УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО
СУДУ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
лютого 2007 року М.Ужгород

Апеляційний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого -
Дорчинець С.Г., суддів - Лізанця П.М., Животова Г.О.

за
участю прокурора - Сирохман Л.І., адвоката ОСОБА_1., виправданого ОСОБА_2.

розглянув
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією помічника
прокурора Свалявського району, потерпілої ОСОБА_3. на вирок Свалявського
районного суду від 29 листопада 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, мешканця АДРЕСА_1, не судимого виправданого за
відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України..

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він 27
грудня 2004 року близько 14 години знаходячись в кафе «Рівний Плай» в
с.Роднівка Свалявського району в стані алкогольного сп'яніння на грунті раптово
виниклих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень
потерпілому ОСОБА_3. штовхнув його, він впав, при падінні вдарився головою об
металеву трубу отримавши тяжке тілесне ушкодження, що спричинило його смерть.

В апеляції помічник прокурора
порушує питання про скасування

вироку і
направлення справи на новий розгляд з посиланням на

однобічність і неповноту судового слідства, не дано оцінку і аналізу
зібраних

доказів, не наведено
підстав виправдання підсудного,
невідповідність

викладених у вироку висновків суду фактичним обставинам справи.

Справа: 143

Потерпіла
ОСОБА_4. в апеляції також просить вирок скасувати, справу направити на новий
судовий розгляд з посиланням на неповноту судового слідства та необ'єктивного
дослідження зібраних по справі доказів, неналежну їх оцінку, та не вирішення
питання цивільного позову.

Заслухавши
суддю-доповідача, промову прокурора, який підтримав апеляцію, пояснення
виправданого ОСОБА_2 та його захисника про залишення вироку без змін, а
апеляцій без задоволення, перевіривши справу та обговоривши доводи апеляцій,
колегія суддів вважає, що апеляції підлягають до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до
вимог ст. З 23 КПК України вирок суду повинен бути законним і обгрунтованим.

Виправдувальний
вирок постановляється у випадку, коли не встановлено події злочину, коли в
діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі
підсудного у вчиненні злочину.

Висновки суду
про відсутність в діях ОСОБА_2 складу злочину зроблено без достатнього аналізу
сукупності зібраних доказів, фактично ґрунтується тільки на свідченнях
підсудного.

В порушення
вимог ст. 64, 65, 67 КПК України, суд однобічно, неповно оцінив зібрані у
справі докази, не врахував і не дав оцінку тим із них, які мають істотне
значення для вирішення питання повного і об'єктивного розгляду всіх обставин
справи в їх сукупності та питання про кваліфікацію злочину.

Вказані вимоги закону судом не дотримані.

Як вбачається з
матеріалів кримінальної справи та вироку, суд І інстанції, виправдовуючи
ОСОБА_2 послався на те, що підсудній злочину не вчиняв, а докази зібрані
досудовим слідством щодо його винності є суперечливими і дають підставу для
виправдання ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу злочину.

Так,
мотивуючи своє рішення про відсутність в діях ОСОБА_2 складу

злочину,
передбаченого ч.2 ст. 121 КК України суд послався на власні

показання
ОСОБА_2 про невизнання вини та написання явки з повинною під

впливом
психологічного тиску працівників міліції, свідків ОСОБА_5.,

ОСОБА_6.,
ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9.,
ОСОБА_10. та

на
висновки експертиз, зокрема, що ні одна з експертиз не надала чіткої

відповіді
з приводу механізму заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень,

протоколів
очних ставок та відтворення обстановки та обставин події, огляду

місця
події.

Такий висновок
не відповідає фактичним обставинам справи, і суперечить зібраним доказам, яким
суд не дав належної оцінки.

Суд посилаючись,
як на підставу виправдання ОСОБА_2 на обставину, що органом досудового слідства
явку з повинною відібрано від підсудного з застосуванням до нього
психологічного тиску на досудовому слідстві,

не допитав осіб, які відбирали від ОСОБА_2 явку з
повинною не перевірив де він в цей час знаходився, при яких обставинах він
написав явку з повинною.

Крім того, суд не дослідив і не перевірив матеріали -
перевірки прокурором про застосування до ОСОБА_2 недозволених методів, а
послався лише на лист прокуратури, без дослідження матеріалів (а.с.381), чим
допустив неповноту судового слідства.

Не є підставою виправдання ОСОБА_2 посилання суду на
неточність та розбіжності експертного дослідження механізму заподіяння
потерпілому тілесних ушкоджень.

З цього приводу суд не дав належної оцінки висновкам
експертиз, не мотивував чому він їх не бере до уваги і відкидає, в чому вони не
узгоджуються з іншими доказами, не допитав осіб, які проводили експертизи. Як
убачається з висновку комісійної експертизи тілесні ушкодження виявлені у
потерпілого ОСОБА_3. могли виникнути при вільному падінні тіла з висоти
власного росту після надання тілу певного прискорення (поштовху)'з послідуючим
ударом головою об тверде покриття підлоги, але не могли виникнути при падінні
тіла з висоти лавки 45 см. внаслідок опрокидування його на спину (а.с.
178-180).

Всебічно не з'ясовано також в чому полягають суперечності протоколів
відтворення обстановки та обставин події, огляду місця події, очних ставок,
чому дані протоколів суд не бере до уваги і відкидає, в чому виявлена їх
неточність та суперечність.

Виправдовуючи ОСОБА_2 суд послався на його показання, проте у вироку не
мотивував, чому він взяв до уваги одні докази і відкинув інші, без усунення
суперечностей надав перевагу тим доказам, що виправдовують підсудного.

Не повно з'ясовано характер взаємовідносин між підсудним
і

потерпілим та неналежно з'ясовано обставини, що
стосуються події злочину.

Так, з показань свідка ОСОБА_11. на досудовому слідстві
видно, що

підсудний, свідок ОСОБА_9. та потерпілий стояли біля
столика, а коли вона

повернулась з кладовки,
то побачила, що потерпілий лежав на підлозі, а

перед цим потерпілий розлив пиво на стіл і ОСОБА_9.
зробив йому

зауваження. Аналогічні показання в судовому засіданні дав
свідок ОСОБА_12. Ці показання свідків ОСОБА_11., ОСОБА_12. нічим не
спростовані,

у вироку не наведено мотиви, чому їх не взято до уваги і
в чому підлягає їх

суперечність. ;

Не взято до уваги та не спростовано показання свідка ОСОБА_13. про те, що
зі слів підсуднього йому відомо, що між останнім та потерпілим в кафе «Рівний
Плай» виникла суперечка.

Як на дркази
виправдання ОСОБА_2 суд у вироку послався на показання свідків ОСОБА_14.,
ОСОБА_10., ОСОБА_5., ОСОБА_6., однак ці свідки не були очевидцями події.

Крім того, суд в порушення вимог ст.286 КПК України ретельно не перевірив
дані про особу підсудного, зокрема чи притягався він раніше до кримінальної
відповідальності.

З допущенням неповноти судового слідства, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, відповідно до вимог ст.ст.367, 374
КПК України вирок підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий
розгляд.

При новому судовому розгляді слід більш ретельно дослідити матеріали
справи, дати належну оцінку зібраним доказам і в залежності від встановленого
вирішити питання винуватості чи невинуватості ОСОБА_2 у вчиненні злочину.

Керуючись
ст.ст.365, 366 КПК України, апеляційного суду

ухвалив:

Апеляцію помічника прокурора Свалявського району,
потерпілої ОСОБА_3. задовольнити.

Вирок
Свалявського районного суду від 29 листопада 2006 року щодо ОСОБА_2 скасувати,
справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.