У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах

у складі:

головуючого - судді

Кравченка К.Т.,

суддів за участю прокурора
захисників

Пошви Б.М. і Кривенди О.В., Глибченко Т.Г., ОСОБА_2.,
ОСОБА_1

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 17 січня 2008 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_3. і його захисників ОСОБА_2. і ОСОБА_1 на
вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 9 жовтня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 28 лютого 2007 року.

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 9 жовтня 2006 року

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця м. Мерефа Харківського району, раніше судимого
25.11.1998р. за ст. 17, ч. 1 ст. 117, ст. 17, ч. 2 ст. 118, ст. 94 КК України
(1960р.) на 12 років позбавлення волі, звільненого 30.08.2004р.
умовно-достроково на 2 роки 11 місяців 1 день,

засуджено
:

- за
ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 153 КК України на 5 років позбавлення волі,

- за ч. 2 ст.
153 КК України на 7 років позбавлення волі,

- за ч. 2 ст.
152 КК України на 8 років позбавлення волі,

- за ч. 3 ст.
152 КК України на 10 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, остаточне покарання
ОСОБА_3. призначено 12 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за
вироком від 25.11.1998р. і остаточно визначено 14 років позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_3. визнано винуватим і засуджено за те, що він 24
травня 2005 року, у період з 15 до 16год., перебуваючи поблизу буд. 1 по вул.
Станційної в м. Харкові та залізничної станції “Нова Баварія”, зупинив
незнайому ОСОБА_4. і приставив до її шиї розбиту скляну пляшку. Погрожуючи
застосуванням фізичного насильства, заставив її спуститися зі сходів і завів у
кущі, де задовольнив з потерпілою статеву пристрасть неприродним способом, а
потім її зґвалтував.

12 червня 2005 року, приблизно о 23год. ОСОБА_3, перебуваючи біля буд. 13
по вул. Джутова у м. Харкові, зупинив незнайому ОСОБА_5., до шиї якої приставив
ніж і, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, завів її у кущі, де
задовольнив з потерпілою статеву пристрасть неприродним способом, а потім її
зґвалтував.

27 червня 2005 року, приблизно 23год., ОСОБА_3, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння на алеї навпроти буд. 127 по пр. Ілліча у м. Харкові,
зупинив незнайому ОСОБА_6. Він приставив до її грудей ніж і з метою задоволення
статевої пристрасті неприродним способом, став розстібати її одяг, однак свій
умисел до кінця не довів, оскільки потерпіла від нього втекла.

27 червня 2005 року, приблизно
23год. 15хв., ОСОБА_3, перебуваючи поблизу буд. 11 по пров. Джутовому у м.
Харкові, зупинив незнайому ОСОБА_7. Погрожуючи їй ножем, почав її заставляти
вступити з ним у статеві зносини неприродним способом, при цьому відштовхнув її
у кущі та завдав удари рукою в обличчя та голову, спричинивши легкі тілесні
ушкодження, однак свій умисел до кінця не довів, оскільки потерпіла ОСОБА_8.
стала кричати.

1 липня 2005 року, приблизно о 16год., ОСОБА_3, перебуваючи біля буд. 93 по вул. Служебній у м. Харкові,
зупинив незнайому ОСОБА_9. і погрожуючи їй ножем затягнув її у кущі, де
зґвалтував.

19 липня 2005 року, приблизно о17 год., ОСОБА_3, перебуваючи між буд. 5 по
вул. Кібальчича і залізничною станцією “Липова Роща” у м. Харкові, зупинив
незнайому неповнолітню ОСОБА_10. Погрожуючи їй ножем затягнув її у кущі, де
зґвалтував і задовольнив з потерпілою статеву пристрасть неприродним способом.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28 лютого 2007 року вирок
щодо ОСОБА_3. залишено без зміни.

У касаційних скаргах та доповненнях до них: засуджений ОСОБА_3 просить судові рішення щодо нього
скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях складу злочину,
посилаючись при цьому на невідповідність висновків суду фактичним обставинам
справи, що його вину у вчиненні злочинів, за які його засуджено, не доведено.
Крім того, вказує на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону;

захисник - адвокат ОСОБА_2. та захисник ОСОБА_1. також просять судові
рішення щодо ОСОБА_3. скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях
складу злочину, посилаючись на однобічність та неповноту досудового і судового
слідства, що вину ОСОБА_3. в інкримінованих йому злочинах не доведено. Вказують
на те, що ОСОБА_3 себе на досудовому слідстві обмовив, внаслідок застосування
до нього недозволених методів ведення слідства з боку працівників міліції.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення захисників
ОСОБА_2. та ОСОБА_1, які підтримали касаційні скарги, думку прокурора, яка
просить касаційні скарги задовольнити частково і виключити з мотивувальної
частини судових рішень посилання судів на обтяжуючі обставини вчинення особою
злочинів повторно та рецидив злочинів, перевіривши матеріали кримінальної
справи та обговоривши доводи касаційних скарг з доповненнями, колегія суддів
вважає, що касаційні скарги засудженого ОСОБА_3., захисників ОСОБА_2. та
ОСОБА_1 слід задовольнити частково з таких підстав.

Зі змісту касаційних скарг убачається, що оспорюються висновки суду щодо
фактичних обставин справи, що були предметом розгляду судів першої та
апеляційної інстанцій, і відповідно до вимог ч. 1 ст. 398 КПК України,
перегляду в касаційному порядку не підлягають, а тому колегія суддів виходить з
обставин, встановлених судом першої інстанції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3. у вчиненні злочинів, тобто у
задоволенні статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного
насильства повторно, у замаху на задоволення статевої пристрасті неприродним
способом із застосуванням фізичного насильства вчиненого повторно, у
зґвалтуванні, вчиненого повторно, а також у зґвалтуванні неповнолітньої і
задоволенні статевої пристрасті, вчиненого щодо неповнолітньої, повторно,
особою, яка раніше вчинила статеві злочини, підтверджується зібраними у справі
доказами.

