Провадження № 11/2290/851/12
Справа № 2204/1476/12 Головуючий в 1-й інстанції Мельник Василина Михайлівна
Категорія: ч.1ст. 296 , ч.1 ст.122 КК України Доповідач Матущак М. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2012 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді Матущака М.С.,

суддів: Болотіна С.М., Вітюка В.Ж.,

за участю прокурора Смакогуза І.А.,

представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

засудженого ОСОБА_3,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_4,

. захисника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за апеляцією представника потерпілого ОСОБА_1 ОСОБА_2 на вирок Городоцького районного суду від 31 жовтня 2012 року,

у с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, учень Хмельницького вищого професійного училища №4, несудимий,

засуджений:

- за ч.1 ст.296 КК України на 1 місяць15 днів арешту;

- за ч.1ст.122 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання 1 рік позбавлення волі.

На підставі стст.75, 104 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з установленням іспитового строку 1 рік.

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили залишено попередній підписку про невиїзд.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_1 2 887 грн. 17 коп. матеріальної шкоди, 5 000 грн. моральної шкоди та 2 500 грн. витрат на правову допомогу.

За вироком суду, близько 01-ї години 09 липня 2012 року ОСОБА_3, знаходячись на вул. Пушкіна в с. Чорниводи неподалік кафе-бару „Долина, під надуманим мотивом, з хуліганських спонукань, з метою спричинення тілесних ушкоджень підійшов до ОСОБА_1 та грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно умисно завдав йому удар рукою в обличчя. Указаними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді травматичного перелому тіла нижньої щелепи зліва між зубами 31, 32, яке відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості.

В апеляції представник потерпілого ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 просив вирок суду в частині призначеного засудженому покарання та розміру стягнутої на користь потерпілого моральної шкоди скасувати та постановити новий вирок.

Посилався на порушення судом норм матеріального права та неповне з'ясування обставин, що мають суттєве значення для правильного та обґрунтованого рішення.

Указував, що судом безпідставно ураховано як обставину, що пом'якшує покарання, щире каяття в скоєному, бо це не відповідає дійсним обставинам. ОСОБА_3 своєї вини у спричиненні потерпілому тілесних ушкоджень не визнавав, разом з батьками не вжив заходів до відшкодування заподіяної шкоди.

На думку представника потерпілого, визначений судом до стягнення розмір моральної шкоди не відповідає глибині та тривалості перенесених потерпілим ОСОБА_1І моральних страждань. Йому було заподіяне тілесне ушкодження у виді травматичного перелому тіла нижньої щелепи, тривалий час він відчував сильний біль, для правильного зростання щелепи йому були вставлені спеціальні шини, які він носив протягом півтора місяця, у зв'язку чим не міг повноцінно харчуватись, розмовляти та спілкуватись з друзями.

Тому просив призначити ОСОБА_3 покарання у виді реального позбавлення волі та збільшити розмір стягнутої з нього на користь потерпілого моральної шкоди до 15 000 грн.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на підтримання апеляції, пояснення засудженого ОСОБА_3, його законного представника ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5, які заперечили проти апеляції, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду і залишення його без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні хуліганства та умисному спричиненні тілесного ушкодження середньої тяжкості є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні й детально викладеними у вироку доказами та в апеляції представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 не оспорюються.

За встановлених судом фактичних обставин справи дії засудженого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.296, ч.1ст.122 КК України.

Міра покарання засудженому ОСОБА_3 призначена відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчинених ним злочинів, конкретні обставини справи, особу винного та обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання.

ОСОБА_3 учинив злочин у неповнолітньому віці, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, що судом визнано обставинами, що пом'якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Ураховуючи викладене та конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, звільнивши його від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України.

Таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Тому призначення ОСОБА_3 більш суворого покарання, про що йдеться в апеляції, колегія суддів не вбачає.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 про відшкодування йому завданої злочинами матеріальної та моральної шкоди вирішений судом відповідно до вимог чинного цивільного та кримінально-процесуального законодавства.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з засудженого на користь потерпілого, суд у повній мірі врахував глибину та тривалість перенесених ними страждань, пов'язаних з отриманням тілесних ушкоджень та їх наслідками, ступінь вини засудженого, його вік та матеріальний стан, та виходячи з вимог розумності і справедливості частково задовольнив позовні вимоги потерпілого про стягнення моральної шкоди.

Крім того, на час розгляду справи апеляційним судом матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_1 відшкодована в повному обсязі.

Тому підстав для збільшення розміру стягнення моральної шкоди, про що ставиться питання в апеляції, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України 1960 року, п.11 Перехідних положень КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Вирок Городоцького районного суду від 31 жовтня 2012 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляцію представника потерпілого ОСОБА_1 ОСОБА_2 без задоволення.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду М.С.Матущак