Єдиний унікальний номер 728/1117/15-к
номер провадження № 1-кп/728/93/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2015 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
за участі секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9
потерпілих - ОСОБА_10 , представника ВАСТ «Гарантія» - ОСОБА_11
представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_12
представника КМ СД Бахмацького РВУМВС ОСОБА_13
представника служби у справах дітей Бахмацької РДА ОСОБА_14
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бахмач Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого
в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 185 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого
в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 185 КК України;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, студента ДПТНЗ Конотопського ВПУ №4, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого
в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 185 КК України;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого,
в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 та ч.1 ст.304 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
В ніч на 21.01.2015 року близько 01:30 год. ОСОБА_4 , попередньо домовившись про незаконне заволодіння транспортним засобом із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , знаходячись поблизу будинку, що розташований за адресою м. Бахмач Чернігівської області, вул. Пушкіна, 7, маючи злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, побачили припаркований легковий автомобіль марки ВАЗ-2105, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1992 року випуску, який належить ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 за допомогою викрутки пошкодив замок передніх лівих дверей автомобіля, а ОСОБА_7 потрапив до салону, та шляхом з`єднання дротів замку запалювання привів двигун в робочий стан, таким чином отримавши можливість керувати автомобілем і здійснювати рух на ньому, після чого без будь-якого дозволу власника автомобіля незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 2103,44 грн., потім на вказаному автомобілі ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , з метою скоєння крадіжки чужого майна, здійснили рух до недіючої ферми поблизу с.Курінь Бахмацького району та викрали з транспортного засобу годинник з панелі приладів, вартістю 59,10 грн., автомобільний ліхтар, вартістю 70 грн., автомагнітолу «Пролоджі», вартістю 554,28 грн., 4 динаміка, вартістю 357,75 грн. кожен, на загальну суму 1431.00 грн., динамік, вартістю 90 грн., 2 колонки Соні, вартістю 288,41 грн. кожна, на загальну суму 576,82 грн., гроші в сумі 106 грн., сонцезахисні окуляри, вартістю 100,50 грн., чим завдали ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 2987.70 грн.
Разом з тим, в ніч на 21.01.2015 року близько 01:30 год. ОСОБА_7 , будучи повнолітнім, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 є неповнолітнім, шляхом пропозиції втягнув останнього у злочинну діяльність, а саме: схилив до незаконного заволодіння автомобілем марки ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , 1992 року випуску, який знаходився у дворі будинку АДРЕСА_3 та належав ОСОБА_10 та в ніч на 30.01.2015 року близько 24:00 год. ОСОБА_7 , будучи повнолітнім, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 є неповнолітнім, шляхом пропозиції втягнув останнього у злочинну діяльність, а саме: схилив до незаконного заволодіння автомобілем марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 , 2004 року випуску, який знаходився у дворі будинку АДРЕСА_5 та належав відкритому акціонерному страховому товариству «Гарантія» м.Чернігів.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому діяннях визнав повністю і суду пояснив, що в ніч на 21.01.2015 року близько 01:30 год. він попередньо домовившись про незаконне заволодіння транспортним засобом із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , біля будинку, по вул.Пушкіна,7 в м. Бахмач Чернігівської області, побачили припаркований легковий автомобіль марки ВАЗ-2105 білого кольору; ОСОБА_6 за допомогою викрутки пошкодив замок передніх лівих дверей автомобіля, а ОСОБА_7 потрапив до салону, та шляхом з`єднання дротів замку запалювання, завів автомобіль, після чого вони втрьох поїхали до недіючої ферми поблизу с.Курінь Бахмацького район, де залишили транспортний засіб, попередньо викравши з нього годинник, автомобільний ліхтар, автомагнітолу, динаміки, колонки, гроші в сумі 106 грн. та сонцезахисні окуляри; викрадене розділили між собою; номерні знаки автомобіля втопили в ополонці неподалік, а документи на автомобіль спалили; керували автомобілем по черзі ОСОБА_7 та він особисто; заволодіти транспортним засобом запропонував ОСОБА_7 ; всі викрадені речі, окрім грошей, повернуті потерпілому, номерні знаки та документи відновлені.
Потім в ніч на 30.01.2015 року близько 24:00 год. він з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відпочивали в кафе «Зодіак» в м.Бахмачі, куди приїхали на автомобілі ОСОБА_7 , згодом ОСОБА_7 запропонував викрасти чуже авто, після чого вони втрьох пішли до будинку по АДРЕСА_5 , де побачили припаркований легковий автомобіль марки ВАЗ-2107 зеленого кольору; ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пішли до авто, а він залишився на відстані метрів за 20 дивитися, щоб ніхто сторонній раптово не завадив їм; ОСОБА_7 та ОСОБА_6 потрапили до салону автомобіля, де ОСОБА_7 , шляхом з`єднання дротів замку запалювання, завів автомобіль, після чого всі втрьох поїхали на поле біля с.Варварівка Бахмацького району, при цьому він їхав на автомобілі ОСОБА_7 , а ОСОБА_16 і ОСОБА_6 на викраденому автомобілі; на полі вони втрьох з транспортного засобу здійснили крадіжку речей, зазначених в обвинувальному акті; на даний час збитки власнику автомобіля - відкритому акціонерному страховому товариству «Гарантія» - відшкодовані, автомобіль відновлено.
Запевнив, що скоювати злочини в ніч на 21.01.2015 року та на 30.01.2015 року пропонував ОСОБА_7 ; про те, що ОСОБА_6 був неповнолітній всім було добре відомо.
Цивільний позов, заявлений ОСОБА_10 визнав частково: вважає, що відшкодуванню підлягають приблизно 210 грн. матеріальної шкоди, оскільки позивач оцінюючи її в 1578.22 грн., включає в неї вартість викрадених речей, які йому повернуті на досудовому розслідуванні; а насправді матеріальну шкоду ОСОБА_17 заподіяно на загальну суму 2209.44 грн. (2103.44 грн. - вартість збитків, завданих автомобілю та 106.00 грн. гроші, які були викрадені з автомобіля та не повернуті потерпілому); з урахуванням того, що ОСОБА_17 він та ОСОБА_7 вже відшкодували 2000 грн., тому залишається сплатити 209.44 грн.; щодо моральної шкоди, то вважає, що 3000 грн., (по 1000 грн. з кожного) буде достатньо для того, щоб її відшкодувати.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 , який на час скоєння злочинів був неповнолітнім, свою вину у вчинених злочинах визнав повністю; щодо незаконного заволодіння в ніч на 21.01.2015 року автомобілем марки ВАЗ-2105, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору та в ніч на 30.01.2015 року автомобілем марки ВАЗ-2107 зеленого кольору і викрадення з них речей дав суду покази аналогічні показам ОСОБА_4 та додатково пояснив, що на здійснення незаконного заволодіння транспортним засобом в ніч на 21.01.2015 року його схилив ОСОБА_18 шляхом пропозиції; хто схилив його до злочинної діяльності в ніч на 30.01.2015 року точно сказати не може; про те, що він не досяг 18 років ОСОБА_18 було відомо, оскільки вони з ним тривалий час знайомі і добре товаришують.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 визнав частково, в тому ж обсязі і з тих же підстав, що і ОСОБА_4 .
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчинених злочинах визнав повністю; щодо незаконного заволодіння в ніч на 21.01.2015 року автомобілем марки ВАЗ-2105, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору та в ніч на 30.01.2015 року автомобілем марки ВАЗ-2107 зеленого кольору і викрадення з них речей також дав суду покази аналогічні показам ОСОБА_4 та додатково пояснив, що йому було достовірно відомо, що ОСОБА_6 є неповнолітньою особою, проте він, не зважаючи на це, запропонував останньому в ніч на 21.01.2015 року та в ніч на 30.01.2015 року незаконно заволодіти транспортними засобами, на що ОСОБА_6 погодився, при цьому тиску на останнього ніхто не чинив.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 визнав частково, в тому ж обсязі і з тих же підстав, що і ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в скоєному щиро каються, просять суд суворо не карати, дати шанс виправитись без ізоляції від суспільства, шкоду заподіяну потерпілим відшкодували частково, в подальшому мають намір відшкодувати повністю.
Потерпілий ОСОБА_15 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, претензій до обвинувачених не має, цивільний позов не заявляв.
Представник потерпілої сторони ВАСТ «Гарантія» - ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 29.01.2015 року після роботи, приблизно біля 17:00 год. він залишив робочий автомобіль біля будинку по вул.Чернігівській,3 в м.Бахмачі; наступного ранку виявив його зникнення і повідомив працівників міліції; автомобіль знайшли в розібраному вигляді 17.02.2015 року серед поля біля с.Варварівка; на даний час транспортний засіб відновлено, за винятком фари; вважає, що обвинувачені можуть виправитись без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов у справі не заявляв.
Представник служби у справах дітей Бахмацької РДА суду пояснила, що ОСОБА_6 на обліку в службі не перебував; по місцю проживання характеризується добре; виховується у багатодітній сім`ї; навчається в училищі; вважає, що у нього є шанс виправитись без ізоляції від суспільства, оскільки позбавлення волі не завжди позитивно впливає на людину.
Представник КМ СД Бахмацького РВУМВС суду пояснила, що ОСОБА_6 до скоєння злочинів на обліку в РВ не перебував; був випадок притягнення його до адміністративної відповідальності; вважає, що у ОСОБА_6 є можливість виправитись без направлення в місця позбавлення волі.
Заслухавши обвинувачених та інших учасників судового провадження, дослідивши докази у справі та висновок (звіт) про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , наданий службою у справах дітей Бахмацької РДА, з`ясувавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в пред`явленому їм обвинуваченні, крім власного визнання ними своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення і які були досліджені в судовому засіданні в порядку та обсязі, визначеними за згодою учасників судового провадження:
- протоколом огляду місця події від 21.01.2015 року та таблицею фотоілюстрацій до нього, згідно яких 21.01.2015 року було встановлено відсутність автомобіля ВАЗ 2105, НОМЕР_1 на місці, де його залишив ОСОБА_17 : біля будинку №7 по вул.Пушкіна в м.Бахмачі (а.с.18-20);
- протоколом огляду місця події від 24.01.2015 року та таблицею фотоілюстрацій до нього, згідно яких 24.01.2015 року неподалік с.Курінь Бахмацького району було виявлено автомобіль ВАЗ 2105 білого кольору без номерних знаків та речей, які в ньому знаходились (а.с. 25-28);
- протоколом огляду місця події від 30.01.2015 року та таблицею фотоілюстрацій до нього, згідно яких 30.01.2015 року було встановлено, що на місці, де знаходився автомобіль ВАЗ 2107, НОМЕР_2 , тобто на території стоянки, яка розташована навпроти під`їзду №2 будинку № 3 по вул. Чернігівській в м.Бахмачі, автомобіль ВАЗ 2107 відсутній; наявне вільне місце для паркування автомобіля; на снігу виявлено сліди від протектора шин автомобіля та взуття (а.с. 45-46);
- протоколом огляду місця події від 17.02.2015 року та таблицею фотоілюстрацій до нього, згідно яких 17.02.2015 року на полі за с.Курінь Бахмацького району було виявлено автомобіль ВАЗ 2107, НОМЕР_4 зеленого кольору в розібраному вигляді (а.с. 50-54);
- протоколом огляду місця події від 13.02.2015 року та таблицею фотоілюстрацій до нього, згідно яких 13.02.2015 року було встановлено відсутність належного ОСОБА_15 автомобіля на місці, де він його залишив: на подвір`ї по АДРЕСА_3 (а.с.68-70);
- протоколом огляду ОСОБА_6 від 20.02.2015 року, згідно якого останній з`явився до Бахмацького РВ і добровільно видав речі, викрадені ним разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з автомобілів ВАЗ 2105 та ВАЗ 2107 (а.с. 142);
- протоколом огляду місця події від 19.02.2015 року та фототаблицею до нього, згідно яких в господарстві, розташованому в АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 , було виявлено деталі та складові автомобілів ВАЗ (а.с.168-173);
- протоколом огляду предмету від 19.02.2015 року та фототаблицею до нього, згідно яких біля польової дороги, яка веде до с.Курінь, було виявлено обкладинку для зберігання документів, яка пошкоджена вогнем, на місце знаходження якої вказав ОСОБА_4 (а.с.178-179);
- протоколом огляду предмету від 19.02.2015 року та фототаблицею до нього, згідно яких на полі біля автодороги між с.Перемога та х.Черемушки було виявлено металеву коробку червоного кольору для зберігання ключів, на місце знаходження якої вказав ОСОБА_4 (а.с.180-181);
- висновками експертів № 243 від 21.04.2015 року та № 46 від 22.04.2015 року, довідкою ПП « ОСОБА_20 », які підтверджують вартість викрадених з автомобілів ВАЗ речей та деталей (а.с.252-272);
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України, та своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України;
обвинувачений ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України та своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, скоїв злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України;
обвинувачений ОСОБА_6 , своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України, та своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України;
обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України; своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України та своїми умисними діями, які виразилися в морально-психологічному тиску, що полягав у пропозиції незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_6 , втягнув неповнолітнього у злочинну діяльність, чим скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.304 КК України.
Дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.
Згідно висновку (звіту) про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , наданого службою у справах дітей Бахмацької РДА, вбачається, що він проживає в АДРЕСА_6 разом з матір`ю, братами та сестрами; фізично і розумово здоровий; схильний до обману; розладів психіки не має; шкодує про свої дії; може потрапляти під вплив дорослих підбурювачів; навчається в Конотопському ВПУ № 4 на 3 курсі, на денній формі навчання; товариський, дружній з однолітками, вільний час проводить вдома, в колі друзів або за комп`ютером; відносини в сім`ї дружні; наявні всі необхідні речі та продукти харчування; мати не завжди має вплив на сина; в подальшому ОСОБА_6 зобов`язується не скоювати кримінальних правопорушень; потрапляння у місця позбавлення волі для ОСОБА_6 не бажане.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нового кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які згідно зі ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів ( ч.2 ст.289 КК України) та злочинів середньої тяжкості (ч.2 ст.185 КК України), пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу винного.
Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання негативних характеристик не має, не одружений, не працюючий, вчинив злочин вперше, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є його щире каяття, вчинення злочину вперше, його молодий вік.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.
Таким чином, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, з огляду на те, що ОСОБА_4 частково відшкодував шкоду, завдану потерпілим, в тому числі, як за себе особисто, так і за братів ОСОБА_21 , суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 такий вид покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України із застосуванням положень ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, як позбавлення волі, але з застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які згідно зі ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів ( ч.2 ст.289 КК України) та злочинів середньої тяжкості (ч.2 ст.185 КК України), пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу винного.
Як особа, ОСОБА_5 за місцем проживання негативних характеристик не має, не одружений, не працюючий, вчинив злочин вперше, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, проживає у багатодітній сім`ї.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є його щире каяття, вчинення злочину вперше, його молодий вік.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлені.
Таким чином, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, з урахуванням того, що дії ОСОБА_5 містять один епізод незаконного заволодіння транспортним засобом та викрадення чужого майна, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 такий вид покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України із застосуванням положень ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, як позбавлення волі, але з застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які згідно зі ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів ( ч.2 ст.289 КК України) та злочинів середньої тяжкості (ч.2 ст.185 КК України), пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу винного.
Як особа, ОСОБА_6 за місцем проживання та навчання негативних характеристик не має, не одружений, не працюючий, вчинив злочин вперше, будучи неповнолітнім, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, проживає в багатодітній сім`ї, навчається в училищі.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 є його щире каяття, вчинення злочину вперше, його молодий вік.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлені.
Таким чином, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, з огляду на те, що дії ОСОБА_6 містять два епізоди незаконного заволодіння транспортними засобами та крадіжки, до вчинення яких він, як неповнолітній, був втягнутий ОСОБА_7 ; з огляду на те, що шкода потерпілим частково відшкодована, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_6 такий вид покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України із застосуванням положень ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, як позбавлення волі, але із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які згідно зі ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів ( ч.2 ст.289, ч.1 ст.304 КК України) та злочинів середньої тяжкості (ч.2 ст.185 КК України), пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу винного.
Як особа, ОСОБА_7 за місцем проживання негативних характеристик не має, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючий, вчинив злочин вперше, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є єдиним годувальником в родині.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 є його щире каяття, вчинення злочину вперше, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, його молодий вік.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлені.
Таким чином, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, з урахуванням часткового відшкодування шкоди, завданої потерпілим, з огляду на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_7 такий вид покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК, ч.1 ст.304 України із застосуванням положень ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, як позбавлення волі, але із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
Окрім того, санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає такий вид додаткового покарання як конфіскація майна, проте враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що викрадені транспортні засоби повернуті потерпілим, тяжкі наслідки від скоєного не настали, шкода відшкодована потерпілим частково, то суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Суд вважає таке покарання обвинуваченим необхідним і достатнім для виправлення їх і попередження скоєння ними нових злочинів, що на думку суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілих, оскільки саме за такого покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зможуть якнайшвидше в повному обсязі відшкодувати завдані потерпілим збитки.
Розглядаючи заявлений потерпілим ОСОБА_17 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 матеріальних та моральних збитків, суд приходить до слідуючого висновку.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі і стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сім`ї або близьких родичів; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням його майна.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами і доповненнями « Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт спричинення позивачу моральних або фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин або якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі або в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду і з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру і об`єму страждань (фізичних, душевних, психічних і тому подібне), яких отримав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення і тому подібне) і з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.
З огляду на вищевикладене, суд, керуючись принципом диспозитивності і розглядаючи позов в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що цивільний позов в частині відшкодування матеріальних збитків підлягає частковому задоволенню на суму 209.44 грн. з наступних підстав.
В ході судового розгляду потерпілий з урахуванням неодноразових уточнень та відшкодованих ОСОБА_7 та ОСОБА_22 2000 грн., визначив суму матеріальних збитків в 1578.22 грн. (невідшкодована сума збитків, завданих незаконним заволодінням автомобіля, гроші які були викрадені з автомобіля та неповернуті обвинуваченими та вартість частини речей, які були викрадені з автомобіля, але повернуті в несправному стані). Судом встановлено, що матеріальні збитки, завдані ОСОБА_17 ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 незаконним заволодінням транспортним засобом складають 2103.44 грн. Вказана сума була визнана сторонами і не заперечувалась в ході судового розгляду. Також, обвинувачені викрали у ОСОБА_17 речей на суму 2987.70 грн., отже, загальна сума матеріальних збитків складає 5091.14 грн. В ході судового розгляду було встановлено, що всі викрадені речі були повернуті потерпілому в ході досудового розслідування, окрім 106 грн., що не заперечувалось і самим потерпілим в судовому засіданні і підтверджено матеріалами справи. Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальних збитків сплатили ОСОБА_17 2000 грн., про що в матеріалах справи наявні відповідні розписки. Отже, виходячи з того, що сума викрадених з автомобіля речей та грошей складає 2987.70 грн., речі на суму 2881.70 грн. всі повернуті потерпілому, то з урахуванням сплачених 2000 грн. відшкодуванню в цій частині підлягає 209.44 грн. ( 5091.14 грн. 2000 грн. 2881.70 грн.= 209.44). Посилання потерпілого на те, що частина повернутих речей є несправною не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Судові витрати у виді судового збору за розгляд цивільного позову у справі підлягають стягненню з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в солідарному порядку, зокрема з вищевказаних осіб на користь ОСОБА_17 в рахунок відшкодування судових витрат за розгляд цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди підлягає стягненню 150 грн. та на користь держави за розгляд цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди 243.60 грн.
Окрім того, з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в солідарному порядку підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведення експертиз в ході досудового розслідування.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Підстав для обрання у відношенні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу запобіжного заходу, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст.368 - 376 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Згідно зі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком суду з випробуванням з іспитовим строком в 3 (три) роки, зобов`язавши його відповідно до ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи та періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Згідно зі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком суду з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік 6 (шість) місяців, зобов`язавши його відповідно до ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи та періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Згідно зі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком суду з випробуванням з іспитовим строком в 2 (два) роки, зобов`язавши його відповідно до ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи та періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_22 не обирати.
ОСОБА_7 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.304 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Згідно зі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком суду з випробуванням з іспитовим строком в 3 (три) роки, зобов`язавши його відповідно до ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи та періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в солідарному порядку в рахунок відшкодування судових витрат 150 (сто п`ятдесят) грн.00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави в солідарному порядку судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в солідарному порядку 2393 (дві тисячі триста дев`яносто три) грн. 82 коп. в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертиз на досудовому розслідуванні.
Речові докази по справі: автомобіль марки ВАЗ -2105, НОМЕР_1 , 2 колонки «Соні», сонцезахисні окуляри, автомагнітолу «Пролоджі», 2 динаміка «Саллкел», динамік НОМЕР_5 , які передані під зберігальну розписку ОСОБА_10 залишити ОСОБА_10 ;
2 колонки «Айва», які передані під зберігальну розписку ОСОБА_15 залишити ОСОБА_15 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_1