Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_5.,

суддів ОСОБА_6., ОСОБА_7,

розглянула 19 червня 2015 року в м. Києві касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_8. на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 08 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 січня 2015 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця с. Єгорівка Прилуцького р-ну Чернігівської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 Чернігівська обл., раніше судимого, останній раз вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 листопада 2014 року за ч. 2 ст. 389, ст. 71 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці 15 днів,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту на строк 4 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом складання призначених покарань, ОСОБА_1 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 листопада 2014 року, ОСОБА_1 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він, 06 листопада 2014 року, о 22 год, за попередньою змовою зі ОСОБА_3, проникнувши до будинку АДРЕСА_2 в селі Переволочна Прилуцького району та погрожуючи застосуванням насильства до потерпілої ОСОБА_4, небезпечним для здоров'я останньої, відкрито викрав грошові кошти на загальну суму 12300 грн.

До того ж, у вересні 2014 року, ОСОБА_1 придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - коноплю, який в подальшому переніс до приміщення свого будинку за адресою: АДРЕСА_3, Прилуцького р-н, де в подальшому просушив, подрібнив та зберігав для власних потреб. Вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб, загальною масою 482,589 г у перерахунку на суху речовину у ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено працівниками міліції.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 08 квітня 2015 року вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить судові рішення відносно ОСОБА_1 змінити з підстав невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого і застосувати положення ст. 69 КК України. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що судами у повній мірі не враховано обставин, які на думку сторони захисту пом'якшують покарання, а саме: мотив вчиненого злочину та роль кожного із співучасників у його вчиненні, відшкодування завданих збитків, щире каяття, сприяння у розкритті злочину та відсутність обтяжуючих обставин.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання захисником порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги

вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій засудженого ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України у касаційній скарзі не оспорюється, а тому суд касаційної інстанції судові рішення в цій частині не переглядає.

Доводи касаційної скарги захисника про суворість призначеного ОСОБА_1 покарання є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначені ОСОБА_1 покарання судом враховано дані які характеризують його особу, який має малолітню дочку, страждає на наркоманію та знаходиться на обліку в наркодиспансері та його посередню характеристику за місцем проживання. Крім того, судом визнано щире каяття засудженого та активне сприяння розкриттю злочину обставинами, які пом'якшують покарання.

Разом з тим, судом також враховано і наявність обставин, які обтяжують покарання, у відповідності до ст. 67 КК України, а саме рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого за умови призначення покарання у виді позбавлення волі на строк наближений до максимальної межі санкції статті Особливої частини КК, якою передбачена кримінальна відповідальність за вчинений ним злочин.

Питання обґрунтованості призначеного покарання було предметом розгляду суду апеляційної інстанції, ухвала якого відповідає вимогам ст. 419 КПК України, є обґрунтованою та вмотивованою.

Враховуючи вищевикладене, підстав вважати призначене засудженому покарання за своїм видом чи розміром явно несправедливим внаслідок суворості та підстав для застосування положень ст.69 КК України, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника, та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_2 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 08 квітня 2015 року щодо ОСОБА_1.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_5