Справа № 1-1/2007
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

10 січня 2007 року Червоноармійський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді Кулика
И.О.

при секретарі Степанчук СІ.

та адвоката ОСОБА_1.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у смт. Червоноармійську справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженки АДРЕСА_1,

Червоноармійського району, Житомирської області, гр.України, українки,
із середньою-спеціальною освітою, одруженої, на утриманні має двоє неповнолітніх
дітей, не працюючої,

жительки АДРЕСА_2, раніше не судимої за ст.126ч.1 КК
України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уроженки і жительки АДРЕСА_1, Житомирської
області, гр. України, українки, із повною загальною середньою освітою,
одруженої, пенсіонерки, раніше не судимої за ст. 126ч. 1,3 56 КК України

встановив:

Із скарги потерпілої ОСОБА_4.
вбачається, що 4 травня 2006 року о 9 год
30 хв. вона зайшла в кабінет ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5. по
питанню переоформлення домашнього телефона
на своє ім'я і коли вийшла з нього в коридор, то неї з криками та брудною лайкою напали ОСОБА_2. і ОСОБА_3. та почали бити.
ОСОБА_2. рвала на її голові волосся, а ОСОБА_3. Била кулаками по спині та
плечах чим спричинили фізичний біль.

Крім того, 6
травня 2006 року в першій половині дня ОСОБА_3. самовільно зірвала навісний замок
сараю її будинковолодіння по АДРЕСА_3, смт.Червоноармійська звідки забрала 3м №
обрізної дошки із сосни на суму 1900грн,
5мЗ необрізної дошки із сосни на суму 2600грн та бруски із дуба 0,5мЗ на
суму 350 грн., які вантажним автомобілем з причепом відвезли до себе додому в
АДРЕСА_1 Червоноармійського району.

В судовому засіданні підсудна
ОСОБА_2. винною себе у вчиненні злочину, передбаченого
ст.126ч.1 КК України, не визнала і пояснила, що 4 травня 2006 року близько 10
години вона із своєю матір'ю прийшла в Червоноармійське відділення
Укртелекому, щоб вирішити питання заборгованості по телефону, яким користувався
її покійний брат. В коридорі приміщення вона зустріла
бувшу дружину брата ОСОБА_4. з якою перебуває в неприязних відносинах. ОСОБА_4.
почала їй і матері висловлювати невдоволення тим, що якоби через них
відключили її домашній телефон, яким вона користувалась при цьому почала
кричати. По цій причині між ними виникла сварка, яку припинив ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_5..

Під час суперечки як мати так і вона ОСОБА_4 не били за
волосся її не хватали. Підсудна ОСОБА_3.
винною себе у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 126ч. 1,3 56 КК України
також не визнала і пояснила, що дійсно 4 травня 2006 року біля 10 години вона
із дочкою ОСОБА_2. зайшли в приміщення Червоноармійського відділення
Укртелекому, щоб з'ясувати як їм поступити
з телефоном, яким користувався її покійний син. Там вона побачила свою бувшу
невістку ОСОБА_4., яка вийшла з кабінета начальника. Тут же в коридорі між ними
виникла сварка, але з'явився ОСОБА_5. І
запропонував їм вийти на вулицю для з'ясування стосунків, що вони і
зробили. ОСОБА_4. вони не били, за волосся її не хватали.

Крім того
підсудна ОСОБА_3. пояснила, що після смерті сина його бувша дружина ОСОБА_4. зі
своїм співмешканцем почали продавати будівельні матеріали в тому числі і дошки,
які після розірвання шлюбу і добровільного поділу майна належали
покійному сину. Щоб забрати речі сина вона замовила грузовий автомобіль з
причепом і 6 травня 2006 року приїхала до будинку де він проживав. З його
частини будинку вона забрала речі і меблі, а з хліва декілька дошок, що були
заготовлені для сина її чоловіком з тієї половини хліва, що належить ОСОБА_4.
вона нічого не брала.

Потерпіла
ОСОБА_4. суду пояснила, що вона проживала з ОСОБА_6. зареєстрованому шлюбі.
Після розлучення вони добровільно, поділили між собою спільно нажите майно і
будівлі. Потім вона почала співмешкати з ОСОБА_7. Коли ОСОБА_6
трагічно загинув між його рідними і

нею склались вкрай неприязні
стосунки.

4 травня 2006 року вона біля 10 години зайшла в кабінет
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5., щоб вирішити питання переоформлення домашнього телефона
після смерті чоловіка на своє ім'я. Коли вийшла з кабінета, то в коридорі біля
дверей зустріла матір покійного чоловіка ОСОБА_3. і його сестру ОСОБА_2., які
почали кричати і обзивати її нецензурними словами. При цьому ОСОБА_2. вдарила
її по голові жіночою сумочкою, а потім схватила руками за волосся на голові і почала тягнути вниз. В цей
час ОСОБА_3. нанесла їй декілька ударів руками по спині та в ліве
плече. На їх крики в коридор вийшов ОСОБА_5., який розштовхав жінок і наказав
покинути приміщення, що вони і зробили.

Крім того потерпіла пояснила, що 6
травня 2006 року в першій половині дня підсудна ОСОБА_3. зірвала навісний замок
сарая її домоволодіння по вулиці АДРЕСА_3 смт.Червоноармійська
звідки забрала ЗмЗ обрізної дошки із сосни на суму 1900 грн., 5мЗ не обрізної
дошки із сосни на суму 2600грн та бруски із дуба 0,5мЗ на суму 350 грн і
вантажним автомобілем з причепом відвезли до себе додому чим вчинила
самоуправство.

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд
приходить до висновку про недоведеність
вчинення підсудними ОСОБА_3. і ОСОБА_2. злочинів у вчиненні яких їх обвинувачує
потерпіла.

Так, свідок ОСОБА_5. суду пояснив,
що на початку травня 2006 року до нього в службовий
кабінет дійсно заходила ОСОБА_4. по питанню домашнього телефона і коли вона вийшла то зразу ж почув крики. Він вийшов в
коридор де побачив ОСОБА_4., ОСОБА_3. та ОСОБА_2. які між собою сварились. Чи
наносили жінки одна одній удари він не бачив. Ставши між ними
він наказав їм розійтись, що вони і зробили.

Із показів свідка ОСОБА_8. вбачається, що на початку
травня 2006 року в першій половині дня він
знаходився в коридорі Червоноармійського Укртелекому і бачив, як з приймальної
начальника вийшла ОСОБА_4. і біля якої появились ОСОБА_2. та ОСОБА_3.. Вони
втрьох між собою почали сваритись поки до них не вийшов ОСОБА_5. він
наказав жінкам покинути приміщення, що вони і зробили. ОСОБА_8 підтвердив, що
ОСОБА_3. і ОСОБА_2. не били ОСОБА_4., а
лише сварилися з нею. Він спостерігав за жінками з початку і до кінця їх
конфлікту в коридорі приміщення Укртелекому.

Свідок ОСОБА_9., яка була на місці події, також підтвердила, що чула лише
сварку між жінками, а бійки не бачила.

Крім того пояснення потерпілої в
частині її побиття є непослідовними. Коли з нею спілкувався 4 травня 2006 року
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10. вона йому не розповідала, що її крім ОСОБА_2. била і ОСОБА_3..
Як ствердив у суді ОСОБА_10. якби ОСОБА_4. про це йому розповідала, що
він обов'язково зазначив би це у поясненні від 4.05.2006 року.

Свідок ОСОБА_11. суду пояснила, що вона бачила, як мати і брат покійного
ОСОБА_6. на початку травня 2006 року приїхали грузовим автомобілем до будинку
останнього і забирали його речі при цьому погрузили
декілька дошок та пару дерев'яних колодок.

Із показів свідка ОСОБА_12. також
вбачається, що коли родичі ОСОБА_6 забирали на початку травня 2006 року з будинку останнього речі та на автомобіль
погрузили декілька дошок, які виносились із тієї частини сарая, яка
належала покійному.

Свідок ОСОБА_13. пояснив суду, що він закріпленим за ним
автомобілем ЗІЛ з причепом на прохання ОСОБА_3. приїздив в Червоноармійськ до
будинку де проживав її покійний син, щоб забрати речі. В кузов автомобіля вони погрузили меблі, а в
причіп інше різне майно в тому числі декілька кошиків дров і пару дошок та один
брусок

Свідок
ОСОБА_14. підтвердив, що дійсно на автомобіль з іншим майном покійного ОСОБА_6.
погрузили декілька дошок із осокори по Зм довжиною і декілька соснових дошок.
Дошки брали з тієї частини сарая,
яка належала покійному брату.

Покази потерплої, що ОСОБА_3.
забрала дошки і бруски із її половини сараю, попередньо зірвавши на дверях
замки, в судовому засіданні підтвердження не знайшли і про те, що вони у неї в дійсності були доказів суду не
надала. Так, потерпла ОСОБА_4. підтвердила, що дошки заготовляли з покійним
ОСОБА_6 коли проживали разом в зареєстрованому шлюбі і це була їх спільна сумісна
власність.

Після розлучення
будівельні матеріали поділили і вона свою частку перенесли у свою половину
сарая де вони
в знаходились до 6.05.2006року.

Із заяви від
10.05.2006 року вбачається, що ОСОБА_4. дійсно звернулась в райвідділ міліції з
проханням прийняти міри до ОСОБА_3. І ОСОБА_15., які 6.05.2006 року на сараї
зірвали замка і забрали дошки та балі.

В судовому засіданні свідок
ОСОБА_10. пояснив,
що стосовно конфлікту навколо дошок

спочатку із
заявою до райвідділу міліції звернулась ОСОБА_3. про те, що її бивша невістка ОСОБА_4. із
своїм співмешканцем продає будівельні матеріали, які заготовив її покійний син.

Підсудна ОСОБА_3. підтвердила, що
коли вона звернулась до невістки з питанням куди поділись будівельні матеріали,
що лежали на вулиці, то остання пояснила, що їх продала оскільки на дитину
потрібні були гроші.

Свідок ОСОБА_11. пояснила, що вона бачила, як тривалий
час біля літньої кухні подружжя ОСОБА_16
лежали дошки, а весною їх не стало. Потім вона чула, як на запитання ОСОБА_3.
до ОСОБА_4. куди поділись з подвір'я дошки остання відповіла, що їх продала так
як потрібні були гроші.

Із показів свідка ОСОБА_17.
встановлено, що вона також бачила в подвір'ї ОСОБА_6 дошки, яких
потім не стало.

Про те, що ОСОБА_3. дійсно
зверталась в райвідділ міліції з проханням прийняти міри до ОСОБА_4.
і її співмешканця у зв'язку з тим, що вони у свій сарай перенесли дошки і
будматеріал підтверджується її заявою від 2.05.2006 року.

Крім того з пояснення від 4.05.2006
року вбачається, що ОСОБА_4. підтвердила дільничному
інспектору ОСОБА_10., що вона дійсно розповідала ОСОБА_3. Про продаж нею дошок.

Свідок ОСОБА_10. пояснив, що перевіряючи заяву ОСОБА_4.
стосовно обставин вилучення з її
будинковолодіння дошок 6.05.2006 року він особисто був біля будинку останньої,
але сарай не оглядав і чи мались сліди зривання замка на його дверях
сказати не може. Так поступив тому, що ОСОБА_4. йому не пропонувала оглянути
сарай, а сам він цього робити не мав права. Покази свідків ОСОБА_18, ОСОБА_19.
та ОСОБА_20 суд оцінює критично і до уваги не приймає, оскільки вони є колегами
потерпілої по роботі в те, що розповіли в судовому засіданні почули з уст
останньої.

Аналіз зібраних по справі доказів в
їх сукупності та не послідовні і суперечливі покази ОСОБА_4., що
визиває сумнів у їх достовірності, приводить суд до висновку про недоведеність
участі підсудної ОСОБА_2. У вчиненні злочину передбаченого ст.126ч.1 КК
України, а підсудної ОСОБА_3. у вчиненні
злочинів, передбачених ст.ст. 126ч. 1,356 КК України.

Враховуючи,
що всі можливості для зібрання додаткових доказів у даній справі вичерпані суд вважає виправдати ОСОБА_2. За ст.126ч.1 КК України,
ОСОБА_3. за ст.ст. 126ч. 1,356 КК України за недоведеністю їх участі у вчиненні
злочинів.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 по
обвинуваченню в злочині, передбаченому ст. 126ч. 1 КК України
виправдати.

ОСОБА_3 по
обвинуваченню в злочинах, передбачених ст.ст. 126ч. 1,3 56 КК
України виправдати.

Вирок може
бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський
районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.