Справа № 1-131/ 2007 рiк
08 жовтня 2007 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької областi
у складi: головуючого - суддi Місінкевича А.Л. ,
секретарi Сиваник І.В. ,
з участю: прокурора Сурника Р.П.
у вiдкритому судовому засiданнi в залi суду в смт. Ярмолинцi кримiнальну справу
про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., уродженець та
житель АДРЕСА_1, гр. України , українець, студент Ярмолинецького професійного
ліцею, не судимий ,-
у скоєні злочинів передбачений ст. 186 ч. 1, ст. 304 КК України .
01.02.2007 року біля 18 год. 40 хв. в смт. Ярмолинці на вул. Шевченка відкрито викрав з руки гр. ОСОБА_2. жіночу
сумочку вартістю 60 грн., в якій знаходилися: шкіряний гаманець вартістю 50
грн.; гроші в сумі 185 грн.; шкіряні рукавички вартістю 35 грн.; мобільний
телефон „Моторола - В50” вартістю 1100 грн. зі стартовим пакетом „ Київ Стар „
вартістю 50 грн., на рахунку якого було ще 20 грн., а також щітка для волосся, косметичка, ключі
від будинку та від робочого кабінету, дві пластикові картки банку „Приват
Банк”, що не представляють собою для потерпілої матеріальної цінності. Разом з вказаною жіночою сумочкою
ОСОБА_1. відкрито викрав з руки гр. ОСОБА_2. поліетиленовий пакет вартістю 0,5
грн., в якому знаходилась копчена риба вартістю 15 грн. та картофемялка
вартістю 2,5 грн., а всього ОСОБА_1. відкрито викрав майна ОСОБА_2. на загальну
суму 1518 грн., чим завдав потерпілій матеріального збитку.
вище вказаного злочину ОСОБА_1. передав ОСОБА_3та ОСОБА_4. викрадену у ОСОБА_2.
сумочку з речами та запропонував її викинути, щоб приховати сліди вчиненого ним
злочину, а також дав кожному з них по 20 грн. з грошей викрадених в потерпілої,
які вони привласнили. В подальшому ОСОБА_1. спільно з ОСОБА_6. збув учню професійного ліцею ОСОБА_5. викрадений
мобільний телефон „ Моторола - В50”, а отримані гроші також розділив між собою
, ОСОБА_6. , ОСОБА_3. та ОСОБА_4. При
цьому ОСОБА_3. та ОСОБА_4. є неповнолітніми і таким чином ОСОБА_1.
втягнув даних осіб у вчинення злочину, передбаченого ст.198 КК України.
в судовому засіданні підсудний вину визнав частково та суду повідомив, що в
один з днів десь в кінці січня чи в перших числах лютого 2007 року біля 18 год.
до нього на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_3і сказав йому, щоб він
приходив в центр смт. Ярмолинці до ДЮСШ, на що він погодився. В центр смт.
Ярмолинці він зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_4, ОСОБА_3та ОСОБА_6. Вони
вирішили піти прогулятись і пішли по вулиці в сторону дитячого садка „Сонечко”.
Коли вони ішли назад до центру смт. Ярмолинці ,
він побачив , що їм на зустріч йде дві жінки і в руках тримають сумочки
. В цей час він подумав, що треба забрати в однієї з них сумочку. Вони йшли всі
четверо вряд. Він був десь посередині. Коли він проходив біля однієї з жінок,
то вирвав в неї з руки сумочку. Далі він
почав тікати, що хлопці робили далі він не знає. Після цього він здзвонився із
кимсь з них і домовився зустрілись на
пагорбі, неподалік від місця проживання ОСОБА_4. Через деякий час він пішов до
ОСОБА_4 додому. В ОСОБА_4 дома він оглядав
в присутності інших сумку , показуючи хлопцям , що в ній знаходилось .
