Справа № 302/261/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повна)

26.03.2015 р.смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

малолітній ОСОБА_6 , його законний представник ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Міжгір`ї клопотання прокурора прокуратури Міжгірського району ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , учня 8 класу Синевирської ЗОШ І-ІІІ ст., гр. України примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батька,-

В С Т А Н О В И В:
04.01.2015 р. біля 12 год., малолітній ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю власника, шляхом вільного доступу, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 за допомогою ключа, відчинивши металевий сейф, умисно, таємно викрав грошові кошти в сумі 1300 дол. США, що згідно довідки № 04-15/2-18 від 26.02.2015 р., виданої Міжгірським відділенням ПАТ «Ком Інвест Банк» за курсом долара США відносно гривні, встановленим Національним банком України, станом на 04.01.2015 р. становить 15,768556 грн. за один долар США, що у загальному становить 20 499 грн. 12 коп., які належать потерпілій ОСОБА_5 , чим своїми умисними діями спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_5 на суму 20499 грн. 12 коп.

У діях ОСОБА_6 є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

27.02.2015 р. прокурор подав у суд клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з підстави, що ОСОБА_6 не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність за вчинений злочин (14 років), повністю визнав свою причетність до вчинення злочину, вперше вчинив таке суспільно-небезпечне діяння, характеризується позитивно, навчається в Синевирській ЗОШ І-ІІІ ст., проживає у благополучній неповній сім`ї з батьком ОСОБА_7 і сестрою ОСОБА_8 , 1997 р.н.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, інші учасники кримінального провадження з клопотанням погодились.

Опитавши малолітнього ОСОБА_6 , його законного представника батька ОСОБА_7 , потерпілу ОСОБА_5 , заслухавши думки прокурора і сторони захисту, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Під час розгляду кримінального провадження малолітній ОСОБА_6 повністю визнав, що вчинив крадіжку чужого майна за обставинами, зазначеними в протоколі, пояснивши додатково, що потерпіла ОСОБА_5 є його тіткою (рідна сестра матері), тому він вільно і часто перебував у її будинку, де від малолітнього 11-и річного двоюрідного брата дізнався, що тітка зберігає гроші в сейфі і брат повідомив, де заховано ключ. Скориставшись тимчасовою відсутністю в будинку тітки і її дітей, він знайшов ключ і викрав 1300 дол.США, частину яких виміняв у смт.Міжгір`ї на ринку у «валютних міняк» на гривні із друзями витратив на розваги (на відпочинок у кафе, придбання солодощів, катання на лижах на гірськолижних витягах), 600 дол. США позичив знайомому хлопцеві на його прохання. Залишок у сумі 100 дол.США повернув потерпілій.

Згідно з ст. 97 ч. 2 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ст. 105 ч. 2 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу. ОСОБА_6 на час вчинення злочину досяг віку 13 років 8 місяців і 25 днів. Кримінальна відповідальність за злочин, передбачений ст. 185 КК України настає з 14-го віку.

Зважаючи на суспільну небезпечність вчиненого злочину як умисного діяння, що віднесено ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення цього діяння, суд вважає, що є всі підстави для застосування до малолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру. Обираючи вид і кількість таких заходів, суд зважає на таке.

ОСОБА_6 раніше не вчиняв правопорушень і злочинів, виховується в неповній сім`ї (мати померла). Неповнолітній навчається в Синевирській ЗОШ І-ІІІ ст. у 8 класі. З місця навчання і проживання ОСОБА_6 характеризується позитивно, а сім`я як благополучна. Батько ОСОБА_6 заявив, що здійснюватиме нагляд за сином належно. Отже, суд погоджується із примусовим заходом, запропонованим прокурором, такий передбачено ст. 105 ч. 2 п. 3 КК України. Натомість з огляду на те, що батько ОСОБА_6 утримує сім`ю, працюючи на тимчасових сезонних роботах, а також з урахуванням обставин суспільно-небезпечного діяння та здобутих відомостей про неконтрольоване дозвілля ОСОБА_6 після навчання в школі, суд вважає доцільним застосувати до ОСОБА_6 і примусовий захід виховного характеру у виді обмеження його дозвілля, а саме щодо заборони відвідувати торговельні заклади (кафе, бари, клуби і т.п.) у вечірній час. Таке передбачено ст. 105 ч. 3 КК України. Строк дії цих примусових заходів слід установити до завершення навчання в Синевирській ЗОШ І-ІІІ ст.

Заходи кримінального забезпечення не застосовувались.

Судові витрати до стягнення не заявлені.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376, 500, 501 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у вигляді :

1) передати під нагляд батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 на строк до закінчення навчання неповнолітнім ОСОБА_6 в Синевирській ЗОШ І-ІІІ ступенів;

2) обмежити дозвілля неповнолітнього ОСОБА_6 з визначенням заборони відвідувати торговельні заклади (кафе, бари і т.п.) у вечірній час на строк до закінчення навчання в Синевирській ЗОШ І-ІІІ ступенів.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Закарпатської області через Міжгірський районний суд протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя:ОСОБА_1