В основу вироку суд поклав показання
потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9., ОСОБА_10. які
ствердили, що ОСОБА_3 відносно них учинив статеві злочини, при обставинах,
зазначених у вироку.

Даних, які б давали підстави вважати показання з боку потерпілих
неправдивими, судом не встановлено і в скаргах не наведено.

Із показань усіх потерпілих у справі убачається, що на досудовому слідстві
вони його впевнено впізнали, як особу, яка відносно них учинила статеві
злочини.

Крім того, судом взято до уваги показання засудженого ОСОБА_3., дані ним на
досудовому слідстві, де визнавав свою вину в інкримінованих злочинах у повному
обсязі, детально розповідав про обставини вчинення злочинів, які співпадають з
показаннями потерпілих.

Наведені у судових рішеннях показання потерпілих підтверджуються сукупністю
усіх інших зібраних і досліджених у справі доказів, зокрема, даними висновків
судових експертиз, згідно з якими у потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5 виявлено
тілесні ушкодження характерні для статевих злочинів, у потерпілої ОСОБА_8
виявлено тілесні ушкодження після заподіяного ОСОБА_3. над нею насильства, під
час замаху на задоволення статевої пристрасті неприродним способом із
застосуванням фізичного насильства, на речах потерпілої ОСОБА_10. знайдена її
кров, а також виділення чоловіка, яким міг бути засуджений.

Зазначені у касаційних скаргах доводи про те, що вину ОСОБА_3. у вчинені
злочинів, за які його засуджено, не доведено, спростовуються наведеними вище
доказами з яких убачається, що саме він учинив статеві злочини відносно
потерпілих у справі.

Судом перевірено твердження засудженого про те, що він не міг учинити
злочин щодо потерпілої ОСОБА_4, який при цьому посилався на своє алібі, яке на
його думку підтверджували свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12. і ОСОБА_13.

Враховуючи, що дану версію про наявність алібі ОСОБА_3 висунув у суді, тому
вона була не відкинута судом, а вказані ним свідки допитані та їх показанням
дана критична оцінка.

Зокрема, встановлено, що свідки ОСОБА_11, є родичами засудженого і особами
зацікавленими у його виправданні, а ОСОБА_13. - його сусідкою. Однак із її
показань неможливо зробити однозначний висновок про те, що у вказаний у вироку
час вчинення злочину щодо ОСОБА_4, ОСОБА_3 знаходився у себе вдома, а тому їх
обґрунтовано не прийнято до уваги.

Судом також перевірено й обґрунтовано не прийнято до уваги твердження
захисту про те, що на досудовому слідстві ОСОБА_3 себе обмовив унаслідок
застосування до нього незаконних методів ведення слідства. З цього приводу було
проведено прокурорську перевірку, де вказані твердження не підтвердились.

Як убачається з матеріалів справи, злочини було вчинено ОСОБА_3.
аналогічним способом, в одному районі м. Харкова, неподалік від свого місця
проживання, для подолання опору потерпілих застосовував ніж, який було вилучено
по місцю його проживання у день затримання, згідно його показів.

Доводи у касаційних скаргах про те, що суд необґрунтовано кваліфікував дії
ОСОБА_3. по епізоду відносно неповнолітньої ОСОБА_10. за кваліфікуючою ознакою
«вчинене щодо неповнолітньої» спростовуються показаннями потерпілої, яка
пояснила, що під час учинення злочину вона повідомила нападнику про свій
неповнолітній вік. Крім того, як зазначив суд, зовнішній вигляд потерпілої
відповідає її віку і свідчить про те, що вона є неповнолітньою.

Ці та інші зібрані у справі докази дали суду підстави дійти обґрунтованого
висновку про доведеність вини ОСОБА_3. у вчинені ним злочинів, передбачених ч.
3 ст. 15, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 152 КК України.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм
кримінально-процесуального закону, які були б підставою для зміни або
скасуванню судових рішень, не встановлено.

Покарання засудженому ОСОБА_3. призначено відповідно до
вимог ст. 65 КК України з
урахуванням ступеню тяжкості злочинів, учинення ним злочинів у період
умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання за попереднім вироком та
даних про особу засудженого.

Таким чином
засудженому призначено покарання необхідне й достатнє для його виправлення та
попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне виключити із вироку
посилання суду на обставини, які обтяжують покарання - вчинення злочину особою
повторно та рецидив злочинів, у зв'язку з тим, що дані обставини є
кваліфікуючими ознаками злочинів, за які ОСОБА_3. засуджено, а тому згідно з ч.
4 ст. 67 КК України суд не може повторно враховувати їх при призначенні
покарання як такі, що його обтяжують.

Ураховуючи те, що суд апеляційної інстанцій наведених вимог закону не
виконав, колегія суддів вважає за необхідне мотивувальну частину судових рішень
щодо ОСОБА_3. змінити та виключити з них посилання суду на обставини, які
обтяжують покарання - вчинення злочинів особою повторно та рецидив злочинів.

Керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів у кримінальних
справах Судової палати Верховного Суду України

у х в а л и л а:

касаційні скарги засудженого ОСОБА_3., адвоката ОСОБА_2., захисника ОСОБА_1
задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 9 жовтня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 28 лютого 2007 року змінити,
виключити із судових рішень посилання суду на обставини, які обтяжують
покарання - вчинення злочинів особою повторно та рецидив злочинів.

У решті судові рішення залишити без зміни.

С у д д і :

Кравченко К.Т. Пошва Б.М. Кривенда О.В.