Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2013 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одесскої області у
складі : головуючого одноособово
судді Загородній І.В., при секретарі
Михайлакій С.О., за участю прокурора
Лисенко О.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду м.
Білгород-Дністровського кримінальне
провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Бритівка
Білгород-Дністровського району
Одеської області, громадянина України,
не працює, освіта неповна середня, у
шлюбі не перебуває, утриманців не має,
раніше засуджений:

-14.11.2006 Білгород-Дністровським
міськрайонним судом за ст.186 ч.2 КК
України строком на 5 років позбавлення
волі,

-26.04.2012 Новоград - Волинським
міськрайонним судом за ст.ст.185 ч.2, 395 КК
України строком на 2 роки позбавлення
волі, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186,
ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2013 року приблизно о 11.00 годин, більш
точний час в ході досудового
розслідування встановити не надалось
можливим, знаходячись в приміщенні
будинку АДРЕСА_2. Після чого у
останнього виник намір на викрадення
чужого майна. У результаті чого,
обвинувачений ОСОБА_1 з приміщення
вказаного будинку викрав майно, що
належить потерпілому ОСОБА_2, а саме:
мобільний телефон марки «Самсунг S-179»,
вартістю 100 гривень; мобільний телефон
марки «Нокія F-2252», вартістю 150 гривень;
сім карта оператора «Київстар»,
вартістю 5 гривень, на рахунку якої
грошових коштів не було ; пилку ручну
електричну дискову марки «Арсенал
ПД-2000», вартістю 400 гривень.

Після чого обвинувачений ОСОБА_1, з
викраденим майном з місця скоєння
злочину зник та розпорядився ним за
власним розсудом, заподіявши
потерпілому ОСОБА_2, збиток на загальну
суму 655 гривень.

Далі обвинувачений ОСОБА_1, 09.08.2013 року
приблизно о 11.00 годин, більш точний час
в ході досудового розслідування
встановити не надалось можливим,
знаходячись на подвір'ї будинку
АДРЕСА_2. Після чого у останнього виник
намір на викрадення чужого майна. У
результаті чого, обвинувачений ОСОБА_1
з подвір'я вказаного будинку викрав
майно, що належить потерпілому ОСОБА_3,
а саме: велосипед марки «Україна»,
вартістю 400 гривень; турбіну марки
«Штерн» вартістю 600 гривень.

Після чого обвинувачений ОСОБА_1, з
викраденим майном з місця скоєння
злочину зник та розпорядився ним за
власним розсудом, заподіявши
потерпілому ОСОБА_3 збиток на загальну
суму 1000 гривень.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_1 10.08.2013
року, приблизно о 21 годині 30 хвилин
знаходячись на перехресті дороги
вулиці Кишинівській та Кутузова в с.
Випасне Білгород-Дністровського
району Одеської області, побачив
потерпілу ОСОБА_4, та у останнього
раптово виник намір на відкрите
заволодіння чужим майном. Після чого
обвинувачений ОСОБА_1, із корисливих
мотивів розуміючи, що його дії можуть
бути помітні потерпілою ОСОБА_4,
наздогнав її між будинками № 67 на № 67-А
по вул. Кутузова в с. Випасне
Білгород-Дністровського району
Одеської області, де застосувавши
насильство яке не є небезпечним для
життя чи здоров'я потерпілої ОСОБА_4,
заволодів наступним майном, а саме:
мобільним телефоном марки «Нокія Аша»
306 вартістю 400 гривень; грошовими
коштами у розмірі 50 гривень, чим
спричинив останній матеріальну шкоду в
сумі 450 гривень.

Після чого обвинувачений
ОСОБА_1, з відкрито викраденим майном з
місця події зник, та викраденим
розпорядився за власним розсудом.

Обвинувачений ОСОБА_1 у судовому
засіданні винним визнав себе у повному
обсязі, та повністю підтвердив
обставини вчиненого ним кримінального
правопорушення, пояснив суду, що
дійсно 07.08.2013 року приблизно о 11.00 годин,
він, знаходячись в приміщенні будинку
АДРЕСА_2 викрав майно, що належить
потерпілому ОСОБА_2, а саме: мобільний
телефон марки «Самсунг S-179»; мобільний
телефон марки «Нокія F-2252»; сім карта
оператора «Київстар»; пилку ручну
електричну дискову марки «Арсенал
ПД-2000». Після чого він, з викраденим
майном з місця скоєння злочину зник та
розпорядився ним за власним розсудом.

09.08.2013 року приблизно о 11.00 годин, він,
знаходячись на подвір'ї будинку
АДРЕСА_2 викрав майно, що належить
потерпілому ОСОБА_3, а саме: велосипед
марки «Україна»; турбіну марки «Штерн».
Після чого він, з викраденим майном з
місця скоєння злочину зник та
розпорядився ним за власним розсудом.

