УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
грудня 2007 року м.Одеса

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області
в складі:

головуючого
Тітієвської В.Д.

суддів Грідіної Н.В., Маслюка ПІ

прокурора Коздоби Л.М. захисника ОСОБА_3

розглянувши
в відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора який
приймав участь в розгляді справи в суді 1-ї інстанції, на вирок Любашівського райсуду Одеської області
від 24 жовтня 2007 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець с. Солтанівка Любашівського району,
українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, одружений, має на
утриманні 3 неповнолітніх дітей, працюючий по договору найму, житель
с.Арчепитівка, Любашівського району, Одеської області, раніше судимий.

- 10.01.1997 року за ст. 140 ч, 2 КК України до 2-ох років

виправних робіт
з утриманням 20% із заробітку на користь держави;

- 13.06.2000 року за ст.81 ч.2, ст. 140
ч.3 КК України до 3 років

6 місяців
позбавлення волі,

засуджений за
ст. 289 ч.2КК України до 5 років позбавлення волі.

Згідно
ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним
терміном строком 2 роки 6 місяців.

встановила:

ОСОБА_1
засуджений за те, що в ніч на 21.03.2004 року, будучи в стані алкогольного
сп'яніння, проник на подвір'я жителя с.
Солтанівка Любашівського району Одеської області, ОСОБА_2 і незаконно
заволодів мотоциклом КМЗ-815502 д/н НОМЕР_1 вартістю 1865грн. 50 коп., чим
завдав матеріальну шкоду потерпілому.

В своїй
апеляції прокурор просить вирок Любашівського районного суду від 24.10.2007
року скасувати, в зв'язку з м'якістю призначеного судом засудженому покарання
та постановити новий вирок.

Справа
№11-2293/07 Категорія:
ст. 289 ч. 2 КК України

Головуючий у
першій інстанції Споришева Н.І. Доповідач Тітієвська В.Д.

Вислухавши:
доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляції, заперечення на апеляцію
засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_3, обговоривши матеріали справи та
доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція задоволенню
не підлягає за наступного.

Вина
засудженого в скоєному ним злочині повністю доведена зібраними по справі
доказами, ретельно дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку і
ніким на оспорюється.

Кваліфікація
дій засудженого за ст.289 ч.2 КК України, за ознакою незаконного заволодіння
транспортним засобом, вчиненого повторно з проникненням до іншого сховища,
являється правильною.

Суд,
призначаючи вид та міру покарання ОСОБА_1, керуючись ст.65 УК України, прийняв
до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

З
урахуванням того, що злочин не призвів до будь-яких тяжких наслідків,
матеріальна шкода по справі відсутня, так як транспортний засіб був без
пошкоджень повернутий потерпілому, на утриманні засудженого знаходяться троє
неповнолітніх дітей, то підстав вважати, що призначене ОСОБА_1 покарання не
відповідає вимогам закону і являється занадто м'яким, колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КГЖ України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора, який приймав участь в розгляді справи в суді 1-ї інстанції, залишити
без задоволення, а вирок Любашівського районного суду Одеської області від 24
жовтня 2007 року відносно ОСОБА_1 - залишити без зміни.