Справа № 1-1752/11
Провадження №1/761/171/2013
В И Р О К

іменем України

15 лютого 2013 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сидорова Є.В.

при секретарі Горбенко Г.Б.

з участю прокурора Черната О.А.

захисника ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Карсіямов Кизилтепинського району, Бухарської області, громадянина України, українець, освіта вища, одружений, має малолітнього сина, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,

Суд встановив:

ОСОБА_3 приблизно в кінці вересня 2010 року з особою жіночої статті (матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження у звязку із розшуком останньої), з метою вчинення дій по забезпеченню заняття проституцією інших осіб, вступив з останньою в злочинну змову та розподілили між собою злочинні ролі.

Так, діючи у відповідності до розподілених ролей у злочинному плані, особа матеріали якої виділенні в окреме провадження, приблизно наприкінці вересня 2010 року з метою наживи та звідництва для розпусти, вступила в домовленість з мешканками Вінницької області ОСОБА_4 та ОСОБА_5, мешканкою Закарпатської області ОСОБА_6 та мешканкою Чернігівської області ОСОБА_7, згодними займатись проституцією.

Реалізуючи злочинну домовленість, особа матеріали якої виділенні в окреме провадження, протягом часу з вересня до 14 грудня 2010 року підшукувала чоловіків, які бажали отримати від жінок сексуальні послуги за винагороду, домовлялась з ними про вартість сексуальних послуг, після чого направляла їх за адресами, де мешкали ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які повинні були надавати сексуальні послуги чоловікам, або цих жінок, згодних займатись розпустою за адресами, вказаними чоловіками. За надання даних послуг ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримували від чоловіків раніш обумовлену з (особою матеріали якої виділенні в окреме провадження) суму грошей.

При цьому ОСОБА_3, діючи у відповідності до розробленого плану, орендував квартиру АДРЕСА_2, де ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали мешкати після приїзду до м. Києва та надавати чоловікам сексуальні послуги, забезпечував їх медикаментами та засобами особистої гігієни, доставляв їх за адресою чоловіків, які бажали отримати від жінок сексуальні послуги за винагороду. Також ОСОБА_3 сфотографував одягнених у нижню білизну ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на цифровий фотоапарат, після чого в мережі Інтернет на сайті розмістив їх фото із текстом про надання ними сексуальних послуг за гроші та номером телефону, яким користувалась особа матеріали якої виділенні в окреме провадження.

Особа матеріали якої виділенні в окреме провадження та ОСОБА_3, виконуючи свої ролі у плані злочинних дій, забезпечували заняття проституцією ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ТА ОСОБА_7 отримали від них 50 відсотків, отриманих від чоловіків за наданні сексуальні послуги.

Так, 13 грудня 2010 року біля 24 години, (особа матеріали якої виділенні в окреме провадження) підшукала чоловіка ОСОБА_9, який бажав отримати від жінки сексуальні послуги за винагороду. Домовившись з ними про вартість послуг в сумі 500 гривень, з метою отримання матеріальної винагороди, оскільки 250 гривень з даних грошей повинна була отримати вона. Далі ОСОБА_10 повідомила ОСОБА_6 про необхідність надання сексуальних послуг. Після цього ОСОБА_3 на автомобілі доставив повію ОСОБА_6 до ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3. прибувши о 00 годин 15 хвилин 14 грудня 2010 року по вказаній адресі, повія ОСОБА_6 вступила з ОСОБА_9 в статеві зносини та отримала за це винагороду в сумі 500 гривень. Після цього ОСОБА_6, особа матеріали якої виділенні в окреме провадження, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 були затриманні працівниками міліції.

Допитаний в якості підозрюваного (15.12.2010 року а.с. 139 т-1) на досудовому слідстві ОСОБА_3 вину в скоєнні злочину визнав частково, та надав покази, що: у вересні 2010 року він познайомився з ОСОБА_10 з якою підтримував дружні відносини. Декілька разів, вона телефонувала йому на мобільний телефон і просила його відвести її за адресами які вона називала. Він, ОСОБА_3 возив ОСОБА_10 на своєму власному автомобілі «Пежо-206», який належить ДК «Славутич». Відвозив він її приблизно 3-4 рази за місцем її мешкання в м. Фастів, а також десь 4 рази за адресою АДРЕСА_2. вказана квартира здавалась щодобово, яку орендував він особисто через незнайому жінку. Плату за квартиру вносили, студентки, які там проживали. Про те, що дівчата займаються проституцією йому нічого відомо не було. У нього будь-якої домовленості з ОСОБА_10 про організацію та створення дому розпусти не було. Про це йому нічого не відомо. 14.12.2010 року о 6 годині йому зателефонувала ОСОБА_10 та попросила відвести її від залізничного вокзалу на АДРЕСА_2. На дану пропозицію він погодився. О 7 годині вони прибули за вказаною адресою та він допоміг їй ОСОБА_10 занести сумку до квартири АДРЕСА_2 де і був затриманий працівниками міліції. Також підозрюваний ОСОБА_3 повідомив слідчому, що ним будь-яких реклам на інтернет сайтах по наданню дівчатами послуг повій він не розміщував. Дівчат які були повіями по адресам у м. Києві він не возив, будь-які гроші не отримував. Про те, що ОСОБА_10 і він організували сутенерство, тобто втягнення осіб в заняття проституцією він категорично заперечив.

