермом мотоцикла був ОСОБА_2.

Суд повинен був проаналізувати всі зібрані у справі докази та дати їм
відповідну оцінку в їх сукупності, із
зазначенням мотивів, із яких він відкидає інші докази.

Указівка суду про необхідність встановлення місця події є необгрунтованою, оскільки під час огляду польовою ґрунтової дороги з
участю ОСОБА_2, ОСОБА_6, останні не змогли вказати
точне місце, де відбулася дорожньо-транспортна подія, (а.с.22,23)

Що стосується вказівки суду про те, що необхідно провести відтворення обстановки та обставин події злочину, то на думку колегії
суддів, вона є безпідставною, оскільки у постанові суду не
зазначено, з ким конкретно необхідно провести ці слідчі дії, та які
необхідно перевірити й уточнити дані.

4

Таким
-чином, -колегія суддів вважає, що постанова
суду тіро направлення справи

на додаткове розслідування є незаконною і підлягає
скасуванню, а справа тіоверненню

на повий судовий розгляд, в ході якого суду
належить перевірити зібрані по справі

докази, дати їм належну оцінку ъ їх сукупності та прийняти законне п" обгрунтоване

рішення.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України,
колегія суддів -

ухвалила:

Апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, адвоката ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 13 грудня
2006 року про повернення на додаткове розслідування кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1 за ст. 286 ч.2 КК України,
ОСОБА_2 за ст. 287 КК України -
скасувати, а справу повернути на
новий судовий розгляд у той же суд, але в іншому складі суду зі стадії судового
розгляду.