Справа №1-141 /2007 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня
2007 року Білопільський районний суд Сумської області в складі,

головуючого
судді Терещенко О.І.

при
секретарі Федорченко
Н.Г.

з участю
прокурора Вакули
C.M.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі справу про

обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, українця,
громадянина України, уродженця м.
Суми, освіта середня,
не одруженого, не
працюючого, мешканцяАДРЕСА_1, раніше не судимого - за ст. 162 ч.1 КК України,

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, українця, громадянина України, уродженця с.
Червонопрапорне Геничевського району Херсонської області, середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1, раніше не
судимого - за ст. 162 4.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19
квітня 2007 року близько 22 години ОСОБА_1,
разом з ОСОБА_2., перебуваючи
обидва у стані алкогольного сп"яніння,
прийшли до подвір"я ОСОБА_3.
по АДРЕСА_3з метою поговорити з ОСОБА_3.

Підійшли
до вхідної хвіртки, без дозволу
господарки, перелізли через забор і
стали стукати у вхідні двері будинку. З вікна виглянула донька ОСОБА_3. ОСОБА_4 і
сказала, що вдома нема нікого і
заборонила хлопцям заходити до будинку.

Незважаючи
на прохання дівчинки, ОСОБА_1. та ОСОБА_2. без дозволу увійти до
будинку, розуміючи протиправність своїх
дій, безпідставно, не маючи законних підстав заходити до приміщення, грубо порушуючи вимоги ст. 30
Конституції України щодо недоторканості житла почали по - черзі наносити удари
ногами по вхідним дверям з метою їх відчинення та усунення перешкоди на шляху
до будинку ОСОБА_3.

Внаслідок
застосування ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
фізичної сили, спрямованої на примусове
відчинення вхідних дверей, що ведуть до
жилого приміщення, яке займає ОСОБА_3.
та де постійно проживає перепона на їхньому шляху була
подолана, тобто защіпки на одвірках
поламалися, і двері відчинилися.

Продовжуючи
свій злочинний намір, спрямований на
проникнення до кімнати будинку, де саме
перебувала ОСОБА_3. разом зі
своїми дітьми, ОСОБА_1. та ОСОБА_2. пройшли по коридору та почали
наносити удари ногами по дверях, що вели
до наступної кімнати. Як наслідок,
наступні двері, що також були
зачинені, не витримали ударів ногами
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. і вирвалися разом із
завісами. Незаконно зайшовши до наступної кімнати будинку ОСОБА_3. ,
ОСОБА_1. та

ОСОБА_2.
почули як за наступними дверми заплакала дівчинка, через це вони повернулися та покинули будинок
та подвір"я ОСОБА_3.

Допитаний
в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_1. винним себе визнав повністю і показав, що 19.04.2007 року ввечері випили пива з
ОСОБА_2. і вирішили піти побалакати із ОСОБА_3. , яка була винна гроші ОСОБА_2. Підійшли до
двору, хвіртка була зачинена. ОСОБА_2.
переліз через забор і відчинив хвіртку. Дозволу зайти до двору у них не було.
Вхідні двері будинку були зачинені зсередини. Вони вибили ці двері, вибили слідуючі двері. Але треті двері не
стали вибивати, бо розплакалася донька
ОСОБА_3. ОСОБА_1з ОСОБА_2. після цього покинули господарство ОСОБА_3. У
вчиненому розкаюється.

Підсудний
ОСОБА_2. винним себе визнав повністю і дав покази аналогічні, що і ОСОБА_1.

Покази
підсудних відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються.

За таких
обставин, суд дії ОСОБА_1. та ОСОБА_2. кваліфікує за ч. 1 ст.
162 КК України, оскільки вони
вчинили порушення недоторканості житла,
тобто незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи.

При
призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особи підсудних, які позитивно характеризуються за місцем
проживання, обставини, що пом"якшують покарання - щире
каяття, активне сприяння розкриттю
злочину, повне визнання своєї вини, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, обставини,
що обтяжують покарання - вчинення злочину у стані алкогольного
сп"яніння, тому суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення
підсудних та попередження нових злочинів буде покарання у виді штрафу.

На підставі
викладеного, керуючись ст. с 323, 324 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 визнати винними у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 162 КК
України, і призначити їм покарання обом
у виді 850 грн. штрафу в доход держави.

Запобіжний
захід до набрання вироком чинності обом залишити попередній -підписку про
невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через
Білопільський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.