Він виявив, що в ній був мобільний
телефон „Моторола”(жабка), гроші - більше 100 грн., точної суми не пам”ятає
(орієнтовно 120-130 грн.), а також інші жіночі речі. Далі він розділив на чотирьох порівну гроші та дав
хлопцям їхні частки для того щоб вони нікому нічого не розповідали, а сумочку
зі всім іншим він залишив в ОСОБА_4 О. та попросий його та ОСОБА_3., щоб вони
її викинули. Орієнтовно тижні через два він спільно з ОСОБА_6. продали
викрадений телефон учню професійного ліцею ОСОБА_5. За телефон вони взяли біля
130 грн. Дані гроші він також розділив порівну між ними на чотирьох. ОСОБА_5 вони не говорили, що
Не дивлячись на визнання підсудним своєї вини, його вина
підтверджується іншими доказами здобутими в ході судового розгляду.
Так, потерпіла ОСОБА_2. вказала, що 01.02. 2007 року біля 18 год. вона вийшла з
приміщення райдержадміністрації разом з своєю сестрою ОСОБА_7, вони обоє пішли
до банкомату „ ПриватБанк „ в якому вона
зняла з рахунку зарплатної картки гроші в сумі 200 гривень, потім пішли в
магазин купили товар, які вона положила в окремий пакет. Після цього вони обоє
пішли додому. Біля 18 год. 40-ка хв. вона доходила уже до свого будинку і в цей час побачила, як на зустріч їй ідуть чотири
хлопці, було уже темно та ішов сніг обличчя хлопців вона не розгледіла. Коли
дані хлопці підійшли до них впритул, то один з них який ішов ближче до неї,
вирвав в останньої з лівої руки сумочку . Після цього вона відразу почала
кричати, а хлопці побігли в напрямку вул. Панфілова. Після цього сестра зателефонувала в правоохоронні органи. На
сьогодні мобільний телефон їй повернули, підсудним їй завданий матеріальний та
моральний збиток відшкодував, претензій вона до нього не має. Аналогічні покази
були дані свідком ОСОБА_7
цього вина підсудного також підтверджується показами свідків.
ОСОБА_6. вказав, що в 01.02.2007 року,
біля 17 год., він прийшов в спортзал ДЮСШ пограти в баскетбол. Там він
зустрівся з ОСОБА_3та ОСОБА_4. З
останніми він знайомий біля двох років .
Приблизно о 18 год. вони втрьох
вийшли з ДЮСШа. Після цього він зателефонував до ОСОБА_1. і сказав щоб
він приходив до спортзалу ДЮСШа, а потім четверо пішли до лікарні. Дійшовши до
входу у дитячий садок „Сонечко” вони вирішили
там покурити. Постоявши деякий час вони вирішили іти в центр смт.
Ярмолинці. Коли вони ішли по вулиці
Шевченка то в кінці території дитячого садка
він побачив, що по тротуару в сторону лікарні з центра йдуть дві жінки.
Після того як вони з жінками зрівнялись то ОСОБА_1, несподівано для нього, нічого
не сказавши перед цим, вирвав в однієї з жінок сумочку і почав втікати по вулиці Шевченка. Одна з
жінок щось кричала він злякавшись і
разом із хлопцями побігли. ОСОБА_1побіг в сторону центра смт. Ярмолинець .
Через хвилин 10 до нього зателефонував ОСОБА_1
і сказав йому приходити до ОСОБА_4 додому.
ОСОБА_1 прийшов до будинку ОСОБА_4 пізніши і почав дивитися, що
є в сумочці. Мобільний телефон ОСОБА_1
забрав собі, а гроші він розділив між ними, а саме дав їм по 20 - ть гривень і
сказав , щоб вони нікому нічого не говорили про все це , що сталося. ОСОБА_1
попросив ОСОБА_3. викинути сумочку.
Приблизно через один, два тижні мобільний телефон, який викравОСОБА_1 він разом з останнім продав гр. ОСОБА_5 за
130 (сто тридцять) грн. Дані гроші, які
вони отримали за проданий телефон ОСОБА_1 також розділив на чотирьох порівну.
покази дали свідки ОСОБА_3., ОСОБА_4., які повідомили, що підсудного знають та
вчились із ним в школі. Крім цього вина підсуднього також підтверджується
іншими доказами здобутими в ході досудового слідства: обставинами викладеними в
протоколі огляду від 13.05.2007 року,
відповідно до якого уОСОБА_5. був вилучений викрадений мобільний телефон
„ Моторола В - 50”; протоколами явки із
повинною, протоколом відтворення обстановки та обставин події.
