Провадження № 1-в/243/148/2015
Справа № 243/6509/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області

у складі :головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі _ ОСОБА_2

з участю: прокурора _ ОСОБА_3

представника

КВІ _ ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Слов`янська подання начальника Краснолиманського МВ КВІ УДПтС України в Донецькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання, призначеного вироком, відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у д. Гільгольськ Муєзерського району , Карелії, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в :
Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2014 року, постановленого судом на підставі угоди про визнання винуватості від 24 листопада 2014 року, досягнутої під час досудового розслідування між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_6 , була затверджена вказана угода, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 260 КК України та призначена узгоджена міра покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до вимог ст.ст. 75,76 КК України засудженого ОСОБА_6 було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки, поклавши на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

23 липня 2015 року від органу виконання покарань Краснолиманського МВ КВІ УДПтС України в Донецькій області до суду надійшло подання про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні ОСОБА_6 і про направлення його для відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком суду.

У судовому засіданні представник Краснолиманського МВ КВІ ОСОБА_4 підтримала подання і пояснила, що після набрання вироком суду законної сили засудженого ОСОБА_6 було поставлено на облік в КВІ Слов`янського РП Краснолманського МВ УДПтС та заведено особову справу № 4/2015.

22.01.2015 року ОСОБА_6 було роз`яснені права та обов`язки засудженого та він був попереджений про відповідальність за вчинення повторного злочину, порушення громадського порядку та про ухилення від відбування покарання з випробуванням. Він також був ознайомлений під розпис з постановою про встановлені йому дні реєстрації в КВІ. 05.06.2015 року засуджений не з`явився на реєстрацію в КВІ і про причини неявки не повідомив, та 08.06.2015 року йому було за місцем мешкання направлено виклик, але за викликом до КВІ він також не з`явився. 19.06.2015 року до Слов`янського МВ ГУ МВС України в Донецькій області було направлено подання про здійснення приводу ОСОБА_6 , однак, здійснити його привід не виявилось можливим у зв`язку з відсутністю останнього за місцем проживання. 23.06.2015 року в ході телефонної бесіди з сином засудженого було з`ясовано, що ОСОБА_6 приблизно в середині травня 2015 року поїхав до родичів в Росію, точна адреса яких сину невідома. 23.06.2015 року були розпочаті першочергові розшукові заходи та направлені запити в лікувальні заклади, наркодиспансер, СМЕ, РАЦС, ОМВК, ІТТ Слов`янського МВ ГУ МВС України в Донецькій області. За отриманих відповідей ОСОБА_6 по облікам не значиться, проведеними заходами місцезнаходження засудженого не встановлено.

Також 24.06.2015 року з метою встановлення місцезнаходження засудженого ОСОБА_6 інспектором КВІ Слов`янського РП було здійснено перевірку за його місцем проживання: АДРЕСА_1 . В ході перевірки шляхом опитування сина засудженого та сусідів встановлено, що за вищевказаною адресою ОСОБА_6 не проживає з травня 2015 року, можливо знаходиться в родичів в Росії. 23.06.2015 року до Слов`янського МВ ГУ МВС України в Донецькій області направлено подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів у відношенні ОСОБА_6 та оголошення останнього в розшук. Згідно п.6.5 Розділу 1У Інструкції «Про порядок виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених щодо таких покарань», одночасно з направленням подання про проведення подальшого розшуку до органів внутрішніх справ, інспекція надсилає до суду подання про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Оскільки засуджений ОСОБА_6 до теперішнього часу до Слов`янського РП КВІ не з`являється, про причини неявки не повідомляє, змінив місце постійного проживання з метою ухилення від контролю над його поведінкою, ухиляється від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, тому просить задовольнити подання і скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_6 і направити його для відбування призначеного вироком покарання у вигляді позбавлення волі.

На виклик до суду засуджений ОСОБА_6 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши представника Краснолиманського МВ КВІ УДПтС України в Донецькій області, думку прокурора, який вважав, що подання задоволенню не підлягає, оскільки вирок суду був постановлений на підставі укладеної угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_6 , та оскільки ОСОБА_6 ухилився від виконання умов угоди, то мають наступати наслідки, передбачені статтею 476 КПК України, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні подання начальника Краснолиманського МВ КВІ УДПтС України в Донецькій області про направлення ОСОБА_6 , звільненого від покарання з випробуванням, для відбування покарання, призначеного вироком суду від 12 грудня 2014 року, виходячи з наступного.

Як вбачається з вироку суду від 12 грудня 2014 року, в порядку виконання якого Краснолиманський МВ КВІ звернулися до суду з вказаним поданням, під час досудового розслідування 24 листопада 2014 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 , якого було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч.2 КК України,була досягнута угода про визнання винуватості.

Відповідно до приписів ст.472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначається окрім іншого узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням,наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2014 року, постановленим на підставі угоди про визнання винуватості, згідно зі ст.475 КПК України, ОСОБА_6 було призначено узгоджене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та звільнення його від відбування цього покарання з випробуванням строком на 3 роки, що також передбачено угодою про визнання винуватості.

Враховуючи призначення ОСОБА_6 покарання в особливому порядку кримінального провадження, а саме на підставі угоди про визнання винуватості, укладеної під час досудового слідства і затвердженої вироком суду, наступають також особливі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, зокрема, у разі невиконання засудженим умов угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. При чому, умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, оскільки угодою про визнання винуватості, не передбачені інші наслідки її невиконання, в тому числі і відносно узгодженого покарання і звільнення від його відбування з випробуванням, окрім зазначених у ст. 476 КПК України, то без вирішення питання про скасування вироку,яким ця угода була затверджена і призначено узгоджене покарання саме із звільненням від його відбування з випробуванням, правила частини 2 статті 78 КК України не можуть застосовуватися.

З огляду на викладене подання начальника Краснолиманського МВ КВІ УДПтС України в Донецькій області про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду від 12 грудня 2014 року за ст. 260 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст.78 ч.2 КК України,

ст. ст. 468, 475, 476 КПК України,

керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд

у х в а л и в :
Відмовити у задоволенні подання начальника Краснолиманського МВ КВІ УДПтС України в Донецькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2014 року за ст. 260 ч.2 КК України, постановленого нам підставі угоди про визнання винуватості від 24 листопада 2014 року, досягнутої між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим, у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років із звільненням від відбування цього покарання з випробуванням строком на три роки.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: