ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/9676/15-к
провадження № 1-кс/201/6179/2015
УХВАЛА
11 червня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпропетровську клопотання адвоката ОСОБА_3 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного 11.12.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004365 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що в жовтні 2014 року ОСОБА_4 , з метою придбання автомобіля, звернулась до свого знайомого ОСОБА_5 за допомогою отримати грошові кошти в кредит в банківській установі.

20.10.2014 року ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_7 , та невстановленим слідством чоловіком на ім`я ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , отримали від ОСОБА_4 , гроші в сумі 150 000 гривень, для сплати первинного внеску за кредит, після чого у відділенні ПАТ «КредоБанк» отримали на ім`я ОСОБА_4 , кредит на суму 353 000 гривень, та зареєстрували на ОСОБА_4 автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» VIN: НОМЕР_1 , державний знак НОМЕР_2 .

Однак після придбання автомобілю ОСОБА_4 фактично його не отримала, так як зазначені вище особи не передали автомобіль згідно домовленості між ними в користування ОСОБА_4 , і без дозволу потерпілої за підробленими документами, незаконно, перереєстрували на третю особу автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» VIN: НОМЕР_1 , державний знак НОМЕР_2 , в Центрі надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів № 1203, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

В матеріалах кримінального провадження міститься протокол допиту свідка ОСОБА_9 , 1982 р.н., на ім`я якого, по підробленим документам, було оформлено довіреність на право користування автомобілем та в подальшому, невідомими особами, використовуючи цю довіреність, відчужено автомобіль належний ОСОБА_4 без її відома.

Як видно зі змісту протоколу допиту від 24.01.2015 року, ОСОБА_9 ще на початку 2014 року втратив паспорт громадянина України, жодних дій, спрямованих на отримання довіреності на право користування автомобілем гр. ОСОБА_4 він не вчиняв. Більш того, будь-яких дій щодо продажу, зняття з реєстрації, тощо, ОСОБА_9 також не вчиняв, (додаток 3)

Тобто, є очевидним той факт, що невстановлені особи, не маючи жодних правовстановлюючих документів, шахрайським шляхом відчужили належний ОСОБА_4 автомобіль.

В результаті шахрайських дій невстановлених осіб потерпілій ОСОБА_4 , було завдано матеріальний збиток на загальну суму 353 000 гривень.

На підставі викладеного адвокат ОСОБА_3 з метою повного всебічного, неупередженого розслідування кримінального провадження № 0004365, накласти арешт на автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» VIN: НОМЕР_1 , державний знак НОМЕР_3 , який перебуває у володінні ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_2 , з метою збереження та не відчуження або передання третім особам.

У судове засідання сторони кримінального провадження не з`явилися, що відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Тобто, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_3 , про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1