УХВАЛА
Іменем України
21.07.2014 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні винесене в кримінальному провадженні № 0001451, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, слідчим СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 погоджене прокурором прокуратури м. Житомира ОСОБА_4 клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що близько 16-00 год. 24.03.2014 невідома особа зателефонувала менеджеру з продажу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », номеру оператора стільникового зв`язку НОМЕР_1 , яка представилась приватним підприємцем та виявила бажання придбати борошно, продажем якого займається вказане підприємство. Як пояснила невідома особа, номер телефону менеджера вона дізналась із оголошення в мережі Інтернет. Погодивши з менеджером заявку, невідома особа була скерована до юрисконсульта підприємства ОСОБА_5 для узгодження форми розрахунку. Відповідно кошти за 5 т. борошна в сумі 13750 грн. повинні були бути відправлені покупцем на особисту банківську картку ОСОБА_5 за номером № НОМЕР_2 . Десь приблизно через годину до ОСОБА_5 на її мобільний НОМЕР_3 зателефонувала жінка з номера оператора стільникового зв`язку « НОМЕР_4 » і представилась працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 по роботі з клієнтами. Остання повідомила про те, що на картковий рахунок ОСОБА_5 були відправлені кошти в сумі 13750 грн., однак через встановлені ліміти на грошові перекази, вона цих коштів отримати не зможе. В подальшому, вказана жінка попросила підійти ОСОБА_5 до найближчого банкомату, вставити свою картку та ввести пароль, що нібито дасть змогу здійснити операцію по переказу коштів. Вважаючи, що жінка, яка телефонувала є працівником банку, ОСОБА_5 на її прохання виконала вказані дії. В подальшому невідома жінка пояснила ОСОБА_5 , що для отримання всієї суми коштів, з врахуванням «встановлених лімітів», картки ОСОБА_6 було не достатньо. Вона звернулась за допомого до знайомого ОСОБА_7 , який надав їй дані своєї картки № НОМЕР_5 та свій контактний телефон НОМЕР_6 . Вказані дані були передані по телефону жінці, що представилась працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 . Далі остання зателефонувала ОСОБА_8 та представившись працівником банку аналогічно, як у випадку з ОСОБА_5 , попросила підійти до найближчого банкомату, ввівши свою картку підтвердити трансакцію з перерахування коштів для підприємстві ОСОБА_9 . 25.03.2014 вказана жінка ще раз зателефонувала до ОСОБА_5 та попросила ще раз вставивши картку в банкомат, щоб підтвердити трансакцію. Всього в результаті шахрайський дій невстановленої особи з банківських карток ОСОБА_5 та ОСОБА_7 списано коштів на суму 3140 грн. та 15080 грн. відповідно.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що в ході досудового слідства встановлено, що до вчинення злочину причетна особа, яка є абонентом стільникового зв`язку № НОМЕР_1 та № НОМЕР_4 .

Тому просить надати тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться в оператора мобільного зв`язку АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » щодо абонентського номера НОМЕР_7 .

Розгляд клопотання проведено за відсутності особи, у володінні якої перебуває річ, з урахуванням достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза її зміни або знищення.

Заслухавши учасника кримінального провадження, який підтримав клопотання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно положень п. 2,3 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Частиною 6 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Зважаючи на те, що у клопотанні не вказано та слідчим не доведено, кому належить абонентський номер НОМЕР_7 та яким чином його використання пов`язане із вчиненням кримінального правопорушення, тому клопотання слідчого є необґрунтованим та у його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 159, 160, 163-165, 166, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором прокуратури м. Житомира ОСОБА_4 , клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1