Провадження 1-кс/127/8263/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2014 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого ВРЗ ЛКР СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області, капітан міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, громадянина України, росіянина, освіта повна середня, не одруженому, не працюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, 07.02.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 363 КК України до покарання у виді двохсот сорока годин громадських робіт, який передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого ВРЗ ЛКР СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області, капітан міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , яке мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008101 від 07.11.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.02.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.2 ст. 263 КК України, та призначено покарання у виді двохсот сорока годин громадських робіт, а саме виконувати суспільно корисні роботи, вид яких визначено органами місцевого самоврядування. 07.02.2014 року, ОСОБА_5 ознайомившись із ухвалою суду про призначене йому покарання, поставив свій підпис у підписці про явку до кримінально-виконавчої інспекції, однак для виконання покарання до інспекції не прибув та зник з метою ухилення від покарання.

21.05.2014 року Вінницьким МВ УМВС України за поданням Вінницького МВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_5 оголошено у розшук, як особу засуджену до кримінального покарання не пов`язаного з позбавленням волі, що відсутній по невідомим причинам по місцю проживання. 31.10.2014 року ОСОБА_5 було розшукано та доставлено до Вінницького МВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області, де йому було повідомлено про призначення громадських робіт, однак на сьогоднішній день до виконання покладеного на нього покарання не приступив, не з`яв ляється без поважних причин у кримінально-виконавчу інспекцію та зник з останнього місця проживання з метою ухилення від покарання.

Приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 не працює, не має постійного джерела прибутку, перебував у розшуку тривалий період часу та в подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, тому просила клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, вислухавши підозрюваного, прокурора, оглянувши матеріали кримінального провадження прийшов до наступного висновку.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що згідно ст. 176 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання.

Так, на час розгляду клопотання підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 386 КК України обґрунтовані, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного, інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Аналізуючи вищевказані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необґрунтоване, оскільки підозрюваний проживає у знайомого, постійного місця проживання немає, тривалий час перебував у розшуку, зник з останнього місця проживання з метою ухилення від покарання. Таким чином застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не може запобігти настання доведеним під час розгляду ризикам, а тому в задоволені клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого ВРЗ ЛКР СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області, капітан міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: