Справа № 191/1470/15-к
Провадження № 1-кп/191/227/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0000556 від 21 бероезня 2015 року, обвинувальний акт та угоду про примирення відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Комісарівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
На початку березня 2015 року ОСОБА_3 у невстановлену слідством дату приблизно о 22-00 годині, перебуваючи у складському приміщенні СФГ «Людмила», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с.Дерезувате, вул.Чкалова,5, та маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що майно знаходиться у складському приміщенні і належить ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу умисно, таємно, з корисних спонукань на свою користь викрав прути арматури у кількості 10 штук по 12 метрів кожний діаметром 10 мм та насіння кукурудзи у кількості 10 мішків по 16 кг кожний, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки, розмір яких згідно висновків товарознавчих експертиз №1665-15 від 15 квітня 2015 року та №1666-15 від 15 квітня 2015 року становить 2109,20 грн. Після цього ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився за власним розсудом.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

28 квітня 2015 року між сторонами кримінального провадження: потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст.471 КПК України та згідно до умов якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та зобов`язався в подальшому не вчиняти кримінальні правопорушення. Сторонами погоджено покарання обвинуваченому за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 80 годин громадських робіт.

В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі та пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним, просить суд затвердити угоду.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним, просить суд затвердити угоду.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Суд, заслухавши думки учасників процесу та розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, доходить таких висновків.

Відповідно ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України суд, переконавшись що угода може бути затверджена, ухвалює вирок яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

На думку суду укладена сторонами угода про примирення відповідає вимогам КПК України: умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди між сторонами є добровільним, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1, 2, 3, 4 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 суд вважає за необхідне не обирати.

Речові докази по справі необхідно залишити у володінні потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 28 квітня 2015 року в кримінальному провадженні №0000556 від 21 березня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази по справі прути арматури в кількості 10 штук по 12 метрів кожний діаметром 10 мм та насіння кукурудзи в кількроситі 10 мішків по 16 кг кожний залишити у володінні потерпілого ОСОБА_5 .

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1