Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
18 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора Бернадської ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000095 за апеляцією скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Зарічненського районного суду Рівненської області від 03 грудня 2014 року.

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народжений та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, з середньою освітою, раніше не судимий,

· засуджений за ч.1 ст.119 КК України на чотири роки обмеження волі.

На підставі п.п. «в», «е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання.

Судом вирішено питання щодо речових доказів.

Як визнав доведеним суд, 26 вересня 2011 року приблизно о 23 год. ОСОБА_6 працюючи єгерем Зарічненської районної організації УТМР, під час охорони мисливських угідь, виявив у лісовому масиві, поблизу с.Радове Зарічненського району факт незаконного полювання невідомою особою. З метою затримання порушника, прибіг до автобусної зупинки вищезазначеного села, де спорядив власну мисливську рушницю марки «ТОЗ-34Р» одним набоєм із дробом та вийшов на зустріч руху мотоцикла. Зупиняючи порушника, ОСОБА_6 тримав в правій руці рушницю. Зупинивши мотоцикл, потерпілий ОСОБА_10 , схопився обома руками за рушницю та став тягти її на себе. Під час перетягування рушниці, ОСОБА_6 з необережності здійснив постріл та влучив у ОСОБА_10 , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального, дробового, сліпого поранення передньої черевної стінки зліва з руйнуванням петель тонкого кишківника та лівої підвздошної вени, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, від яких настала смерть потерпілого.

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі, потерпілий ОСОБА_8 просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалити новий вирок за яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання пов`язане з позбавленням волі. При цьому потерпілий вказує на те, що досудове і судове слідство проведено не повно та однобічно, оскільки не було проведено відтворення обстановки й обставин події з використанням мотоцикла, що унеможливлювало перевірку дійсних обставин зупинки обвинуваченим водія мотоциклу, падіння останнього і можливості залишення слідів крові на мотоциклі. Апелянт стверджує, що проведення зазначеної слідчої дії необхідне з огляду на суперечливість і неправильність показань ОСОБА_6 стосовно конкретних обставин події та механізму спричиненого вогнепального поранення потерпілому під час перетягування рушниці між ними з огляду на висновок експерта, згідно з яким слідів пальців рук на поверхнях рушниці не виявлено та наявності експертного висновку про неможливість здійснення пострілу з наданої на експертизу рушниці без натискання на спусковий гачок. А отже, на думку потерпілого, показання ОСОБА_6 щодо обставин вчиненого злочину не ґрунтується на матеріалах справи. Автор апеляції вказує на наявність у діях ОСОБА_6 непрямого умислу на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, оскільки останній спорядив рушницю патроном саме з метою пострілу, тобто передбачав можливість спричинення вогнепального поранення і бажав діяти саме в такий протиправний спосіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого ОСОБА_8 на підтримання поданої ним апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду залишити без зміни, оскільки такий є законним та обґрунтованим, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, дослідивши доводи викладені в апеляційній скарзі та перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.119 КК України ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку доказах, яким судом дана повна та всебічна оцінка.

Як вбачається з показань обвинуваченого, даних ним у суді першої інстанції, 26 вересня 2011 року, приблизно о 21 год., йому стало відомо, що поблизу села Острівськ ведеться незаконне полювання. Про даний факт він повідомив голову Зарічненського УТМР ( Українське товариство мисливців та рибалок) ОСОБА_11 , який разом з учасниками рейду ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прибули до Острівського лісництва. Вони чули постріли та звук мотоцикла, який рухався в сторону с.Радове. Учасники рейду розділилися на дві групи. З метою затримання порушника, він побіг до автобусної зупинки вказаного населеного пункту, де спорядив одним набоєм власну мисливську рушницю марки «ТОЗ-34Р». Побачивши, що мотоцикл рухається у напрямку зупинки, він вийшов йому на зустріч та піднявши ліву руку догори, наказав невідомому зупинитись, тримаючи в правій руці споряджену рушницю. ОСОБА_10 , який керував мотоциклом, під`їхавши до нього, зупинив мотоцикл, схопив обома руками рушницю, потягнув її на себе. При перетягуванні рушниці відбувся постріл. ОСОБА_10 впав на землю. Він перевернув потерпілого та виявив поранення в живіт. Про те, що сталося він відразу повідомив голову Зарічненського УТМР.

Наведені вище показання ОСОБА_6 підтвердив під час проведення відтворення обстановки та обставин події 6.10.2011 року, де детально розказав та показав, на місці, як та за яких обставин він здійснив постріл з рушниці.( а.с.106-115).

Відмова в подальшому ОСОБА_6 від проведення повторного відтворення обстановки та обставин події не може ставитися йому у провину.

За висновком судово-медичної експертизи виявлені на тілі потерпілого вогнепальні пошкодження заподіяні одночасно внаслідок пострілу з мисливської рушниці ТОЗ-34Р з відстані від 30 до 80 см.. Виникнення даних вогнепальних пошкоджень при обставинах, вказаних ОСОБА_6 при відтворенні обстановки та обставин події 6.10.2011 року не виключається (т.1, а.с.328-323).

Висновок зазначеної експертизи є повним науково обґрунтованим і сумнівів у його достовірності у колегії суддів не викликає, а твердження апелянта про необхідність проведення комплексних судово-медичної та судово-трасологічної експертиз є не обґрунтованими.

Крім того, проведення зазначених експертиз по фотознімках та відеозапису, (як про це просить апелянт) на предмет встановлення механізму виникнення слідів крові на об`єктах з місця події, провести не можливо по причині відсутності науково обгрунтованих методик про що свідчить відповідь комунального закладу

« обласного бюро судово-медичної експертизи Рівненської області. (т.3, а.с.124).

Згідно протоколу огляду місця події від 27 вересня 2011 року вбачається що в ході огляду виявлено дві мисливські рушниці ТОЗ-34Р 12 калібру та ТОЗ-БМ зі слідами бурого кольору, схожими на кров, труп ОСОБА_10 , патронташ з 17 гільзами, мотоцикл, на баку якого виявлені плями бурого кольору, схожими на кров, дві гільзи з кишені ОСОБА_10 , грунт просочений рідиною бурого кольору, схожий на кров (т.1, а.с.9-15).

Відповідно до висновків судово-імунологічних експертиз у змивах із бака мотоцикла, у грунті з речовиною бурого кольору, на рушниці ОСОБА_6 , рушниці ОСОБА_10 та патронташі з гільзами, які були вилучені з місця події, а також на одязі ОСОБА_10 виявлено кров людини, яка може походити від ОСОБА_10 (т.1 а.с.210-212, 219-224, 251-253).

Доводи апелянта про те, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України є необґрунтованими, так як в ході розгляду справи, ні стороною обвинувачення ні потерпілим, не надано жодних доказів про те, що ОСОБА_6 умисно наніс тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_10 ..

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом належним чином дотримано вимог ст.65 КК України та обрано покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Застосування до обвинуваченого Закону про амністію є правильним.

За наведених обставин колегія суддів не знайшла підстав для зміни вироку суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Вирок Зарічненського районного суду Рівненської області від 3 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3