Справа № 344/8853/15-к
Провадження № 1-кс/344/2388/15
У Х В А Л А
25 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 на дії слідчого СУ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про визнання дій незаконними, зобов`язання надати для копіювання матеріали тому №5 кримінального провадження №0000229, -

ВСТАНОВИВ:
до Івано-Франківського міського суду звернувся ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 зі скаргою на дії слідчого СУ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про визнання дій незаконними, зобов`язання надати для копіювання матеріали тому №5 кримінального провадження №0000229. В скарзі вказано, що скаржнику відмовлено в виготовленні копій матеріалів, що перебувають в томі №5. Тому скаржник та його адвокат просили визнати дії слідчого незаконними та зобов`язати слідчого надати доступ до тому №5 і протоколів негласних слідчих дій, відео, аудіо записів, інших матеріалів.

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу та просив задовольнити її. В судовому засіданні скаржник надав суду пояснення про те, що йому було надано для ознайомлення том №5, але не надано можливість зробити копії документів.

В судовому засіданні прокурор заперечив скаргу з тих підстав, що обвинувальний акт направлено до суду, досудове слідство завершилось, крім цього скаржнику та його захиснику надано для ознайомлення том №5, а копії протоколів про проведення негласних слідчих дій заборонено надавати законом, під час ознайомлення з матеріалами провадження скаржник та його захисник затягували ознайомлення, тим, що захисник не з`являвся для ознайомлення, а тому відповідний строк було обмежено судом.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до додатку до ЄРДР картки руху кримінального провадження в кримінальному провадженні №0000229 складено обвинувальний акт, який передано до суду 24/06/2015 р.

Необхідність ознайомлення із матеріалами справи визначається стороною кримінального провадження на власний розсуд і реалізується самостійно. Так суду не надано доказу того, що скаржнику і його захиснику не було надано матеріали кримінального провадження для ознайомлення.

Навпаки в судовому засіданні прокурор та скаржник повідомили суд, що скаржнику та його захиснику було надано можливість для ознайомлення із матеріалами, що знаходяться в томі №5.

Відповідно до ст.221 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Відповідно до п. 3 ст. 254 КПК України виготовлення копій протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та додатків до них не допускається.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відоповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Іванов проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вайт та Кенеді проти Німеччини» (Waite and Kennedy v. Germany), заява № 26083/94, п. 54, ЕСПЛ 1999-I Суд повторює, що саме національні суди повинні тлумачити національне законодавство та надавати оцінку наданим їм доказам.

Відмова в наданні матеріалів для ознайомлення заснована на забороні вчиняти такі дії, що зазначена в ст. 254 КПК України.

Отже відмова задовольнити клопотання не є необґрунтованою та свавільною.

Відповідно до пояснення прокурора зміст матеріалів із тому №5 доведено до відома скаржника. Доказів відмови в наданні для ознайомлення тому №5 та доказів на спростування вказаного пояснення суду не надано.

В ст. 290 КПК України визначено момент, з якого досудове слідство зобов`язане розкрити зібрані під час досудового розслідування докази.
Відповідно до пояснень скаржника йому було розкрито зібрані докази.
Відповідно до ст. 7 КПК України однією із загальних засад кримінального процесу є змагальність. Тому саме на скаржника було покладено доведення перед судом обґрунтованості скарги.

Отже скаржником не доведено перед судом обґрунтованість його скарги, не спростовано доводи досудового слідства про розкриття матеріалів. Однак суд не є засобом для сторін і не сприяє їм в зловживанні правами задля порушення правового регулювання спірних відносин.

Оскільки звернення до суду із скаргою мало місце на стадії досудового розслідування, то цей суд виконав функцію, передбачену законом, в тих межах, що передбачені процесуальним законом, усі наступні заперечення з приводу розкриття матеріалів кримінального провадження можуть бути розглянуті виключно судом, якому внесено на розгляд обвинувальний акт.

Відповідно до п. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію.

Отже законодавством не гарантовано скаржнику право на визнання дій слідчого незаконними.

Відповідно до зазначеного суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги відмовити;

Відповідно до ст. 309 КПК України дана ухвала не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_1