УХВАЛА Справа №200/6671/15к
Іменем України Провадження № 1-кс/200/2431/15
25 травня 2015 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження на про визнання бездіяльності прокурора неправомірною, -
02 квітня 2015 року громадянин ОСОБА_4 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, у якій просив скасувати постанову слідчого СВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України у Дніпропетровській області від 26 березня 2015 року та визнати бездіяльності прокурора м. Дніпропетровська ОСОБА_6 неправомірною.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 доводи скарги підтримав, просив постанову скасувати.
Представник заявника ОСОБА_5 також доводи скарги підтримала, просила постанову скасувати.
Прокурор просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки вона є не обгрунотованою.
В скарзі скаржник ОСОБА_4 вказує про те, що він 01.08.2006 р. в автосалоні ТОВ «ЮгАвто Транс» придбав автомобіль марки «Toyta Landcruiser» вартістю 366 600 грн. Пізніше йому стало відомо, що цей автомобіль на момент продажу належав гр. ОСОБА_7 .
В скарзі скаржник ОСОБА_4 посилається на те, що громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можуть у будь-який час витребувати у нього, ОСОБА_4 , вказані автомобілі, тому він залежить від волі вказаних громадян і у зв`язку з цим констатує, що посадові особи автосалону «Інтер» ТОВ «Юг Авто Транс» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вказаним чином, а саме: шляхом обману та зловживання довірою вчинили шахрайство в особливо великих розмірах, що кваліфікується за ст. 190 ч. 4 КК України заволоділи грошима Громадянина ОСОБА_4 , а посадові особи цього автосалону ОСОБА_9 , та ОСОБА_12 внесли до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, а також склали та видали неправдиві документи, що кваліфікується ч. 1 ст. 366 КК України.
У судовому засіданні скаржник пояснив, що протягом часу з моменту відчуження вказаних автомобілів до теперішнього часу громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до нього не заявляли вимог про свої права на ці автомобілі, не вимагали їх повернення.
В указаній постанові слідчий правильно дійшов до висновку, що ні до, ні на час передачі грошових коштів громадянином ОСОБА_4 посадовим особам ТОВ «Юг Авто Транс», у цих посадових осіб досудовим слідством не виявлено про намір заволодіти тими коштами шахрайським шляхом. Фактично кошти громадянин ОСОБА_4 передав за купівлю вказаних автомобілів на законних підставах. Саме у цих обставин слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження.
Вирішуючи питання: чи дійсно постанова слідчого є обґрунтованої виходжу з наступного.
Згідно ч.1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.
Саме така угоді і була укладена скаржником ОСОБА_4 на вказані автомобілі.
Його посилання на те, що громадяни ОСОБА_13 та ОСОБА_8 можуть у будь-який час витребувати у нього, ОСОБА_4 , вказані автомобілі, тому він залежить від волі вказаних громадян, є надуманими, оскільки з постанови слідчого вбачається, та скаржник ОСОБА_4 також це підтвердив у судовому засіданні, що вказані громадяни добровільно здійснили відчуження своїх автомобілів, на них свої права не заявлять.
Більш того, відповідно до ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється строк у три роки.
З часу вчинення договорів купівлі-продажу (2006-2007 р.р.) сплинуло понад 7 років.
Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.
Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.
Вирішаючи вимогу скарги про визнання бездіяльності прокурора міста Дніпропетровська ОСОБА_6 , приходжу до висновку, що в цій частині скарги необхідно відмовити, оскільки у самій скарзі взагалі не вказані обставини або підстави такої бездіяльності, суддя позбавлений змоги будь-що з цього приводу досліджувати та робити висновки; в скарзі лише вказана така вимога, що і є підставою для відмови.
Так скаржник ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він 26.03.15 р. прокуратури подав скаргу. Кому вона доручена та чи виконується взагалі, йому невідомо.
Прокурор у судовому засіданні з цього приводу пояснив, що йому невідомо коли, кому доручено перевірка тієї скарги, та які наслідки перевірки.
Клопотання скаржника ОСОБА_4 про поновлення строку для звернення до суду із вказаною скаргою підлягає задоволенню, оскільки строк звернення до суду зі скаргою він пропустив по поважній причині.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110 ч. 5 п. 2; 303-307, 369, 371-372, 395 КПК України, -
Продовжити ОСОБА_4 строк звернення з цією скаргою.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .