Спр.№1-1312007р.
ВИРОК

Ім'ям України

13 червня 2007 року Бершадський
районний суд Вінницької області

В складі головуючого Зайцева
М.П.

при секретарі Дмитрук Т.І.

з участю прокурора Рудь
О.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженка
с. Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької
області, жителькаАДРЕСА_1українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, вдови, пенсіонерки, не працюючої, раніше не судимої,
в скоєнні злочину передбаченого ст. 190 ч.1
КК України, суд -

встановив:

ОСОБА_1, в період з червня 2005 року по вересень 2006 року, будучи
призначеною на посаду продавця аптечного кіоску №316 с. Маньківка КП
«Центральна аптека» м. Бершадь та продовжуючи виконувати роботу фармацевта, яка
надала їй право на пенсію за вислугою років як працівнику закладу охорони
здоров'я, всупереч вимогам ст.ст. 7,102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» не залишила роботу і
умисно з корисливих спонукань, не повідомивши орган, що призначає пенсії про
обставини, які спричиняють припинення виплати пенсії. Шляхом обману заволоділа
грошовими коштами в сумі 5740 грн., які щомісячно виплачувались їй у вигляді
пенсії за вислугою років, спричинивши таким чином держав матеріальної шкоди у
вказаному розмірі.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 винною себе в пред'явленому
обвинуваченні визнав повністю і пояснила, що з 1979 року по 31.05.2005 року
працювала фармацевтом аптечного кіоску №316 с. Маньківка Бершадського району КП «Центральна аптека». В зв'язку з важким
матеріальним становищем в сім'ї вона вирішила оформитись на пенсію за вислугою
років як фармацевт і продовжити працювати фармацевтом, отримуючи також
зарплату. Станом на 31.05.2005 р. вона мала стаж роботи понад 25 років. Цього ж
числа написала заяву про звільнення з

2

якою
звернулась до директора КП «Центральна аптека» ОСОБА_4 ОСОБА_4. пояснив, що
може призначити її на посаду продавця, оскільки фармацевтом вона працювати не
може, будучи на пенсії за вислугою років. В зв'язку з цим, наказом №43 від
31.05.2005 року її було звільнено з посади фармацевта, а 15.06.2005 року
прийнята на роботу продавця аптечного кіоску №316 с. Маньківка і пропрацювала
до жовтня 2006 року. ОСОБА_4. сказав їй, що їй необхідно звернутись до Пенсійного
фонду України по Бершадському району і повідомити про те, що вона продовжує
працювати фармацевтом, тобто вона мала відмовитись від призначеної пенсії,
оскільки фактично продовжувала виконувати роботу фармацевта. Не повідомивши про
це Пенсійний фонд Бершадського району, вона отримувала за період з червня 2005
року по вересень 2006 року пенсію за вислугу років в повному обсязі через
поштове відділення с. Красносілка. Загальна сума виплаченої їй пенсії становила
5740 грн.

Вина ОСОБА_1 в пред'явленому обвинувачені підтверджується слідуючими
доказами.

Показами свідка ОСОБА_2, яка пояснила суду, що з листопада 2006 року вона
працює на посаді заступника начальника відділу з призначення пенсії УПФ
Бершадського району, раніше працювала спеціалістом з призначення пенсії
вказаного управління. В червні 2005 року у їх відділ надійшли документи на
призначення пенсії за вислугою років як працівник охорони здоров'я громадянки ОСОБА_1, жительки с. Красносілка.
01.06.2005року їй було призначено пенсію за вислугою років. Умови отримання
пенсії , а саме : обов'язкове звільнення з посади фармацевта чи іншої посади в
закладах охорони здоров'я, їй роз'яснено. За період з червня 2005 року по
вересень 2006 року ОСОБА_1 отримала кошти у вигляді пенсії в загальній сумі
5740 грн. Коли перевіркою законності призначення пенсії ОСОБА_1 стали займатись
працівники міліції, то було виявлено, що вона працює продавцем аптечного кіоску
КП «Центральна аптека» №316.

Показами свідка ОСОБА_3, оголошеними в судовому засіданні та визнаними
підсудною ОСОБА_1, згідно яких з 1984 року вона працювала бухгалтером КП
«Центральна аптека» Бершадського району. Згідно наказу №43 від 31.05.2005 року
із КП «Центральна аптека» за власним бажанням було звільнено фармацевта
Маньківського аптечного кіоску №316 ОСОБА_1 яка в послідуючому оформилась на
пенсію за вислугою років. Нею та головою профспілкового комітету було підписано
на ОСОБА_1 подання від 1.06.2005 року до Пенсійного фонду України про пенсію.
Згодом ОСОБА_1 була прийнята на роботу продавцем, цього ж аптечного кіоску,
наказом №46 від 15.06.2005 р. Згідно наказу №54 від 2.10.2006 року ОСОБА_1 була
звільнена з даної посади за власним бажанням.

Показами свідка ОСОБА_4, оголошеними в судовому засіданні та визнаними
підсудною ОСОБА_1, згідно яких він працює директором колективного підприємства
«Центральна аптека» м. Бершадь Вінницької
області. В травні 2005 року до нього звернулась з заявою фармацевт аптечного
кіоску №314 с. Маньківка ОСОБА_1 із письмовою заявою про

3

звільнення,
мотивуючи це бажанням оформитись на пенсію за вислугою років. В зв'язку з цим,
наказом №43 від 31.05.2005 року її було звільнено з посади фармацевта. Через
пару тижнів в червні 2005 року до нього звернулася ОСОБА_1 з проханням взяти її
на роботу в аптечний кіоск. Він пояснив, що вона може бути призначена на
роботу, лише у випадку відмови від призначеної пенсії за вислугою років. Вона
погодилась і наказом №46 від 15.06.2005 року її було прийнято на роботу
продавцем аптечного кіоску №316 с. Маньківка. На підставі даного наказу ОСОБА_1
продовжувала працювати фармацевтом вказаного аптечного кіоску, виконуючи
обов'язки, які покладені на фармацевта і отримувала відповідну заробітну плату.
Пізніше, наказом №54 від 2.10.2006 року ОСОБА_1 було звільнено з посади
продавця за власним бажанням згідно поданої нею заяви. Про те, що за період
роботи ОСОБА_1 на посаді продавця аптечного кіоску щомісяця отримувала пенсію
за вислугою років, він не знав.

Показами свідка ОСОБА_5, яка пояснила суду, що згідно вона працює головним бухгалтером КП «Центральна
аптека» Бершадського району. Згідно наказу №43 від 31.05.2005 року із КП
«Центральна аптека» за власним бажанням було звільнено фармацевта Маньківського
аптечного кіоску №316 ОСОБА_1 яка в послідуючому мала намір оформилась на
пенсію за вислугою років. Згодом ОСОБА_1 була прийнята на роботу продавцем,
цього ж аптечного кіоску, наказом №46 від 15.06.2005 р. В зв'язку з цим кожного
місяця вона проводила відрахування із зарплати ОСОБА_1 в Пенсійний фонд,
оскільки вважала, що вона не отримує пенсії за вислугою років. Згодом
дізналась, що ОСОБА_1 продовжуючи працювати отримувала незаконно пенсію за
вислугою років. Згідно наказу №54 від 2.10.2006 року ОСОБА_1 була звільнена з
даної посади за власним бажанням.

Довідкою виданою із управління Пенсійного фонду України в Бершадському
районі від 2.01.2007 року, згідно якої ОСОБА_1, жителька АДРЕСА_1 , знаходиться
на обліку в управлінні і за період з червня 2005 року по вересень 2006 року
отримала пенсію за вислугою років як працівник охорони здоров'я в загальній
сумі 5740 грн. а.с. 49.

Витягом з Постанови Кабінету Міністрів України №909 від 4.11.1993 року із
змінами від 17.11.2004 року, згідно якої до переліку посад у закладах охорони
здоров'я, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, віднесено
посаду фармацевта (незалежно від найменування посад). а.с.26.

Витягом із ст.3 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», згідно якої пенсія за
вислугою років призначається при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію \
а.с. 28.

Заявою від 1.06.2005 року поданою ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Бершадському районі, згідно якої ОСОБА_1 роз'яснено під особистий
підпис обов'язки пенсіонера а.с. 51\

Наказом №43 від 31.05.2005 року, згідно якого звільнено із займаної посади
фармацевта аптечного кіоску №316 с.Маньківка ОСОБА_1 за згодою сторін а.с.
44.

Наказом №46 від 15.06.2005 року, згідно якого прийнято на посаду

4

продавця
аптечного кіоску №316 с;Маньківка ОСОБА_1 на підставі поданої нею заяви а.с.
45.

Наказом №54 від 2.10.2006 року, згідно якого звільнено продавця аптечного
кіоску №316 с. Маньківка ОСОБА_1 за власним бажанням а.с. 46.

Дослідивши зібрані по справі докази і оцінивши їх в сукупності, суд вважає,
що вчинене ОСОБА_1 діяння слід кваліфікувати за ст. 190 ч.1 КК України, як
заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує, ступінь тяжкості
вчиненого злочину, на підставі ст. 66 КК України, як обставини, які пом'якшують
покарання, суд враховує те, що вона щиро розкаялась в скоєному і сприяла
розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності,
позитивно характеризується по місцю проживання.

Враховуючи обставини вчиненого злочину та особу підсудної ОСОБА_1 суд
вважає за необхідне призначити їй покарання у вигляді ш штрафу.

Цивільний позов прокурора Бершадського району в інтересах управління
пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області до ОСОБА_1
про стягнення 5740 п'ять тисяч сімсот сорок грн. матеріальної шкоди завданої
злочином, суд вважає, слід задоволити повністю, оскільки в даному розмірі позов
визнала підсудна і з її вини було заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму,
що доведено матеріалами справи.

Керуючись ст. ст. 323 і 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 190 ч.1 КК
України і призначити їй покарання у вигляді
600 шістсот гривень штрафу в дохід держави.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити
попередню - підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь управління пенсійного фонду України у
Бершадському районі Вінницької області кошти завдані злочином в розмірі 5740 \
п'ять тисяч сімсот сорок .

Вирок може бути оскарженний до Апеляційного суду Вінницької області на
протязі 15 днів з наступного дня після його проголошення.