Дата документу Справа № 226/990/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №226/990/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1425/14 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.367 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000077 від 15 листопада 2013 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Макіївка Донецької області, громадянки України, з повною вищою освітою, яка не працевлаштована, не одружена, має на утримані малолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2014 року на адресу Апеляційного суду Запорізької області надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 з апеляційними скаргами останньої та її захисника-адвоката ОСОБА_8 на вирок Димитровського міського суду Донецької області від 30 вересня 2014 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.367 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки, та зі штрафом в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумарному грошовому вираженні становить 5100 грн. На підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», ОСОБА_6 звільнено від призначеного судом покарання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ДП «Красноармійськвугілля», в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином, - 600 979 грн. 27 коп; на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення судових експертиз, - 4344 грн. 16 коп. Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить вищевказаний вирок суду першої інстанції скасувати, та провадження по справі закрити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час розгляду кримінального провадження судом не надано оцінки та не взято до уваги те, що в чому її обвинувачують передбачено посадовою інструкцією дільничного гірничого нормувальника ОСОБА_9 . Також зазначає, що судом не встановлено дії, які вона повинна була зробити в даних обставинах, та не встановлено, яким чином були порушені пункти 3.21.3, 3.6, 5.4, 5.12 «Положення про відділ…».

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить вищевказаний вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 скасувати, та провадження по справі закрити. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що під час розгляду кримінального провадження судом не встановлено яка саме якість вугілля має бути допустимою, та які показники регулюють цю якість, не обґрунтовано, чому саме суд прийшов до висновку, що планова зольність має дорівнювати саме експлуатаційній. Крім того зазначає, що органом досудового розслідування не добуто документів, які б підтверджували, що саме при невиконанні експлуатаційного нормативу зольності премія робітникам не виплачується. Також, на думку апелянта, в порушення вимог ст.374 КПК України, вирок суду не містить в собі формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, та в ньому не вказані докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 згідно наказу директора Відокремленого підрозділу «Шахта «Стаханова» Державного підприємства «Красноармійськвугілля» (далі - ВП «Шахта «Стаханова») №02/134к від 3 лютого 2011 року призначена на посаду начальника відділу праці та заробітної плати ВП «Шахта «Стаханова». При призначенні на посаду ОСОБА_6 ознайомлена під підпис зі своїми посадовими обов`язками, передбаченими Положенням про відділ нормування праці та заробітної плати, затвердженим в.о. директора ВП «Шахта «Стаханова» 10 лютого 2011 року.

На другий квартал 2012 року наказом директора ВП «Шахта «Стаханова» №01/306пр від 29 березня 2012 року, для 420 південної лави пласту ЛЗ вказаного підприємства були встановлені експлуатаційна та гранична норми зольності у розмірі 39,7% та 47,7% відповідно.

В результаті зміни гірничо-геологічних умов в 420 південній лаві пласта ЛЗ, за результатами розрахунків, проведених згідно Методики визначення зольності вугілля, що добувається в підготовчих та очисних забоях замірно-розрахунковим способом, затвердженої наказом Міністерства вугільної промисловості №63 від 7 липня 1987 року, наказом по ВП «Шахта «Стаханова» №01/526пр від 21 травня 2012 року на червень 2012 року норми експлуатаційної та граничної зольності були збільшені до 40,1% та 48,1% відповідно. З вказаним наказом ОСОБА_6 була ознайомлена 21 травня 2012 року.

В червні 2012 року ОСОБА_6 , достовірно знаючи про зміну експлуатаційної та граничної норм зольності для 420 південної лави пласта ЛЗ згідно наказу №01/526пр від 21 травня 2012 року, неналежним чином виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до їх виконання, своєчасно не довела до відома дільничного гірничого нормувальника відділу праці та заробітної плати ВП «Шахта «Стаханова» ОСОБА_10 про зміну вказаних норм зольності та не надала ОСОБА_10 вказівку про внесення змін до Паспорту організації праці в 420 південній лаві пласту ЛЗ блоку 3 ВП «Шахти «Стаханова», в частині визначення розцінки робіт по виїмці вугілля, виходячи із нормативу експлуатаційної зольності 40,1%, а не 39,7%, тобто не проконтролювала виконання підлеглим їй співробітником функціональних обов`язків, не забезпечила розробку нових норм виробітку, своєчасний перегляд норм виробітку в зв`язку зі зміною гірничо-геологічних, технічних та технологічних умов. Застосування заниженого нормативу зольності призвело до завищення розцінки робіт по виїмці вугілля в 420 південній лаві плату ЛЗ блоку 3 ВП «Шахти «Стаханова» в червні 2012 року, яку було розраховано на 2 квартал згідно паспорту організації праці в 420 південній лаві пласту ЛЗ блоку 3 ВП «Шахти «Стаханова» в розмірі 6,41 грн. за 1 тону добичі, замість необхідних 6,37 грн. за 1 тону добичі. В результаті цього згідно рапорту на відрядні та погодинні роботи за червень 2012 року по дільниці №6 ВП «Шахта «Стаханова», працівники якої здійснювали роботу в 420 південній лаві пласту ЛЗ блоку 3, розрахунки оплати робіт по виїмці вугілля дільничним гірничим нормувальником відділу праці та заробітної плати ОСОБА_10 були здійснені з завищенням розцінки робіт на 0,04 грн. за 1 тону добичі.

Крім того, згідно даних відділу технічного контролю ВП «Шахта «Стаханова» фактична зольність вугілля, добутого дільницею №6 в 420 південній лаві пласта ЛЗ в червні 2012 року склала 42,2% при плановій нормі експлуатаційної зольності 40,1%, тобто мало місце перевищення норми на 2,1%. В червні 2012 року ОСОБА_6 , достовірно знаючи про встановлені норми експлуатаційної та граничної норм зольності для 420 південної лави пласта ЛЗ згідно наказу №01/526пр від 21 травня 2012 року, неналежним чином виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до їх виконання, маючи можливість та відповідні права, не витребувала з відділу технічного контролю довідку про якість добутого вугілля в червні 2012 року, та не довела вказану інформацію до відома підлеглих. Дільничний гірничий нормувальник відділу праці та заробітної плати ОСОБА_10 , не маючи достовірних даних про зольність вугілля, добутого дільницею №6 в червні 2012 року, а маючи тільки дані про перевиконання вказаною дільницею плану з видобутку вугілля в червні 2012 року, в порушення п.3.2 Положення про преміювання та п.2.1.1 та 3.1.2 Галузевої угоди здійснила нарахування премії працівникам вказаної дільниці за червень 2012 року. Після чого, ОСОБА_6 , не впевнившись у факті дотримання встановлених норм зольності при видобутку вугілля дільницею №6 в червні 2012 року, здійснюючи згідно своїх повноважень перевірку рапорту на відрядні та погодинні роботи по дільниці №6 ВП «Шахта «Стаханова» за червень 2012 року, не перевірила правильність розрахунків оплати робіт по виїмці вугілля, і правильність та обгрунтованість нарахування премії підлеглим дільничним гірничим нормувальником ОСОБА_10 , та 3 липня 2012 року підписала вказаний рапорт, тим самим підтвердивши зроблені розрахунки заробітної плати та премії робітникам вказаної дільниці. На підставі рапорту на відрядні та погодинні роботи по дільниці №6 ВП «Шахта «Стаханова» в липні 2012 року працівникам вказаної дільниці було виплачено заробітну плату та премію за червень 2012 року.

Порушення начальником відділу праці та заробітної плати ВП «Шахта «Стаханова» ОСОБА_6 п.3.2 Положення про преміювання та п.2.1.1 та 3.1.2 Галузевої угоди, вимог п.п.3.1, 3.6, 3.21.3, 4.1, 5.1, 5.3, 5.4, 5.12 Положення про відділ нормування праці та заробітної плати, призвело до безпідставних витрат, понесених ДП «Красноармійськвугілля»:

- в зв`язку з завищенням розцінки робіт працівникам дільниці №6 ВП «Шахта «Стаханова» в червні 2012 року безпідставно нараховані та виплачені суми заробітної плати на загальну суму 2485,32 грн., на яку було нараховано та сплачено суму Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування в розмірі 1235,20 грн.;

- в зв`язку з незаконним нарахуванням працівникам дільниці №6 ВП «Шахта «Стаханова» в червні 2012 року виплачено премію на суму 398 970,44 грн., на яку було нараховано та сплачено суму Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування в розмірі 198288,31 грн..

Таким чином, в результаті несумлінного виконання ОСОБА_6 своїх посадових обов`язків державі, в особі ДП «Красноармійськвугілля», спричинені матеріальні збитки в розмірі безпідставних витрат на загальну суму 600 979,27 грн., що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що спричинило тяжкі наслідки.

Заслухавши доповідь судді; захисника-адвоката ОСОБА_8 та обвинувачену ОСОБА_6 , які підтримали скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, і наполягав на законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення зазначеного у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала, та пояснила, що при виплаті премії працівникам дільниці №6 в червні 2012 року не були порушені вимоги Положення про преміювання працівників шахти та Галузевої угоди. На дільниці гранична зольність не була порушена, та згідно довідки по видобутку вугілля по дільниці №6 за червень 2012 року, показники забракованого вугілля були відсутні. Також зазначила, що виплачена премія працівникам не може бути шкодою для шахти, оскільки вона закладена у собівартості продукції.

Проте, вина ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення зазначеного у вироку повністю підтверджується долученими та дослідженими у судовому засіданні доказами, а також наданими, під час судового розгляду кримінального провадження, показаннями представника потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_10 та ОСОБА_24 , які є логічними, послідовними, та узгодженими між собою.

Окрім того, пояснення вказаних осіб повністю узгоджуються і з письмовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції всебічно та об`єктивно дослідив всі докази у кримінальному провадженні, дав їм належну оцінку в сукупності та прийшов до вірного висновку щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, за вказаними у вироку обставинами.

На думку колегії суддів, доводи викладені в апеляційних скаргах обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_8 щодо не встановлення судом, під час розгляду кримінального провадження, допустимої якості вугілля та показників регулювання цієї якості, є безпідставними.

Так, під час судового розгляду кримінального провадження було встановлено, що наказом по ВП «Шахта «Стаханова» №01/306 пр від 29 березня 2012 року на ІІ квартал 2012 року для 420 південної лави пласта L3 визначена експлуатаційна та гранична норми зольності в розмірі 39,7% та 47,7% відповідно. Відповідно, іншим наказом №01/526 пр від 21 травня 2012 року експлуатаційна та гранична норми зольності на червень 2012 року для 420 південної лави пласта L3 були встановлені в розмірі 40,1% та 48,1%, у зв`язку зі змінами в структурі вугільних пластів. З даними наказами ОСОБА_6 була ознайомлена під особистий підпис (т.1 а.п.94, 95).

Під час проведеної начальником контрольно-ревізійного відділу ДП «Красноармійськвугілля» ОСОБА_24 та заступником директора по економіці та фінансам перевірки обґрунтованості нарахування премії за виконання та перевиконання плану видобутку вугілля працівниками дільниці №6 ВП «Шахта «Стаханова» було встановлено, що в порушення п.3.2 Положення про преміювання, п.2.1.1, 3.1.2 Галузевої угоди в червні 2012 року при невиконання нормативу зольності було здійснено преміювання працівників дільниці №6 за виконання і перевиконання плану видобутку. Крім того була виявлена фальсифікація протоколу технічної ради ВП «Шахта «Стаханова» від 2 липня 2012 року, який став підставою для виплати незаконно нарахованої премії.

За результатами вказаної перевірки 3 жовтня 2013 року складено Акт перевірки обґрунтованості нарахування виробничої премії працівникам дільниці по видобутку вугілля №6 ВП «Шахта «Стаханова» за червень 2012 року (т.1 а.п.60-64).

Також, повністю спростовуються матеріалам кримінального провадження і твердження обвинуваченої ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі, про те, що судом не надано належної оцінки та не взято до уваги того факту, що за вказані в обвинуваченні дії повинна відповідати дільничний гірничий нормувальник ОСОБА_9 .

Суперечать матеріалам кримінального провадження, та встановленим фактичним обставинам, і доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 щодо відсутності в матеріалах кримінального провадження доказів на підтвердження того, що саме при невиконанні експлуатаційного нормативу зольності премія робітникам не виплачується.

Так, судом першої інстанції, під час розгляду кримінального провадження, встановлено, що додатком №5 до Колективного договору ВП «Шахта «Стаханова» від 9 листопада 2007 року є Положення про преміювання працівників шахти за основні показники господарської діяльності. Пунктом 3.2 вказаного Положення передбачено, що преміювання за виконання та перевиконання плану добичі вугілля працівників на очисних роботах здійснюється за обов`язкової умови дотримання встановленого нормативу зольності вугілля за місячними результатами роботи. Підставою є довідка відділу технічного контролю про якість вугілля (т.1 а.п.65-80).

Крім того, не може колегія суддів погодитися і з доводами апеляційної скарги адвоката про те, що вирок суду не містить в собі формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, та в ньому не вказані докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у вироку суду достатньо викладене формулювання обвинувачення, яке визнане доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення. Також у вироку зазначені докази на підтвердження встановлених судом обставин, та мотиви неврахування окремих доказів.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєне нею кримінальне правопорушення. При цьому суд врахував характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинувачену, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідність призначення ОСОБА_6 не максимального покарання передбаченого санкцією статті за скоєне нею кримінальне правопорушення.

З дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, суд першої інстанції звільнив ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».

Таким чином, доводи викладені в апеляційних скаргах обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_8 є безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування чи зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді провадження, не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Димитровського міського суду Донецької області від 30 вересня 2014 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.367 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4