1-кп/643/78/2015

В И Р О К
Именем Украины
07 травня 2015 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, росіянина, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 05.11.1998р. Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 106, ч.1 ст. 140 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від покарання на підставі ст. 45 КК України на 2 роки зі штрафом 680грн.; 11.08.1999р. Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 141, ч.1 ст. 145, ст..ст. 42,43 КК України до 4 років позбавлення волі, 28.02.2001р. Жовтневим районним судом м. Харкова виключено ч.1 ст. 145 КК України і додаткове покарання, звільненого 25.01.2003р. за відбуттям покарання; 24.02.2005р. Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, 09.11.2005р. Балаклійським районним судом Харківської області переглянуто вирок і засуджено за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 10.02.2006р. умовно-достроково на 4 місяці 7 днів; 22.12.2006р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі; 15.09.2011р. Роменським міським судом Сумської області за ст. 391, ч.1 ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 11.01.2014р. за відбуттям покарання; 22.07.2014р. Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у вигляді арешту строком на 2 місяця, проживаючого в АДРЕСА_1 ,-
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 02.07.2014р. приблизно о 17.00, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, підійшов до ОСОБА_6 та наніс один удар кулаком руки в область нижньої щелепи останнього. В результаті умисних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 спричинена забита рана нижньої губи, яка відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р., за степенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, зірвав з лівого плеча ОСОБА_6 баретку, вартістю 80грн., в якій знаходились мобільний телефон «Нокіа-1110», вартістю 90грн.; зарядний пристрій до мобільного телефону «Нокіа-1110», вартістю 30грн.; гроші в сумі 60грн., три пари окулярів, вартістю 90грн.; розчіска- грібенець, вартістю 3 грн., посвідчення електрика «Укренергоспецпроект», посвідчення електрика КП «ЦПК та В ім. Горького», три комплекти ключів, банківська кратка «Промінвестбанк», які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 353грн.
ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому злочину не визнав, заперечуючи свій намір на викраденні майна потерпілого, зазначивши, що 02.07.2014р. близько вечора у палатки «Рогань» по вул.. Блюхера в м. Харкові з приятелем вживав спиртні напої, а потім, коли зайшов ОСОБА_6 , то також із останнім. Протягом вживання спиртних напоїв з потерпілим виникали сутички, вони виходили палити, потім знов заходили до палатки. В подальшому ОСОБА_6 запропонував продовжити до іншого місця. Погодившись ОСОБА_5 пішов за ОСОБА_6 і коли зайшли в арку біля 1-го під`їзду дома АДРЕСА_2 , останній став висловлюватися нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_5 , у зв`язку з чим виник конфлікт і ОСОБА_5 наніс потерпілому один удар в область обличчя. ОСОБА_6 від удару почав падати, схопився за ОСОБА_5 , однак не витримав й упав. ОСОБА_5 намагався нанести ще удари, однак промахувався і удар прийшовся на сумку потерпілого, яка перебувала на його плечі. Потім ОСОБА_5 услихав крики сторонніх чоловіків, які побігли в його бік, тому став бігти в арку в напрямок супермаркету «АТБ». Однак, його здогнали, збили з ніг та затримали. Також зазначив, що барсетку потерпілого не брав, ніяких погроз не висловлював. На відео, що зафіксували камери супермаркету, людина, що бігла із сумкою, можливе і є він. Вважає наявність своєї вини лише в спричиненні тілесних ушкоджень, які підпадають під склад злочину, передбаченого ст. 125 КК України.
Суд, дослідивши наданні докази, прийшов до висновку про наявність та доведеність вини ОСОБА_7 інкримінованому злочину, що виходить із наступного.
Так, із показань потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що 02.07.2014р. близько 17.00 перебував біля свого будинку, набирав воду. З ОСОБА_5 , якого раніше не знав, виник конфлікт. Після чого, коли підходив до 1-го під`їзду будинку, не очікувано отримав удар в область обличчя, нахилився, але не впав, а потім виявив, що відсутня його барсетка, яка була на ньому. В подальшому, ОСОБА_5 затримали. Також зазначив, що подробиці пам`ятає погано, оскільки в той день вживав алкоголь, погано бачить тощо;
- заявою ОСОБА_6 від 02.07.2014р.;
- протоколом допиту потерпілого від 03.07.2014р., із яких вбачається, що 02.07.2014р. близько 17.00 ОСОБА_6 вийшов із дому до магазину за водою, при ньому перебували баклажка для води та шкіряна чорна барсетка на ремені з грошами, речами, мобільним телефоном тощо. Після купівлі води, спрямував до свого під`їзду будинку, де зупинився біля лавки з метою запалити. Барсетка перебувала на ремені на плечі. В той момент до нього зі спини підійшов чоловік та не очікувано наніс удар кулаком руки в область нижньої щелепи, розбив губу. Відхилившись в бік під`їзду, зробивши декілька шагів до дверей, після чого чоловік зірвав з плеча барсетку, вирвавши кільце, погнувши карабін ременя та побіг за кут будинку. ОСОБА_6 став здоганяти, кричати в слід з вимогою повернути барсетку. Однак догнати не зміг, а потім побачив як за чоловіком побігли молоді люди, а ОСОБА_5 біля супермаркету «АТБ» викинув барсетку та продовжив бігти. В подальшому був затриманий працівниками міліції;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.07.2014р. із фото таблицею до нього, із якого вбачається, що ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка 02.07.2014р. близько 17.00 біля 1-го під`їзду по вул. Блюхера, 21 з застосування насилля заволодів барсеткою;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.07.2014р. із фототаблицею до нього, в ході чого, ОСОБА_6 підтвердив свої показання та показав на механізм спричинення йому тілесних ушкоджень та яким чином, ОСОБА_5 зірвав барсетку з плеча;
- протоколом одночасного допиту від 14.07.2014р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , де останній підтвердив свої показання з приводу скоєного відносно нього злочину;
- протоколом огляду речей від 03.07.2014р. потерпілого;
- поясненнями свідка ОСОБА_8 , який заявив, що є знайомим ОСОБА_5 02.07.2014р. близько до вечора йшов на зустріч з другом, перебував стані алкогольного сп`яніння. Біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , побачив конфлікт між ОСОБА_5 та незнайомим чоловіком, а потім впізнав як ОСОБА_6 , у якого на плечі була сумка чорного кольору. В процесі конфлікту ОСОБА_6 майже впав, тоді молоді чоловіки, яки сиділи за столиком на дворі, стали бігти й розміряти, на що ОСОБА_5 став тікати. Також зазначив, що саме виникло між вказаними особами не бачив, нанесення удару ОСОБА_6 , заволодіння барсеткою також не бачив;
- поясненнями свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що 02.07.2014р. близько вечора, виходив із кафе «Черніговське», побачив ОСОБА_5 з яким-то чоловіком, у якого через плече знаходилась барсетка. Помітив, що між ними виник конфлікт. При цьому, повітавшись з ОСОБА_5 , повернувся до кафе, а вони відішли. Через нетривалий час, побачив, що ОСОБА_5 якись чоловіки затримують;
- поясненнями свідка ОСОБА_10 , який зазначив, що 02.07.2014р. близько вечора знаходився з приятелем в автомобілі біля супермаркету «АТБ», із-за будинку вибігав чоловік, як потім з`ясувалось, ОСОБА_7 , без верхньої одежі з барсеткою, а за ним чоловік похилого віку. На питання, що трапилось, потерпілий відповів «сумку сорвал», тоді вони з приятелем побігли за ОСОБА_5 , який в процесі збросив барсетку, яку, в подальшому, підняв потерпілий, впізнавши як свою, перевіряючи документи та речі. ОСОБА_5 вдалося затримати, а зі слів потерпілого стало відомо, що отримав від ОСОБА_5 удар в обличчя, зірвав барсетку та побіг. Також заявив, що бачив лише одну барсетку, ремінь якої був пошкоджений, на потерпілому вбачалися сліди крови на обличчі;
- поясненнями свідка ОСОБА_11 , який зазначив, що 02.07.2014р. з приятелем ОСОБА_10 перебували біля супермаркету «АТБ» та побачили, як біг чоловік, в руках у якого була чорна барсетка, а його намагався здогнати чоловік похилого віку. На питання,що трапилось, потерпілий сказав, що «украл сумку», на що ОСОБА_11 вирішив здогнати чоловіка й побачив,як останній збросив сумку, а він застосував заходи затримання, надівши наручники, чекаючи працівників міліцію, яку викликав ОСОБА_10 . Також зазначив, що саме подій злочину не бачив, потерпілий впізнав кинуту барсетку як свою, оглядав її, ремінь був пошкоджений;
- оглядом відеозапису камери супермаркету «АТБ», із якої вбачається, що о 16.50.59 02.07.2014р. як з протилежної сторони асфальтового майданчику перед входом від напрямку відеокамери з-за рогу супермаркету вибіг чоловік в джинсах з оголеним торсом, який в лівій руці тримає футболку та сумку, а слідом за ним біжить ще чоловіки. Чоловік, що біжить першим викинув сумку, що була у нього в лівій руці та продовжує бігти вздовж супермаркету. Чоловік, що біг другим наздогнав першого;
- висновком судово-медичної експертизи № 1480-С/14 від 24.07.2014р. із якого вбачається, що у ОСОБА_6 має місця рубець на слизистої оболонці нижньою губи, який є наслідком загоєння забитої рани. Це пошкодження утворилось від ударної дії тупого твердого предмету (їв) і могло бути отримано в строк в межах 1-2 тижня до огляду. За ступенем тяжкості забита рана викликала незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більш 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2. «Б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р. відноситься до легких тілесних ушкоджень;
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 188 від 03.07.2014р. визначено вартість викраденого майна, яка складає 293грн.
