Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2011 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого - Гладкого С.В.

суддів Міщенко О.А, ОСОБА_1

з участю прокурора Клімашевич Н.О.

засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Сарненського районного суду від 6 вересня 2010 року

Цим вироком ОСОБА_2, який народився 27 січня 1986

Року в с.Цепцевичі Сарненського району Рівненської області,

громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1,

не одружений, житель ІНФОРМАЦІЯ_2,

вул.Чорновола, 25, раніше судимий Сарненським районним

судом Рівненської області 01.02.2008 року за ч.2 ст.308, ч.2 ст.309

КК України на пять років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК

України звільнений від відбування покарання з випробовуванням

з іспитовим строком три роки; цим же судом 27.08.2008 року за

ч.2 ст.309 КК України на два роки позбавлення волі, остаточне

покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України визначено у вигляді

пяти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України

звільнений від відбування покарання з випробовуванням з

іспитовим строком три роки;

засуджений за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Сарненського районного суду від 27 серпня 2008 року, остаточне покарання ОСОБА_2 визначено пять років один місяць позбавлення волі.

Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_2 на користь державного бюджету 566 грн. 77 коп. судових витрат за проведення експертиз.

Судом вирішено питання щодо речових доказів по справі.

ОСОБА_2 засуджений за те, що 17 травня 2009 року приблизно о 02 год. проник в господарство ОСОБА_3 на вул.Підлісній, 13, в с. Цепцевичі Сарненського

району Рівненської області, де з подвір'я таємно викрав належний ОСОБА_4

Леонідівні скутер марки «Хонда», вартістю 3173 грн. 06 коп.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить скасувати вирок та закрити кримінальну справу за відсутністю в його діях складу злочину. Стверджує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки дозвіл на користування скутером отримав від ОСОБА_5, а отже крадіжки не вчиняв. Також посилається, що суд безпідставно відхилив його клопотання про проведення очної ставки з потерпілою.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_2 на підтримання апеляційних вимог, думку прокурора Клімашевич Н.О. про залишення вироку без зміни, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у таємному викраденні належного потерпілій скутера, відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований наведеною у вироку сукупністю доказів, які обєктивно досліджені і належно оцінені судом.

Так, згідно даних суду показань потерпілої ОСОБА_4 17 травня 2009 року від матері свого чоловіка дізналася про крадіжку належного потерпілій скутера марки „Хонда, який знаходився в господарстві свекрухи, і той же день повідомила міліцію про крадіжку (а.с.169-170).

Свідок ОСОБА_3 дала суду показання аналогічного змісту (а.с.170).

Підсудний ОСОБА_2 повністю визнав свою вину в інкримінованому злочині, у ході судового слідства підтвердив факт заволодіння скутером без дозволу власника. Разом з цим він показав, що мав боргове зобовязання по оплаті кредиту і мав намір продати скутер (а.с.168-169, 182).

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_2 повністю визнав свою вину в крадіжці належного потерпілій скутера і пояснив, що після отримання письмового повідомлення з попередженням про необхідність погашення боргу по кредиту „Приватбанку 17.05.2009 р. викрав скутер з подвіря ОСОБА_3 Наступного дня до нього додому прийшли працівники міліції, яким показав та добровільно видав викрадений скутер (а.с.68). Аналогічні показання ОСОБА_2 дав в явці з повинною 18.05.2009 р. (а.с.6), а також поясненнях (а.с.21). При цьому йому було розяснено положення ст.63 Конституції України, якою передбачено, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе. Про обставини викрадення скутера потерпілої ОСОБА_2 показав при відтворенні обстановки та обставин події з участю понятих і дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства (а.с.75-77).

Наявність заборгованості ОСОБА_2 в сумі 576 грн. 29 коп. перед „Приватбанком підтверджується даними листа ТОМ „Ультімо. Український центр грошових вимог (а.с.23).

З протоколу огляду місця події з доданою до нього фототаблицею вбачається, що господарство ОСОБА_3 знаходиться на вул.Підлісній, 13 в с.Цепцевичі Сарненського району. Господарство обгороджене парканом з металевої сітки, висотою 110 см, і на його території, з правого боку від сараю, розміщений піднавіс, в якому знаходиться велосипед. Там же виявлено сліди від взуття (а.с.8-11).

За висновком судової трасологічної експертизи, слід взуття, виявлений на землі перед вїздними воротами у дворі господарства ОСОБА_3 по вул.Підлісній, 13 в с.Цепцевичі Сарненського району, залишений взуттям, яке вилучене у ОСОБА_2 (а.с.36-42).

Згідно записів, які містяться в талоні на модель „Honda DD-28, чорного кольору, реєстраційний номер 6962, власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_4 (а.с.20).

Зазначені в апеляції доводи щодо отримання засудженим дозволу від ОСОБА_5 на користування скутером, а отже правомірне заводоління вказаним транспортним засобом, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів по справі. Зокрема показання обвинуваченого, час доби і спосіб транспортування скутера, не повідомлення ОСОБА_3 про необхідність скористатись скутером та наявність заборгованості по банківському кредиту, свідчать про наявність у ОСОБА_2 умислу на протиправне заволодіння чужим майном.

З протоколу судового засідання вбачається, що учасники судового засідання скористалися своїм правом допитати потерпілу ОСОБА_4, а тому доводи засудженого про відхилення його клопотання стосовно проведення очної ставки з потерпілою позбавлені підстав (а.с.169-170). Також є безпідставним і покликання засудженого на застосування заборонених методів слідства, оскільки, як вбачається з протоколу судового засідання, підсудний ОСОБА_2 показав, що на досудовому слідстві показання давав добровільно, зі скаргами на дії працівників міліції не звертався (а.с.168-172).

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які тягнуть за собою скасування вироку, по справі не встановлено. Не вбачає колегія суддів і підстав для зміни вироку в частині помякшення призначеного покарання.

Поряд з тим, визнавши ОСОБА_2 винним у вчиненні крадіжки з проникненням у сховище, суд не врахував, що під сховищем розуміється будь-яке місце, призначене для постійного чи тимчасового зберігання майна, яке має засоби охорони від доступу сторонніх осіб - відповідна огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо. З протоколу огляду місця події вбачається, що викрадене майно зберігалося на подвірї господарства, яке огороджене звичайним парканом, засоби охорони від доступу сторонніх осіб відсутні (а.с.8-11). За таких обставин колегія суддів вважає безпідставним висновок суду про наявність згаданої кваліфікуючої ознаки, а тому дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України.

Враховуючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який негативно характеризується за місцем проживання, та обставини, які помякшують покарання (явка з повинною, щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди) та обтяжуючу покарання обставину (рецидив злочинів) колегія вважає необхідним і достатнім призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений законом за даний злочин.

Також підлягає виключенню з вироку рішення про стягнення із засудженого судових витрат, як таке, що не ґрунтується на вимогах ст.91 КПК та ст.15 закону „Про судову експертизу, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про понесення витрат органом досудового слідства при провадженні по даній справі (квитанції, касові ордери тощо).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Сарненського районного суду від 6 вересня 2011 року змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_2 з ч.3 ст.185 на ч.1 ст.185 КК України і призначити йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Сарненського районного суду від 27 серпня 2008 року, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк пять років один місяць.

Виключити з вироку рішення про стягнення із засудженого ОСОБА_2 566 грн. 77 коп. судових витрат.

В решті вирок залишити без зміни.

С у д д і :

С.В.ОСОБА_6ОСОБА_7ОСОБА_1

Згідно оригіналу

ОСОБА_8ОСОБА_6