№1 - 64 від 12.07.2008 року
В И Р О К

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2008 року Шумський
районний суд Тернопільської області

в складі головуючого суду: Ковтуновича О.В.,

при секретарі: Кухарчук О.М.,

за участю прокурора: Шумського В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Шумськ справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уроженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з
середною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого,

за ч. 1 ст.122 КК України, суд.

В
С Т А Н О В И В:

16 квітня
2008 року в своєму житловому будинку в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 розпивав спиртні напої
разом з жителем АДРЕСА_1 ОСОБА_2, під час чого між ними, на грунті раптово
виникших неприязних відносин виникла суперечка, під час якої ОСОБА_1 почав
наносити ОСОБА_2 удари руками в різні частини тіла, від яких останній отримав
тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки у вигляді переломів
7,8 ребер зліва, з приводу чого йому проведено оперативне лікування - пункція і
дренування лівої плевральної порожнини. Виявлена у ОСОБА_2 травма грудей,
згідно висновку експерта № 1198 відноситься до ушкоджень середньої тяжкості за
ознакою тривалого ( більше 21- го дня ) розладу здоров»я і не супроводжувалися
загрозливими для життя явищами.

В
судовому засіданні підсудний свою вину визнав повністю, у скоєному розкаявся,
та суду пояснив, що дійсно 16 квітня 2008 року вжива спиртні напої у власному
житловому будинку у с. Матвіївці Шумського району разом із ОСОБА_2 в ході чого
між ними виникла сварка, під час якої він здійснив побиття ОСОБА_2

Враховуючи
те, що учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи і
судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих
обставин та відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій,
вислухавши думку учасників судового розгляду та роз'яснивши їм положення ст.299
КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати
ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд визнає не доцільним
дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, за виключенням документів, що характеризують особу підсудного.

Таким
чином суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 доведена повністю і його дії
вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України за ознакою умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для
життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але
таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

При
призначенні покарання підсудному ОСОБА_1, у відповідності до вимог ст.ст. 65,
66, 67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
підсудного, його вік те, що він щиро розкаявся у скоєному злочині, вину у
вчиненому визнав повністю, активно сприяв встановленню істини по справі,
позитивно характеризується по місцю проживання, впеше притягується до
кримінальної відповідальності, примирився з потерпілим - як обставини, що
пом'якшують відповідальність.

Вчинення
злочину у стані алкогольного сп'яніння, як обставини, що обтяжують
відповідальність.

З
врахуванням всіх вище перелічених обставин суд вважає, що враховані пом'якшуючі
обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому
підсудному ОСОБА_1 слід призначити покарання у межах санкції вміненої статті у
вигляді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.1 ст.122 КК України та
застосувати ст. 75 КК України звільнивши ОСОБА_1 від призначеного покарання з
випробуванням. Суд також вважає за необхідне застосувати до підсудного п.п. 2,
3,4 ст. 76 КК України.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

На
підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 323, 324, 328, 330, 331 КПК
України, суд

З
А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити
йому покарання за даною статтею у вигляді трьох ( 3 ) років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання з
випробуванням строком на 1 (один) рік шість місяців.

На
підставі п.п.2, 3,4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1, обов'язок не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів
кримінально - виконавчої системи, повідомляти ограни кримінально - виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи , навчання;

Періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи;

Міру
запобіжного заходу залишити без змін.

На вирок
може бути подана апеляція на протязі п'ятнадцяти діб з моменту його оголошення,
а для засуджених, які знаходяться під вартою на протязі п'ятнадцяти діб з
моменту отримання вироку до апеляційного суду Тернопільської області через
Шумський районний суд.

Суддя: