Справа № 1-кп/359/92/2015р.
359/629/15-к
ВИРОК
Іменем України
26 травня 2015р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Літки Лугинського району Житомирської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, заміжньої , на утриманні її малолітня дитина 6-ти річного віку, працюючої директором ТОВ «Тетіс-Дихальні системи», м. Київ вул. Червоноармійська 65 , раніше не судимої, за ст. 333 ч.1 КК України,-
встановив:
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення (злочину) , передбаченого ч.1 ст. 333 КК України, а саме в тому, що, працюючи директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетіс-Дихальні системи» (далі ТОВ), яке, відповідно до посвідчення № 2446/2013 Державної служби експертного контролю України зареєстровано як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів, 17.10.2013 р., перебуваючи в пункті пропуску Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», в порушення ст.24 Закону України №549-ІV/ від 20.02.2003р. «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання»,(далі Закон), та «Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення»,(даліПорядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1807 від 20.11.2003р., умисно, будучи достовірно обізнаною про те, що стаціонарна гідроакустична станція виявлення та супроводження підводних плавців «Нерпа-М» та гідроакустичний прилад підводної охорони «Трал-М» (далі - товар), являються товарами військового призначення та їх міжнародна передача підлягає обов`язковому державному експертному контролю, здійснила міжнародну передачу вищевказаних товарів, тобто тимчасово ввезла на територію України з Російської Федерації, шляхом їх особистого отримання, на підставі довіреності № 774 від 10.10.2013р., по «карнету», для тимчасового ввезення «А.Т.А. RU/1/13/0237» від 14.10.2013 р., без наявності відповідного дозволу чи висновку Держекспортконтролю України.
В судовому засіданні обвинувачена свою вину не визнала та, визнаючи факт вищевказаної міжнародної передачі товарів, пояснила, що на час вказаної передачі вищевказаних товарів були відсутні беззаперечні відомості щодо належності даних товарів до товарів військового призначення або подвійного використання, оскільки на її неодноразові запити на протязі тривалого часу відповіді були суперечливі, з яких неможливо було встановити належність даних товарів до товарів військового призначення або подвійного використання. Тому вона вважала, що даний товар не є товаром спеціально призначеним для військового використання. Директором даного підприємства вона є з березня 2012 року, з 2007 року їх підприємство отримало замовлення «Енергоатому» про необхідність захисту підприємств , як державних так і комерційних, зі сторони водних акваторій. З того часу їх підприємство вивчало світовий ринок з приводу застосування виробничих технологій в цій галузі і, ходячи з вартості, розумності, технологічної застосовності, вони зупинились на вказаних агрегатах, виробництвом Російської Федерації. Для поставки на виставку даних агрегатів були отримані всі необхідні дозвільні документи. Проблема виникла з узгодженням з Міністерством оборони України, яке не заперечувало про поставку даної продукції , але офіційно і не погоджувало. Коли завозили та оформляли даний товар під гарантію вивозу на митниці, при вивченні документації на нього, було отримано дозвіл митниці, оскільки з наданих технічних умов, даний товар не заборонений для використання в цивільній сфері. Тому 17.10.2013р. його було оформлено та ввезено на територію України для проведення виставки під гарантію його подальшого вивозу і 18.10.2013 р. в них почались проблеми зі сторони СБУ. Під час проведення виставки вказаних агрегатів в АР Крим, ними зацікавились представники ВМС ЗС України, але, в подальшому вони відмовились від них, оскільки параметри та характеристики агрегатів «Трал» та «Нерпа» для військового їх призначення не задовольняли.
В основу та обсяг обвинувачення, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, покладено дані показів свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні показав, що є колишнім керівником ТОВ та на той час даний товар не ідентифікувався як товар військового призначення, дані показів свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які в судовому засіданні підтвердили факт міжнародної передачі вказаних товарів та його митного оформлення, але щодо належності вказаних товарів до товарів військового призначення нічого пояснити не змогли бо підстав відмови в митному оформленні даних товарів в митниці не було, дані показів експертів ОСОБА_10 і ОСОБА_11 про те, що висновком від 14.03.2014р. вони визначали необхідність міжнародної передачі вказаних товарів за наявності відповідного дозволу Держекспортконтролю України, так як, відповідно і на підставі висновку Центрального науково-дослідного інституту озброєння та військової техніки Збройних сил України від 13.02.2014р. даний товар є товаром військового призначення, а саме вони не могли визначити чи належить даний товар до товарів військового призначення, оскільки є декілька суперечливих висновків Міністерства оброни щодо ідентифікації даних товарів і на даний час Міністерство оборони України не може однозначно визначитись щодо належності даного товару, дані висновку експертизи в галузі державного експертного контролю від 14.03.2014р., відповідно до якого дані товари є товарами військового призначення(а.с.73), даними висновку Центрального науково-дослідного інституту озброєння та військової техніки Збройних сил України від 13.02.2014р.(а.с.68), щодо належності вказаних товарів до товарів військового призначення, та дані листів Міністерства оборони від 30.07.2013р. та від 06.08.2013р., за якими вказаний товар належить до товарів військового призначення. ОСОБА_12 показав, що самі пристрої для дослідження не надавались, як не надавались дані з виробника Російської Федерації про те, що ці прилади не відносяться до засобів військового призначення. Оскільки вони не проводять технічного дослідження, то висновки роблять на підставі наданої документації.
Однак, в ході судового розгляду вищевказане обвинувачення свого підтвердження не знайшло.
Так, відповідно до позиції МL9.с додатку до Порядку переліку товарів, які належать до товарів військового призначення, товаром, спеціально призначеним до військового використання є пристрої для виявлення об`єктів під водою, які спеціально призначені для військового використання, тобто не всі пристрої для виявлення об`єктів під водою, а лише спеціально призначені для військового використання. Разом з тим, відповідно до висновку Центрального науково-дослідного інституту озброєння та військової техніки Збройних сил України від 15.11.2011р. (т.1 а.с.31) , даний товар не є товаром спеціально призначеним для військового використання або для розроблення, виробництва чи використання у виробах військового призначення.
Відповідно до листа Держекспортконтролю України від 15.05.2013р. на адресу ТОВ для проведення попередньої експертизи товарів необхідно надати висновок Міністерства оборони щодо того, чи є дані товари спеціально розробленими для використання у виробах військового призначення та чи не мають цивільного призначення, або вони спеціально виготовлені для використання у виробах військового призначення та до цивільного використання, або вони виготовлені для використання в продукції військового і цивільного призначення за єдиними вимогами ( т.1 а.с. 60).
Таким чином, на час міжнародної передачі вказаних товарів в жовтні 2013р. обвинувачена була обізнана щодо наявності вищевказаного висновку Центрального науково-дослідного інституту озброєння та військової техніки Збройних сил України від 15.11.2011р., за яким даний товар не є товаром спеціально призначеним для військового використання, при наявності листа Держекспортконтролю України від 15.05.2013р. на адресу ТОВ щодо необхідності надання висновку Міністерства оборони про дані чи є дані товари спеціально розробленими для використання у виробах військового призначення та не мають цивільного призначення, або вони спеціально виготовлені для використання у виробах військового призначення та до цивільного використання, або вони виготовлені для використання в продукції військового і цивільного призначення за єдиними вимогами законодавства . А також була обізнана щодо наявності 2-х листів Міністерства оборони України від 30.07.2013р. та від 06.08.2013р., відповідно до яких, даний товар є товаром військового призначення. При цьому, будь-який висновок Міністерства оборони України з відповіддю , що даний товар є спеціально розробленим для використання у виробах військового призначення та не має цивільного призначення, або спеціально виготовлений для використання у виробах військового призначення та до цивільного використання, або виготовлений для використання в продукції військового і цивільного призначення за єдиними вимогами, станом на жовтень 2013р. був відсутній, оскільки вищевказані листи не є такими висновками, оскільки в них відсутні обґрунтовані відповіді на вищевказані питання та відсутні відомості щодо фахових знань осіб, які надавали і зобов`язані були надати таку відповідь.
З вищенаведеного встановлено, що обвинувачена, станом на час міжнародної передачі товару, тобто на момент вчинення об`єктивної сторони злочину, не була безумовно обізнана щодо належності вказаного товару до товарів спеціально призначених для військового використання, оскільки був відсутній в наявності відповідний висновок Міністерства оборони України та інших компетентних органів щодо такої належності. Разом з тим, був в наявності висновок Міністерства оборони України від 15.11.2011р. щодо не належності даних товарів до вищевказаної категорії. Тому в діях обвинуваченої відсутній прямий умисел, як обов`язкова складова злочину, передбаченого ст. 333 ч.1 КК України, оскільки остання не усвідомлювала та не могла усвідомлювати суспільно небезпечний характер своїх дій в частині міжнародної передачі товарів спеціально призначених для військового використання.
Дане підтверджується показаннями в судовому засіданні свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 про те, що істинна ідентифікація даного товару встановлена не була, порушень законодавства при його оформленні не встановлено, при ідентифікації даного товару вивчались тільки документація, а не самі прилади , і на даний час істинного призначення даних пристроїв не встановлено.
Окрім того, за наявності у справі двох висновків Міністерства оборони України, які суперечать один одному, і які є обов`язковими для надання висновку Держекспортконтролем України щодо належності чи неналежності товарів до товарів спеціально призначених для військового використання, на час розгляду даної справи в суді, відсутні беззаперечні докази, які б вказували, що вищевказаний товар належить до товарів спеціально призначених для військового використання, тобто на факт міжнародної передачі обвинуваченою товарів, які спеціально призначені до військового використання.
За таких обставин, на думку суду, в діях обвинуваченої відсутній склад злочину, передбаченого ст.333 ч.1 КК України, а саме: суб`єктивна сторона у вигляді прямого умислу та об`єктивна сторона у вигляді суспільно-небезпечного протиправного діяння, в зв`язку з чим обвинувачену слід виправдати за ч.1 ст.333 КК України за відсутністю в її діях складу злочину. На переконання суду обвинувачена вжила всіх необхідних заходів щодо вчинення встановленого порядку здійснення міжнародних передач вказаних товарів, але держава в особі Міністерства оборони України та органів державного експортного контролю, не вжила належних заходів щодо ідентифікації даних товарів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та «Трал» , як таких, що відносяться до товарів військового призначення.
Оскільки обвинувачену необхідно виправдати, понесені судові витрати слід віднести на рахунок Держави.
Відповідно до ст.100 КПК України, речові докази по справі, а саме комплектуючі до стаціонарної гідроакустичної станції виявлення та супроводження підводних плавців «Нерпа-М» та гідроакустичного приладу підводної охорони «Трал-М» в дерев`яних ящиках та ноутбук «НР 630», ноутбук «Асус» і системний блок «ІВМ» слід повернути ТОВ «Тетіс-Дихальні системи».
Керуючись ст.ст. 2, 373, 374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_6 , визнати не винуватою в скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст. 333 КК України і по суду виправдати.
Запобіжний захід обвинуваченій до ступу вироку в законну силу не обирати.
Судові витрати віднести на рахунок Держави.
Речові докази по справі: комплектуючі деталі до стаціонарної гідроакустичної станції виявлення та супроводження підводних плавців «Нерпа-М та гідроакустичного приладу підводної охорони «Трал-М» в дерев`яних ящиках та ноутбук «НР 630», ноутбук «Асус» і системний блок «ІВМ» повернути ТОВ «Тетіс-Дихальні системи».
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайсуд протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя: ОСОБА_1