Отже, аналізуючи надані обвинуваченням докази, які досліджені в ході судового розгляду, суд вважає доведеним вину ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна ОСОБА_6 (грабіж), поєднаний з насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що мало місця 02.07.2014р. з ознакою повторності та кваліфікує дії за ч.2 ст. 186 КК України.
Доводи обвинуваченого щодо відсутності умислу на викрадення барсетки потерпілого, яка нібито самостійно у ході конфлікту могла впасти, суд вважає безпідставними, непереконливими, такими, що спростовуються встановленими фактами, сумнівів у правдивості пояснень потерпілого, свідків, проведених слідчих дій, висновків експертиз у суду не має, а тому суд розцінює зайняту позицію ОСОБА_5 , як лінію захисту й бажання уникнути відповідальності за скоєння тяжкого злочину.
Посилання обвинуваченого, захисту, на той факт, що в поясненнях потерпілого, свідків мають місця деякі розбіжності в послідовності побачених дій, одягу учасників події тощо, суд вважає, такими, що суттєво не змінюють встановлені факти та обставини скоєного злочину ОСОБА_5 , оскільки не спростовують встановлене судом, а вага і сукупність прямих доказів, дає підстави надійти до висновку про доведеність вини обвинуваченного.
При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, в тому числі за скоєння корисливих злочинів, судимість за які не знято та не погашено у встановлені законом порядку, скоїв інкримінований злочин 02.07.2014р. після скоєння раніше 16.06.2014р. корисливого злочину, передбаченого ч.2 ст. 15. ч.1 ст. 185 КК України, за який засуджено вироком Київського районного суду м. Харкова до 2 місяців арешту, що свідчить про схильність до вчинення кримінальних правопорушень та небажання стати на шлях виправлення.
Суд враховує і те, що обвинувачений характеризується за місцем мешкання негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, і те, що має неповнолітню доньку ОСОБА_12 ,2002 року народження, у скоєному не покаявся.
Суд приймає до уваги і відносить до обставин, що пом`якшують покарання, таке, що ОСОБА_5 страждає тяжкими захворюваннями, такими як хронічний персистуючий гепатит «С», туберкульоз легенів, що вбачається із медичної довідки Харківського СІЗО, довідки обласного клінічного протитуберкульозного диспансеру № 7, і те, що має батька ОСОБА_13 пенсіонера.
У відповідності до правил ст. 69 КК України при наявності декілька обставин, які пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.
Таким чином, суд надійшов до висновку, що при таких обставинах, є об`єктивні підстави для застосування до обвинуваченого правил ст. 69 КК України та призначає покарання нижче від найнижчої межі санкції ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням правил ч.4 ст. 70 КК України, оскільки виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства не є можливим, а покарання з застосуванням ст. 69 КК України буде справедливим і співрозмірним зі скоєним та станом здоров`я.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд не враховує, що на утриманні обвинуваченого перебуває бабуся, яка страждає на відповідні захворювання та неповнолітні діти цивільної дружини, оскільки суду не надані дані про те, що усі перелічені особи проживають разом та перебувають безпосередньо на утриманні ОСОБА_5 .
Цивільний позов не заявлено.
Судових витрат не має.
Долю речових доказів, суд вирішує в порядку положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням правил ст. 69 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до правил ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.07.2014р. призначеним покаранням, остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без зміни.
В строк відбуття покарання зарахувати період перебування під вартою з часу фактичного затримання, тобто з 04.07.2014р.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1