(Суд категорично ставиться до викладених слідчому вище показів підозрюваного ОСОБА_3, і вважає, що останній взагалі не визнав своєї вини, а лише формально повідомив слідство, що було відображено в протоколі допиту в якості підозрюваного це частковим визнанням вини).

У подальшому, ОСОБА_3 будучи допитаним у якості обвинуваченого 24.02.2011 року відмовився від дачі показів слідчому. Відмову від дачі показів, останній мотивував тим, що він в силу ст. 63 Конституції України відмовляється від дачі показів по суті предявленого йому обвинувачення.

Будучи допитаним у судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину в предявленому йому обвинуваченні, передбаченому ст. 303 ч. 2 КК України визнав повністю і повідомив суду, що: він орендував квартиру по АДРЕСА_2. Там мешкали свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Він, забезпечував їх медикаментами і доставляв їх за адресою чоловіків. Він, сфотографував цих дівчат, коли вони були одягнені у нижню білизну і помістив фото в інтернет. Окрім цього, він розмістив фото із текстом про надання дівчатами сексуальних послуг за гроші та номер телефону, який був у ОСОБА_10. Винагороду вони зі ОСОБА_10 отримували 50 відсотків від того, що дівчатам давали чоловіки за надані ними послуги. У грудні 2010 року ОСОБА_10 підшукала чоловіка і я відвіз ОСОБА_6 до ОСОБА_9 Після чого їх всіх затримали. В скоєному сильно жалкує і просить суд врахувати ту, обставину, що він визнав вину в повній мірі.

На запитання суду, чому підсудний ОСОБА_3 змінив покази, останній повідомив, що від був юридично не обізнаний та прислуховувався до того, що йому говорили попередні адвокати, тобто захист підштовхнув його надати слідчому неправдиві покази, що він, ОСОБА_3 і зробив.

(Покази наданні підсудним ОСОБА_3 в судовому слідстві суд оцінює такими, які є правдивими та такими, які відповідають дослідженим матеріалам кримінальної справи в своїй сукупності).

Однак враховуючи те, що ОСОБА_3 на досудовому слідстві будучи допитаним в якості підозрюваного надав неправдиві покази та у подальшому будучи допитаним у якості обвинуваченого покази взагалі відмовився давати скориставшись ст. 63 Конституції України, суд ту обставину, що ОСОБА_3 надав суду правдиві покази не може застосувати, як обставина, що помякшує покарання, оскільки у відповідності до ст. 66 КК України ОСОБА_3 зі зізнанням в органи ОВС не зявився, не сприяв розкриттю злочину органам внутрішніх справ, а лише надавав покази, які були неправдиві та уникав в подальшому від допиту та певний час уникав від суду (у звязку з чим перебував у розшуку). Вказані обставини в своїй сукупності не дають підстав визнати визнання вини ОСОБА_3, як обставину що помякшує покарання останнього.

Не дивлячись на те, що підсудний ОСОБА_3 визнав себе за ч. 2 ст. 303 КК України винним повністю, його вина доводиться зібраними по справі доказами які дослідженні в своїй повній сукупності в судових засіданнях.

Так, з оголошених у судовому засіданні показів свідка ОСОБА_9, встановлено, що: 13 грудня 2010 року в вечірній час він перебував в одному з інтернет-клубі, де на сайті він побачив анкету дівчини на ім'я ОСОБА_5 та номер мобільного телефону НОМЕР_1. Він вирішив скористатися її послугами, як повії та подзвонив за вказаним номером. Йому відповіла дівчина та повідомила, що ОСОБА_5 на даний момент зайнята та запропонувала передзвонити пізніше.

Приблизно о 22 годині 20 хвилин він знову подзвонив на вказаний номер. Дівчина відповіла, що ОСОБА_5 працювати не буде та запропонувала скористатися послугами іншої повії яка буде коштувати 400 гривень за годину. Він погодився та повідомив, що буде чекати за адресою АДРЕСА_3. Через деякий час приїхала дівчина. Він відав їй гроші в сумі 500 гривень тобто 400 гривень за надання сексуальних послуг там 100 гривень за послуги таксі. Після цього вони зайнялися сексом.

Так, з оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_4, встановлено, що: вона разом з ОСОБА_5 переглядали оголошення в мережі інтернет у пошуках роботи. Де звернула увагу на оголошення, згідно якого на роботу потрібні були дівчата модельної зовнішності для заняття проституцією. Вона зателефонувала за номером вказаним в оголошенні. На дзвінок відповіла ОСОБА_10 та вони домовилися, що будуть працювати повіями за 500 гривень за годину. 12 грудня 2010 року вона та ОСОБА_5 приїхали до м. Києва. ОСОБА_10 повідомила їм що вони можуть оселитися за адресою АДРЕСА_2. Коли вони приїхали за вказаної адресою там вже проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 14 грудня 2010 року о 15 годині до квартири приїхав ОСОБА_3 та сфотографував її та ОСОБА_5 для оголошення в мережі інтернет.

Так, з оголошених у судовому засіданні показів свідка ОСОБА_7, встановлено, що: на початку листопада 2010 року вона зателефонувала своїй знайомій ОСОБА_10 та домовилася з нею про зустріч. При зустрічі вона домовилася з ОСОБА_10 що буде працювати на неї, а саме надаватиме сексуальні послуги за гроші в сумі 300 гривень за годину. Проживала вона за різними адресами. Квартири орендувала ОСОБА_10 За адресою АДРЕСА_2 вона проживала разом з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 які також надавали сексуальні послуги за гроші. Також вона познайомилася з ОСОБА_3, який сфотографував її та інших дівчат для розміщення оголошення в мережі інтернет. ОСОБА_10 та іноді ОСОБА_3 забирали половину грошей отриманих за надання сексуальних послуг. Телефон, який був вказаний в оголошенні знаходився у ОСОБА_10 та вона повідомляла куди потрібно їхати. ОСОБА_3 іноді відвозив її та інших дівчати до клієнтів.

Так, з оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_5, встановлено, що: вона разом з ОСОБА_4 переглядали оголошення в мережі інтернет у пошуках роботи. Де звернула увагу на оголошення, згідно якого на роботу потрібні були дівчата модельної зовнішності для заняття проституцією. ОСОБА_4 зателефонувала за номером вказаним в оголошенні. На дзвінок відповіла ОСОБА_10 та вони домовилися, що будуть працювати повіями за 500 гривень за годину. 12 грудня 2010 року вона та ОСОБА_4 приїхали до м. Києва. ОСОБА_10 повідомила їм що вони можуть оселитися за адресою АДРЕСА_2. Коли вони приїхали за вказаної адресою там вже проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 14 грудня 2010 року о 15 годині до квартири приїхав ОСОБА_3 та сфотографував її та ОСОБА_5 для оголошення в мережі інтернет.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала суду покази, що у вересні 2010 року вона приїхала до м. Києва для того, щоби зайнятись проституцією в м. Києві, де оселилась за адресою АДРЕСА_4 де і познайомилась з ОСОБА_10 Остання пояснила їй, що вона займається сутенерством та вона буде працювати на неї. ОСОБА_10 підшукувала їй клієнтів та половину від отриманих грошей забирала собі. Також вона познайомилася з ОСОБА_3, який за необхідності відвозив її та інших повій до клієнтів. Також ОСОБА_3 фотографував повій та розміщував фото з оголошеннями в мережі Інтернет. Декілька разів вони змінювали квартири.

Так 13 грудня 2010 року вона перебувала в квартирі АДРЕСА_2. Разом з нею у вказаній квартирі проживали також ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_4. Приблизно о 24 годині хтось із дівчат повідомив її, що ОСОБА_10 сказала їй їхати за адресою АДРЕСА_3 квартиру вона не пам'ятає та надати сексуальні послуги. За вказаною адресою її відвіз ОСОБА_3 Після надання сексуальних послуг вона отримала гроші в сумі 500 гривень. Після цього її затримали працівники міліції.

Вина підсудного ОСОБА_3 доведена і іншими доказами, які були ретельно дослідженні та перевіренні в судових засіданнях.

Так, з оглянутого в судовому засіданні протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання від 15 грудня 2010 року згідно якого серед пред'явлених фотознімків ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_3

Так, з оглянутого в судовому засіданні протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання від 15 грудня 2010 року згідно якого серед пред'явлених фотознімків ОСОБА_4 впізнала ОСОБА_3

Так, з оглянутого в судовому засіданні протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання від 15 грудня 2010 року згідно якого серед пред'явлених фотознімків ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_3

Так, з оглянутого в судовому засіданні протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання від 15 грудня 2010 року згідно якого серед пред'явлених фотознімків ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_3

Так, з оглянутого в судовому засіданні протоколу огляду, виявлення та вилучення від 15 грудня 2010 року згідно якого у ОСОБА_10 було вилучено мобільний телефон "Нокіа 1280" ІМЕІ НОМЕР_2, з сім-картою оператора мобільного зв'язку "Київстар" номер НОМЕР_1 та мобільний телефон « Айон Епел» ІМЕІ НОМЕР_3, з сім-картою оператора мобільного зв'язку "Київстар" номер НОМЕР_4.

Так, з оглянутого в судовому засіданні протоколу огляду, виявлення та вилучення від 14 грудня 2010 року згідно якого у ОСОБА_6 було вилучено мобільний телефон "Самсунг" ІМЕІ НОМЕР_5, з сім-картою оператора мобільного зв'язку "Лайф" номер НОМЕР_6.

Так, з оглянутого в судовому засіданні протоколу огляду, виявлення та вилучення від 14 грудня 2010 року у ОСОБА_4 було вилучено мобільний телефон "Самсунг" ІМЕІ НОМЕР_7, з сім-картою оператора мобільного зв'язку "Київстар" номер НОМЕР_8.

Так, з оглянутого в судовому засіданні протоколу огляду та вилучення від 14 грудня 2010 року згідно якого в приміщенні квартири АДРЕСА_2 у громадянки ОСОБА_6 вилученні гроші в сумі 500 гривень, які вона отримала за надання інтимних послуг клієнту.

Речовими доказами: мобільним телефоном "Самсунг" ІМЕІ НОМЕР_7, з сім-картою оператора мобільного зв'язку "Київстар" номер НОМЕР_8; мобільним телефоном "Самсунг" ІМЕІ НОМЕР_5, з сім-картою оператора мобільного зв'язку "Лайф" номер НОМЕР_6, як речовій докази; мобільним телефоном "Нокіа 1280" ІМЕІ НОМЕР_2, з сім-картою оператора мобільного зв'язку "Київстар" номер НОМЕР_1; мобільним телефоном «Айфон Епел» ІМЕІ НОМЕР_3, з сім-картою оператора мобільного зв'язку "Київстар" номер НОМЕР_4 грошима в сумі 500 гривень

Дії, ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 303 КК України, як за попередньою змовою групою осіб, вчинив сутенерство, тобто дії по забезпеченню зайняття проституцією іншої особи

Обставин, що помякшує покарання підсудного ОСОБА_3 суд не вбачає.

Обставини, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 в судовому засіданні не встановленні.

Також, призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує те, що ОСОБА_3 скоїв злочин, який відноситься до категорії тяжких, певний час ухилявся від суду, має на утриманні малолітню дитину, одружений, має постійне місце проживання, раніше не судимий, має позитивну характеристику з місця проживання, не знаходиться на обліку в лікарів нарколога та психіатра. В даному конкретному випадку за викладених вище обставин, суд переконливо приходить до висновку про можливість призначення підсудному мінімального покарання, яке визначено в санкції статті, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, а також і те що достатнім і необхідним для його повного перевиховання та попередження скоєння ним нових злочинів, необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування ОСОБА_3 статей 69 та 75 КК України (призначення більш мякого покарання, ніж передбачено законом та звільнення від відбування покарання з випробуванням) з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин, - суд не вбачає.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321-323, 324, 330, 333-335, 338 КПК України (1960р.), суд

з а с у д и в:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з 29.08.2012 року, зарахувавши йому терпін перебування в ІТТ з 15 грудня 2010 року по 24 грудня 2010 року.

До набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_3 у виді взяття під варту залишити без зміни та утримувати останнього в Київському слідчому ізоляторі № 13.

Речові докази по даній кримінальній справі, які переданні на зберігання до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві - зберігати до остаточного прийняття рішення по кримінальній справі відносно ОСОБА_10

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати по справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва на протязі 15 діб з дня, наступного після його проголошення, через районний суд.

Суддя Є. Сидоров