Справа № 11-317/2007 року Головуючий: в 1-й інстанції: Маринчак О.М.
Категорія: сгг. 122 ч. 1 КК України Доповідач: Шершун В.В.
ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» квітня 2007
року колегія суддів
судової палати з
кримінальних справ апеляційного
суду Хмельницької області в складі:

головуючого-судді: Шершуна В.В.,

суддів:
Суслова М.І., Цінника П.О., з участю прокурора: Бірюченко С.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляціями засудженоїОСОБА_1.
та її захисника - адвокатаОСОБА_2. на вирок Дунаєвецького районного суду
від «16» березня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1р. н., уродженку с Манява, Богородчанського р-ну,
Івано-Франківської обл., мешканку с Тинна, Дунаєвецького р-ну, Хмельницької обл., українку, гр-ку України, з середньою освітою, не працюючу, одружену, раніше не судиму

засуджено за
ст. 122 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі.

Строк
відбуття покарання засудженій постановлено рахувати з моменту приведення вироку у
виконання.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід залишено попередній -
підписку про невиїзд.

Постановлено стягнути з засудженої на користь ОСОБА_3. у відшкодування моральної
шкоди 7000 грн.

В задоволенні позовуОСОБА_3. до засудженої про відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 1000 грн. - відмовлено.

Долю речових доказів вирішено на підставі ст. 81 КПК України.

За вироком судуОСОБА_1. засуджено за те, що вона 21 квітня 2006 року, біля 8 год. 30 хв., в с Тинна, Дунаєвецького р-ну, біля млина ТОВ «Поділля», на
ґрунті неприязних відносин, під час
суперечки умисно нанесла декілька ударів скляною пляшкою в область лівої рукиОСОБА_3., спричинивши їй середньої тяжкості
тілесне ушкодження у вигляді закритого
поперечного перелому шиловидного відростка лівої ліктьової
кістки.

2

Як видно зі змісту апеляційОСОБА_1. та в її інтересах захисникаОСОБА_2., вони просять вирок скасувати, а справу щодо
ОСОБА_1провадженням закрити за відсутністю в її діях складу злочину.

При цьому вони вказують, що судове слідство було проведено неповно та однобічно, висновки суду, викладені у вироку не
відповідають фактичним обставинам справи, суд істотно порушив вимоги
КПК України та неправильно застосував кримінальний закон.

Апелянти вважають, що ОСОБА_1не била потерпілу, а суд дав зібраним по
справі доказам не належну оцінку.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який вважав, що апеляції підлягають
частковому задоволенню в частині пом'якшення
покарання засудженій, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають
частковому задоволенню.

Висновок суду 1-ої інстанції про винність ОСОБА_1 у навмисному нанесенні ОСОБА_3. середньої тяжкості тілесних ушкоджень при
зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам
справи і грунтується на досліджених в судовому засіданні
доказах.

Суд першої інстанції правильно оцінив покази засудженої про непричетність
до інкримінованого їй злочину, як намагання уникнути
відповідальності за скоєне не прийняв ці покази до уваги,
оскільки вина засудженої доведена сукупністю всіх доказів у справі.

Так, потерпіла ОСОБА_3. пояснила, що 21.04.2006 року, біля 8 год. 30 хв., в селі Тинна, Дунаєвецького р-ну,
Хмельницької областіОСОБА_1., яка перебувала з нею сварці, оскільки безпідставно ревнує до неї свого чоловіка, біля
сільського млина почала з нею сварку, в ході якої
кілька разів вдарила її скляною пляшкою по руці, в результаті чого
поламала її кістку.

Свідки ОСОБА_4. та ОСОБА_5 повністю
підтвердили покази потерпілої.

Свідки ОСОБА_6,ОСОБА_7., ОСОБА_8. підтвердили, що в названий час ОСОБА_1і ОСОБА_3сварились біля млина в с. Тинна, - цього факту не заперечувала і засуджена.

СвідокОСОБА_9. пояснив, що 21.04.2006 року його повідомили, що біля млину
б'ють його тещу - ОСОБА_3. Коли він туди прибіг, то побачив, що від ОСОБА_3відходила ОСОБА_1, а у ОСОБА_3була опухла ліва рука і
вона говорила, що її побила ОСОБА_1.

Як видно з протоколів відтворення обставин та обстановки події скоєного,
ОСОБА_3та свідок ОСОБА_10 (помер на час
розгляду справи судом першої інстанції), показали
показам за яких обставин було вчинено злочин, і ці докази об'єктивно співпадають
з іншими доказами по справі.

Як видно з висновків судово-медичної експертизи, які експерт підтвердив в
суді, у ОСОБА_3. мається середньої тяжкості
тілесні ушкодження у вигляді закритого поперечного перелому шиловидного відростку
лівої променевої кістки без зміщення уламків,
набряку м'яких тканин лівого променевого зап'ястку суглобу, які утворились від ударів
твердим предметом можливо пляшкою 21.04.2006 року.

Всім названим доказам суд першої інстанції дав належну оцінку з точки зору
їх достатності, достовірності, допустимості та
відносності і правильно кваліфікував дії ОСОБА_1за ст.
122 ч.1 КК України, оскільки вона навмисно спричинила ОСОБА_3середньої
тяжкості тілесні ушкодження.

Колегія суддів не приймає до уваги і твердження апелянтів про несправедливо
суворе покарання засудженій.

3

Міра покарання засудженій призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України - з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого
злочину, особи винної та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку
про необхідність призначення ОСОБА_1покарання у вигляді обмеження волі,
враховуючи її негативні характеристики.

Разом з тим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції недостатньо
врахував вік засудженої, те, що вона раніше не
судима, народила і виростила до повноліття трьох дітей, має трьох онуків і не
обговорив питаня про можливість застосування до засудженої ст. 75 КК
України.

Колегія суддів вважає, що вищенаведені обставини дають підстави дійти
висновку про можливість виправлення
засудженої без відбування покарання, а тому знаходить, що до ОСОБА_1слід
застосувати ст. 75 КК України, відповідно змінивши вирок.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України колегія суддів

ухвалила:

Апеляції засудженоїОСОБА_1. та в її інтересах захисникаОСОБА_2. задовольнити
частково.

Вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області щодо ОСОБА_1змінити.

Керуючись ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання з іспитовим строком у 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1не виїжджати за межі
України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

В решті вирок залишити без зміни.