10.08.2013 року, приблизно о 21 годині 30
хвилин знаходячись на перехресті
дороги вулиці Кишинівській та Кутузова
в с. Випасне Білгород-Дністровського
району Одеської області, він побачив
потерпілу ОСОБА_4, наздогнав її між
будинками № 67 на № 67-А по вул. Кутузова
в с. Випасне Білгород-Дністровського
району Одеської області, де заволодів
наступним майном, а саме: мобільним
телефоном марки «Нокія Аша» 306;
грошовими коштами у розмірі 50 гривень.
Після чого він, з викраденим майном з
місця скоєння злочину зник та
розпорядився ним за власним розсудом. У
скоєному щиро розкаявся, просив суворо
не карати, запевнив, що більше не буде
вчиняти кримінальне правопорушення.
Просив розглянути провадження
відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України,
суд має право, якщо проти цього не
заперечують учасники судового
провадження, визнати недоцільним
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оспорюються. За згодою
учасників процесу, судом визнано
недоцільним дослідження доказів,
стосовно тих фактичних обставин
провадження, які ніким з учасників
процесу не оспорюються. При цьому
судом з'ясовано, що обвинувачений та
інші учасники процесу правильно
розуміють зміст цих обставин, сумніву у
добровільності та істинності їх
позицій не має, а також роз'яснює йому,
що в такому випадку він буде
позбавлений права оскаржувати ці
обставини в апеляційному порядку.

Суд, з'ясувавши думку сторін
кримінального провадження, роз'яснив
сторонам кримінального провадження
вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки
обмеження обсягу доказів, визнав
недоцільним дослідження інших доказів,
крім допиту обвинуваченого ОСОБА_1
відносно фактичних обставин справи,
оскільки вони ніким не оспорюються,
дослідженням тільки доказів, які
характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_1 та інші
учасники кримінального провадження
погодилися з тим, щоб судовий розгляд
обмежився його допитом , дослідженням
доказів, які характеризують його
особистість. Йому було роз'яснено, що в
даному випадку він позбавляється права
оспорювати в апеляційному порядку
фактичні обставини правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд
визнає винним обвинуваченого ОСОБА_1 у
інкримінованому йому кримінальному
правопорушенні та кваліфікує його за
ст. 185 ч.2 КК України - таємне викрадення
чужого майна (крадіжка) вчинена
повторно, за ст.186 ч.2 КК України -
відкрите викрадення чужого майна
(грабіж) поєднаний з насиллям, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого, вчинений повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до
обставин, які пом'якшують покарання
обвинуваченого ОСОБА_1 суд визнає щире
каяття, активне сприяння розкриттю
кримінального правопорушення,
добровільне відшкодування заподіяного
збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України
обставин, які обтяжують покарання
обвинуваченого ОСОБА_1, судом
відносить рецидив кримінальних
правопорушень.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує
суспільну небезпеку і характер
вчиненого ним кримінального
правопорушення, тяжкість скоєного,
посередню характеристику, що
кримінальні правопорушення, згідно зі
ст. 12 КК України відносяться до
категорії середньої тяжкості та
тяжких, його щире каяття в скоєному,
активну участь у розкритті
кримінального правопорушення,
добровільне відшкодування заподіяного
збитку, рецидив кримінальних
правопорушень, раніше притягується до
кримінальної відповідальності, не
працює, не одружений, на утриманні
неповнолітніх дітей не має, суд дійшов
висновку, що його перевиховання та
виправлення не можливе без відбування
покарання, та вважає за доцільне
призначити обвинуваченому ОСОБА_1,
покарання у виді позбавлення волі.

Речові докази по справі - мобільний
телефон марки «Самсунг S-179», мобільний
телефон марки «Нокія F-2252», пилку ручну
електричну дискову марки «Арсенал
ПД-2000», передані під розписку для
зберігання потерпілому ОСОБА_2 (а.с.62) -
залишити йому.

Речові докази по справі - велосипед
марки «Україна», турбіна марки «Штерн»,
передані під розписку для зберігання
потерпілому ОСОБА_3 (а.с.98) - залишити
йому.

Речові докази по справі - мобільний
телефон марки «НОКІА АША-306», переданий
під розписку для зберігання потерпілій
ОСОБА_4 (а.с.115-116) - залишити їй.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376,
392- 395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК
України, і на підставі санкції даних
статей призначити покарання :

- за ст. 185 ч.2 КК України у виді 3 (трьох)
років позбавлення волі.

- за ст. 186 ч.2 КК України у виді 4
(чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим призначити засудженому
ОСОБА_1 покарання у виді 4 (чотирьох)
років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до
набрання вироком законної сили
залишити без зміни - тримання під
вартою (а.с.173-177).

Строк відбування покарання
засудженому ОСОБА_1 обчислювати з
моменту його фактичного затримання,
тобто з 11.08.2013 року.

Речові докази по справі - мобільний
телефон марки «Самсунг S-179», мобільний
телефон марки «Нокія F-2252», пилку ручну
електричну дискову марки «Арсенал
ПД-2000», передані під розписку для
зберігання потерпілому ОСОБА_2 (а.с.62) -
залишити йому.

Речові докази по справі - велосипед
марки «Україна», турбіна марки «Штерн»,
передані під розписку для зберігання
потерпілому ОСОБА_3 (а.с.98) - залишити
йому.

Речові докази по справі - мобільний
телефон марки «НОКІА АША-306», переданий
під розписку для зберігання потерпілій
ОСОБА_4 (а.с.115-116) - залишити їй.

Матеріали кримінального
провадження № 0002535 залишити при
обвинувальному акті з подальшим
зберіганням з обвинувальним актом №
495/7178/13-к.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Одеської області
протягом 30 днів з моменту його
проголошення, через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області .

Вирок суду у відповідності з
вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може
бути оскаржений в апеляційному порядку
з підстав заперечення обставин, які
ніким не оспорювалися під час судового
розгляду і дослідження яких було
визнано судом недоцільним відповідно
до частини 3 ст. 349 КПК України.

Суддя :