визнання підсудним вини у пред'явленому звинуваченні за ст. 304 КК України вина
його повністю доводиться здобутими у справі доказами. До показів даних ним в
ході судового розгляду та досудовому слідстві відносно обвинувачення підсудного
за ст.. 304 КК України суд відноситься критично. Так, свідками (ОСОБА_6,
ОСОБА_3, ОСОБА_4) було дано пояснення, що вони навчались із підсудним в одній
школі, часто зустрічались та вітались. Один одного знають, мають мобільні
телефони один одного, на час скоєння підсудним
злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України йому тільки виповнилось 18
років, а він спілкувався із своїми однолітками та відповідно Постанови Пленуму
Верховного суду України від 23 грудня 1983 року за № 6 вказано, що особа
підлягає кримінальної відповідальності тоді, коли вона знала про вік
втягуваного у злочину діяльність, так і тоді, коли за обставинами справи вона
могла й повинна була це передбачати. Судом встановлено, що підсудний знав ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_6,
йому на час вчинення злочину лише виповнилось 18 років, вони є по віку та
розвитку однолітками і він повинен був передбачати, що даним особам на момент
вчинення злочину могло не виповнились 18 років.
пояснення підсудного, потерпілих, свідків, дослідивши матеріали справи,
вислухавши висновок прокурора суд знаходить вину підсудного у скоєні злочинів
доведеною і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 186 КК України, як умисні дії, які виразились у
відкритому викрадені чужого майна ( грабіж ) та ст. 304 КК України , як умисні
дії, які виразились у втягненні
неповнолітніх у злочинну діяльність.
Визначаючи покарання підсудному суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що обтяжують покарання суд не вбачає, Обставинами, що пом'якшують покарання суд визнав розкаяння у скоєному
діянні, сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди заподіяної від злочину потерпілій. По місцю проживання та
навчання підсудний характеризуються
злочини є злочинами нетяжким та середньої
При призначені покарання підсудному суд враховує
наявність обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання, особу винного,
причини та умови, що стали підставою скоєння даного злочину. Суд вважає, що
достатнім для виправлення підсудного за ч. 1 ст. 186 КК України буде призначити покарання не
повзане із обмеженням волі, тому суд вважає за можливим призначити покарання у
вигляді штрафу. При призначені покарання за ст. 304 КК України суд враховує
думку потерпілої, обставини, що пом'якшують покарання, відсутність обставин, що
обтяжують покарання і вважає що відносно ОСОБА_1. може бути застосовано ст. 69
КК України і призначено покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією
даної статті та можливість перейти до іншого більш м'якого виду покарання не
зазначеного в санкції статті за цей злочин. За таких обставин суд вважає, що
достатнім і дієвим покаранням для виправлення підсудного буде призначити
покарання у вигляді штрафу.
Судових
витрат по справі немає, долю речових
доказів вирішити у відповідності до вимог КПК України.
Керуючись ст., ст. 323-324 КПК
України, суд -
ОСОБА_1визнати винним у скоєні злочину
передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в
розмірі 55 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 935 (дев'ятсот
тридцяти п'яти) гривень та визнати виним у скоєнні злочину передбаченого ст.
304 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у
вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме
1020 (тисячу двадцять) гривень.
ст. 70 КК України призначити ОСОБА_1остаточне покарання за сукупністю злочинів
шляхом їх часткового складання покарань у вигляді штрафу в розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в
розмір 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п'ять) гривень.
Мiру запобiжного заходу підсудному до
набрання вироком законної сили залишити без змiн -підписка про невиїзд.
докази мобільний телефон «Моторола-В50» після втупу вироку в закону силу
передати потерпілій .
вирок може бути подана апеляція на протязі 15 діб з моменту його проголошення в
Хмельницький апеляційний суд Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд.

Головуючий: підпис

Копія
вірно:

Суддя
райсуду А.
Л. Місінкевич