Справа № 740/1088/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/7/2015
Категорія - ст. 115 ч. 2 п.п. 6,12 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру за № 0001267 від 10 жовтня 2013 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 та процесуального прокурора у кримінальному провадженні на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 липня 2014 року,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого

- 12.06.2008 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ст.ст. 187 ч. 4, 185 ч. 3, 309 ч. 1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 4, ст. 289 ч. 3, ст. 115 ч. 2 п.п. 6, 12 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лохвици Білогірського району Амурської області Російської Федерації, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, має двох неповнолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , непрацюючого, який проживає по АДРЕСА_2 раніше судимого:

- 21.09.2004 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ст. 289 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання і встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки;

- 02.09.2005 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ст.ст. 185, ч. 1, 27 ч. 5 КК України до 1 року позбавлення волі і на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 4, ст. 289 ч. 3, ст. 115 ч. 2 п.п. 6, 12 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_11

адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_10

представника потерпілої адвоката ОСОБА_12

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_9 визнано винним і призначено покарання за ст. 187 ч. 4 КК України - у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ст. 289 ч. 3 КК України - у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна та за ст. 115 ч. 2 п.п. 6, 12 КК України - у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання ОСОБА_9 призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_6 визнано винним і призначено покарання за ст. 187 ч. 4 КК України - у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ст. 289 ч. 3 КК України - у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна та за ст. 115 ч. 2 п.п. 6, 12 КК України - у вигляді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання ОСОБА_6 призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В строк відбуття покарання зараховано строк затримання та перебування під вартою і початок строку відбуття покарання засудженим обчислюють з 11 жовтня 2013 року.

В задоволення цивільного позову стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 181 027 грн. 45 коп. матеріальної шкоди та 200 000 грн. моральної шкоди, а всього стягнуто з них солідарно 381 027 (триста вісімдесят одну тисячу двадцять сім) грн. 45 коп.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_9 та ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_9 судові витрати за проведення експертиз на користь держави 2965 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять) грн. 05 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати за проведення експертиз на користь держави 2965 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять) грн. 05 коп.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2013 року в період часу з 03 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , знаходячись на автомобільній дорозі між м. Ніжин та с. Перебудова Ніжинського району Чернігівської області, у салоні автомобіля «Audi А-6», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_13 , з метою заволодіння чужим майном напали на потерпілого ОСОБА_13 та з метою заподіяння смерті нанесли останньому колючо - ріжучим предметом по типу ножа два удари в шию та два удари в ліву частину тулубу, після чого перемістили ОСОБА_13 за межі салону автомобіля, а саме на узбіччя вищевказаної ділянки дороги, де завдали щонайменше чотири удари дерев`яною битою по голові та шиї потерпілому, чим спричинили останньому тілесні ушкодження, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_13 помер на місці події внаслідок механічної асфіксії від аспірації рідкої крові.

Також ОСОБА_9 із ОСОБА_6 незаконно заволоділи майном ОСОБА_13 , а саме: шкіряною курткою вартістю 1410 грн., шкіряними черевиками вартістю 385 грн., мобільним телефоном марки «LG Е445» вартістю 865 грн., сім-карткою оператора мобільного зв`язку вартістю 10 грн., ноутбуком марки «Samsung NP300V5A- S05UA» вартістю 2300 грн., автомагнітолою марки «Pioneer DEH Р5800МР», вартістю 295 гривень, автомобільним зарядним пристроєм для мобільних телефонів вартістю 30 грн., футляром із серветкою для сонцезахисних окулярів вартістю 5 грн., а також транспортним засобом - автомобілем марки «Audi А-6» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 93 600 грн., чим завдали останньому матеріальної шкоди на загальну суму 98 900 грн.

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив пом`якшити призначене районним судом покарання. Мотивує свої вимоги тим, що суд ухвалив вирок, що не відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

В доповненнях до апеляційної скарги, які подав обвинувачений ОСОБА_6 , останній вказує про правдивість своїх свідчень в суді першої інстанції, які суд не взяв до уваги. Також вказує, що судом безпідставно не враховано, що ОСОБА_13 наніс йому тілесні ушкодження, вимагав гроші за ремонт автомобіля, пропонував займатися продажем наркотиків, притягувався до адміністративної відповідальності та керував автомобілем у нетверезому стані. Крім цього, ОСОБА_6 вказує, що судом не враховано наявність у нього сім`ї та наявність роботи. Просив скасувати вирок в частині засудження за ст. 115 ч. 2 КК України, а провадження в цій частині закрити.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просила змінити вирок районного суду в частині призначення покарання, а саме, призначити покарання у вигляді 10 років позбавлення волі. Свої вимоги мотивує тим, напад на ОСОБА_13 не був запланований, як на те вказує суд. Також, суд при призначенні покарання не взяв до уваги такі пом`якшуючи обставини, як визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання.

Прокурор в апеляційній скарзі, просив вирок районного суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити покарання ОСОБА_9 у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. ОСОБА_6 призначити покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Виключити з кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст. 187 ч. 4 КК України кваліфікуючу ознаку - вчинення злочину особою, яка раніше вчинила розбій. В решті вирок суду залишити без змін.

Вважає, що призначене судом покарання не в повній мірі відповідає загальним принципам призначення покарання та не є достатнім для їх виправлення. Не в повній мірі врахував те, що вчинені ОСОБА_9 та ОСОБА_6 кримінальні правопорушення є особливо тяжкими та були вчинені у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_9 та ОСОБА_6 раніше судимі за вчинення умисних злочинів, судимості не погашені, офіційно не працювали. Також, прокурор стверджує, що обидва обвинувачені не стали на шлях виправлення, що підтверджується не визнанням вини та зміною показань.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просив вирок районного суду скасувати і провадження по справі відносно ОСОБА_6 закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 п.п. 6, 12 ст. 115 КК України.

Вказує, що під час судового розгляду не здобуто доказів про наявність між обвинуваченими попередньої змови на умисне вбивство. Навпаки, ОСОБА_14 вказав, що вбивство ОСОБА_15 він вчинив сам. Відсутні докази щодо незаконного заволодіння транспортним засобом. Встановлено, що автомобіль під час руху з`їхав у кювет. Потім обвинувачені з потерпілим почали з`ясовувати стосунки. В подальшому автомобіль за допомогою трактора був витягнутий з кювета на проїзну частину дороги. Автомобіль не міг рухатись через механічні пошкодження. В подальшому автомобіль згорів. Крім того, стверджує що в діях ОСОБА_6 відсутній також і розбій із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, оскільки потерпілому ОСОБА_13 була заподіяна смерть, дії кваліфіковані за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК. Ці два види злочинів є взаємовиключними.

Потерпіла ОСОБА_10 також подала апеляційну скаргу в якій просить вирок районного суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити покарання ОСОБА_9 у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. ОСОБА_6 призначити покарання у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Свої вимоги мотивує тим, що вирок районного суду ухвалений з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості та особам обвинувачених в зв`язку з його м`якістю. Наголошує, що кримінальні правопорушення, що їх вчинили обвинувачені є особливо тяжкі, обставини, що пом`якшують покарання відсутні, що обтяжує покарання вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що обвинувачені, які раніше судимі на шлях виправлення не стали та вважає, що призначене покарання має бути більш суворим.

Апеляційна скарга ОСОБА_16 була подана після спливу строку на апеляційне оскарження, тому була повернута скаржнику.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якій заперечував проти її задоволення та наполягав на аргументах, що були наведені в його апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідача по справі, пояснення засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , та їх адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги в інтересах засуджених, просили їх задовольнити, а апеляційні скарги прокурора та потерпілої залишити без задоволення, потерпіла ОСОБА_10 , представник ОСОБА_12 та прокурор наполягали на задоволенні їх апеляційних скарг, призначення обвинуваченим більш суворого покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, за які їх засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку.

Допитаний в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 вину свою визнав частково і показав, що близько 23 години 09 жовтня 2013 року вони разом з ОСОБА_6 повертались з с. Талалаївка в напрямок м. Ніжина і біля них зупинився автомобіль під керуванням ОСОБА_13 , який перебував в нетверезому стані і запропонував їм підвезти до с. Григоро-Іванівка та разом відпочити, на що вони погодилися. Після цього ОСОБА_6 взяв з дому в с. Григоро-Іванівка приставку «Дівіді», яку вони здали в ломбард за 80 грн., а він вдома в м. Ніжині взяв їжу та поклав в пакет ніж. Біля залізничного вокзалу вони розпивали з ОСОБА_13 горілку, а потім за його пропозицією поїхали за м. Ніжин в напрямок с. Крути, але біля 03-00 год. 10 жовтня 2013 року автомобіль занесло в кювет в кукурудзяне поле, через що вони почали сваритися з ОСОБА_13 , який вдарив ОСОБА_6 битою, яка знаходилася у нього у багажнику. Після цього він приставив ніж до горла ОСОБА_13 , від чого у нього пішла кров. Він сів за кермо, а ОСОБА_13 сів на заднє сидіння. Оскільки одяг у нього був скривавлений, то ОСОБА_13 дав йому свої куртку і черевики і він пішов в с. Кунашівка запросити тракториста, щоб витяг з кювета машину. Біля 07 годин ранку 10.10.2013 року тракторист витяг автомобіль з кювета, але він не міг рухатись. Коли вони витягли ОСОБА_15 автомобіля, здалося, зо потерпілий ще живий, тоді він відтягнув метрів 100-150 в кукурудзяне поле, де наніс ОСОБА_13 2-3 удари битою по голові і тулубу. Після цього вони на рейсовому автобусі поїхали до м. Ніжин, де він побачив у ОСОБА_6 ноутбук, програвач з автомобіля. Мобільний телефон знаходився в кишені куртки, яку дав йому ОСОБА_13 .. Домовленості про напад на ОСОБА_13 у них з ОСОБА_6 не було, автомобіль вони не підпалювали і коли він наносив удари ножем ОСОБА_13 . ОСОБА_6 спав на задньому сидінні автомобіля. Коли ОСОБА_13 знаходився на задньому сидінні автомобіля, то йому телефонувала його мати, але він не побажав з нею розмовляти і він заспокоїв матір, що все буде добре. Ноутбук у ОСОБА_6 він помітив в рейсовому автобусі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою не визнав і показав, що вони разом з ОСОБА_13 навчалися в професійно-технічному училищі і коли він їх на автомобілі підвозив за м. Ніжин в напрямок с. Крути, то всі вони були в нетверезому стані і він спав на задньому сидінні і пам`ятає тільки як ОСОБА_13 та ОСОБА_9 штовхались між собою, а коли він їх заспокоював, то отримав удар від ОСОБА_13 і впав. Прийшовши до тями, допоміг ОСОБА_14 винести ОСОБА_15 з автомобіля. Після цього забрав ноутбук і магнітолу.

Потерпіла ОСОБА_10 показала, що близько п`ятої години ранку 10.10.2013 року телефонувала на мобільний телефон свого сина ОСОБА_13 , але їй відповів незнайомий чоловік і повідомив, що паспорт ОСОБА_13 , ключі від автомобіля і телефон знаходяться у нього, так як ОСОБА_13 , з яким вони познайомилися за півгодини до того, спить в нетверезому стані. Повідомив, що вони знаходяться на вул. Космонавтів в м. Ніжині і за автомобілем приїжджати непотрібно, так як він схований. Близько 07 години ранку в цей же день їй надходили смс- повідомлення з телефону ОСОБА_13 з питанням, де вона є. О 10 годині 10.10.2013 року їй стало відомо, що в цей час її син уже був мертвий і знаходився в багажнику автомобіля, а з нею розмовляв ОСОБА_9 . Речі ОСОБА_13 були викрадені, а автомобіль повністю згорів. Заявлений нею цивільний позов про стягнення 181 027 грн. 45 коп. матеріальної шкоди і 200 000 моральної шкоди підтримала повністю.

Відповідно до роздруківки дзвінків із вказаного номеру телефон дійсно надходили смс-повідомлення в проміжок часу з 06.20 до 07.12 годин 10.10.2013 року. (т. 2 а.с.49). Дана обставина свідчить, що обвинувачені намагалися приховати вчинений ними злочин.

Свідок ОСОБА_17 показав, що 10.10.2013 року близько 09 год. 30 хв. під час керування рейсовим автобусом з м. Ніжина до с. Крути за містом він бачив згорівший автомобіль на узбіччі дороги, а на зворотному маршруті до м. Ніжина близько 11 год. 40 хв. до автобусу, яким він керував, сіли два пасажири з ноутбуком і рюкзаком, які доїхали до кінцевої зупинки по вул. Василівська в м. Ніжині. Пізніше він впізнав в них ОСОБА_9 і ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_18 в суді першої інстанції показала, що 10.10.2013 року вона в якості кондуктора маршрутного автобуса проїжджала через переїзд з м. Ніжина до с. Крути, то на зворотному шляху близько 10-11 годин за містом до них в автобус в якості пасажирів сіли як пізніше їй стало відомо ОСОБА_9 і ОСОБА_6 , які мали при собі рюкзак і ноутбук і були дуже забруднені та повідомили їй, що вони їдуть з роботи.

Свідок ОСОБА_19 показала, що працює на залізничному переїзді за с. Крути і 10.10.2013 року о 04 годині ранку почула гул автомобіля, який рухався дуже швидко, а близько 08 години ранку почула удар і побачила чоловіка біля автомобіля та помітила, що в машині почався вогонь.

Свідки ОСОБА_20 і ОСОБА_21 показали, що вони як працівники пожежної частини 10.10.2013 року за викликом виїжджали на пожежу біля залізничного переїзду в с. Кунашівка, де побачили охоплений полум`ям автомобіль, який до цього хвилин 10 палав і через 10 хвилин вони погасили вогонь, але автомобіль повністю був знищений.

Відповідно до акту про пожежу від 10 жовтня 2013 ріжу, яким за Кунашівським переїздом зафіксовано факт знищення легкового автомобіля внаслідок пожежі з моменту її виявлення о 09 год.01 хв. до її ліквідації о 09 год.47 хв. 10 жовтня 2013 року (т.1, а.с.184).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що як спеціаліст він виїжджав на місто пригоди, де горів автомобіль, який був охоплений полум`ям, і він встановив ймовірну причину пожежі як підпал. Автомобіль рухатися самостійно не міг, так як у нього були відвалені колеса.

Протоколом огляду автомобіля від 15.10.2013 року з фототаблицею зафіксовані залишки автомобіля після пожежі, включаючи зовнішній вигляд та вигляд салону автомобіля (т.1, а.с.189- 190);

Свідок ОСОБА_23 показав, що близько 07 години ранку 10.10.2013 року він виводив з сусідкою коней і бачили, що на відстані метрів 25 стояв автомобіль, біля якого знаходився чоловік в жовтій куртці, як він пізніше дізнався - ОСОБА_6 і стукав по дверях автомобіля, а коли хвилин через п`ять вони поверталися додому, то побачили як палав автомобіль. ОСОБА_6 з рюкзаком пішов в бік с. Перебудова.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_24 показав, що близько о 06 год. 30 хв. 10 жовтня 2013 року, коли він рухався на автомобілі до м. Чернігова, його зупинив незнайомий чоловік, яким виявився ОСОБА_9 , і попросив витягнути з кювета автомобіль, на що він відповів, що це можливо зробити за допомогою трактора і відвіз його до знайомого тракториста на вул. Франко в м. Ніжині. Автомобіля він не бачив.

В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_25 показав, що восени 2013 року на початку сьомої години ранку до нього додому прийшов ОСОБА_9 , якого він раніше не знав, і попросив витягнути трактором з кювета автомобіль, який належить його брату, і показував фотознімок автомобіля на мобільному телефоні. Разом з ОСОБА_9 на тракторі вони поїхали на місце пригоди. Автомобіль знаходився на кукурудзяному полі. Біля автомобіля знаходився ще один чоловік, як пізніше йому стало відомо - ОСОБА_6 . Вони перебували в нетверезому стані, голосно включили музику. Скло в автомобілі було тоновано і він не бачив, чи знаходився хтось ще в салоні автомобіля. Автомобіль рухатись не міг, так як був зламаний диск на колесі і потрібно було міняти колесо. На подушці безпеки він бачив кров. На ОСОБА_9 також була кров і він умивався. Вони самостійно чіпляли трос до автомобіля і він витягнув його на узбіччя дороги - метрів на 50 з поля. Він чув як ОСОБА_6 пропонував витягнути з автомобіля магнітолу. Вони казали, що грошей у них немає і пропонували за роботу мобільний телефон, але він відмовився.

Відповідно до протоколу пред`явлення до впізнання за фотознімками, ОСОБА_25 впізнав особу ОСОБА_9 , який восени 2013 року просив його витягнути автомобіль марки «Ауді» із кювету (т.2 а.с.34).

Свідок ОСОБА_26 показала, що ОСОБА_6 є її сином і з нею разом проживає. 09 жовтня 2013 року вона була на роботі в м. Києві, а її чоловік їй розповідав, що ОСОБА_6 ввечері приходив додому і щось виносив - як вона дізналась пізніше, це була дівіді - приставка.

Свідок ОСОБА_27 показав, що перебував в добрих стосунках з ОСОБА_13 і 09 жовтня 2013 року на його прохання вони зустрілися в кафе на залізничному вокзалі, попили каву і розійшлися близько 23 години. Біля 24 години ОСОБА_13 йому телефонував і питав про те, де працює ломбард, щоб здати ноутбук.

В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_28 показала, що працює в кафе на залізничному вокзалі і вранці 09.10.2013 року у неї здійснювали покупки раніше їй незнайомі ОСОБА_9 і ОСОБА_6 . Біля 24 години в цей же день в кафе приходив її знайомий ОСОБА_13 з ОСОБА_9 і ОСОБА_6 . Вони разом розпивали спиртні напої на вулиці, а біля першої години вночі виїхали на автомобілі ОСОБА_13 під його керуванням. Вона зателефонувала йому і попитала про його знайомих, які їй не сподобалися, на що ОСОБА_13 відповів, що познайомився з ними в цей же день, коли запропонував підвезти їх до м. Ніжина, а у них є гроші, вони заправили бензином його автомобіль, пригостили його в кафе і невдовзі він буде їхати додому, так як вранці мав їхати до м. Києва.

Крім того вина обвинувачених підтверджується також іншими доказами по справі, дослідженими в суді першої інстанції.

Згідно з протоколом огляду місця події з фототаблицею від 10 жовтня 2013 року, відповідно до якого зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину, проведено огляд трупа ОСОБА_13 , вилучено сліди та знаряддя кримінального провадження (т.1, а.с.181-183).

Згідно з протоколом огляду місця події від 10 жовтня 2013 року, з якого вбачається, що при огляді було виявлено труп ОСОБА_13 , який одягнений в чорну тканеву куртку, голубі джинси з потертостями, шкарпетки сірого кольору на резинці з надписом NIKE, труси сірого та чорно - бордового кольору (т. 1, а.с. 186-188).

Протоколом додаткового огляду місця події від 11 листопада 2013 року, зафіксовано номер кузова пошкодженого автомобіля та вилучено пожежне сміття з автомобіля (т.1, а.с.191).

Протоколом огляду місця події з фототаблицями та схемою до протоколу огляду місця події від 10 жовтня 2013 року, відповідно до якого виявлено автомобіль Audi, який було спалений на місці події, сліди кочення автомобіля по лівому узбіччю на автодорозі Ніжин - Кунашівка, сліди переїзду та юзу коліс на проїзній частині дороги, сліди з`їзду автомобіля з дороги на праве узбіччя та кювет, сліди руху автомобіля по лівому кювету в напрямку кукурудзяного поля, сліди заїзду автомобіля на полі, місце, де зупинився на полі автомобіль, сліди речовини бурого кольору на рослинах кукурудзи, серветка зі слідами речовини бурого кольору та шматок деревини, обматаної мотузкою, загальний вид трупа ОСОБА_13 , речі в кишені трупа, дерев`яну битку зі слідами речовини бурого кольору, черевик у кюветі праворуч від догори Ніжин - Перебудова (т.1, а.с.192- 212).

Протоколами огляду предметів з фототаблицями від 21 жовтня 2013 року, якими зафіксовано огляд вилученого з місця події черевика, шкіряної куртки, пари черевиків зимового типу, одягу обвинувачених, вилучений одяг трупа ОСОБА_13 , мобільного телефону «LG» (т.1 а.с.229-246, т.2 а.с.1-10).

Протоколами огляду предметів з фототаблицями від 23 жовтня 2013 року, де зафіксовано огляд ноутбука «Самсунг», безпровідної мишки «Logitech», брилка, запальнички та упаковки з-під вологих серветок, рюкзака, зарядного пристрою та магнітоли «Піонер», які були вилучені у обвинувачених (т.2, а.с.11-20).

Протоколами огляду предметів з фототаблицями від 07 листопада 2013 року - кришки бензобаку і запальнички, виявлені в кишені куртки трупа, вилученої у ОСОБА_9 (т.2 а.с.21-25).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 274 від 11 листопада 2013 року з фото та таблицями, згідно якого безпосередньою причиною смерті ОСОБА_13 стала механічна асфіксія, яка могла виникнути як внаслідок перелому кісток основи черепу та кісток носу, так і внаслідок колото-різаного ушкодження шиї, так і від комбінації двох вищеописаних комплексів, як таких, що супроводжуються значною кровотечею та при дослідженні трупа ОСОБА_13 виявлені чисельні пошкодження, зокрема: кровотеча із зовнішнього слухового проходу, обличчя деформовано, сплющене в передньо-задньому напрямку, лінійні рани вздовж стінок носа розійшлися на 0,5 см, обширна гематома навколо ока з крововиливом в склеру, рвано-забійна рана на нижній губі і підборідді, вибитий фрагмент нижньої щелепи з чотирма передніми зубами, вибиті усі зуби на верхній щелепі, починаючи з другого зуба, рани в області шиї, на спині (т.2, а.с.71-82).

Висновком молекулярно-генетичної експертизи № 949 мб від 24 січня 2014 року з таблицями (т.2, а.с.113-119), відповідно до якої генетичні ознаки крові людини і клітин з ядрами на зрізах нігтьових пластин з лівої руки підозрюваного ОСОБА_9 змішані та містять генетичні ознаки зразка крові підозрюваного ОСОБА_29 і генетичні ознаки зразка корові потерпілого ОСОБА_13 (т.2, а.с.122-128).

Під час досудового розслідування був проведений слідчий експеримент від 17 січня 2014 року, під час якого проводився відеозапис на відеокамеру «Соні», в ході якого обвинувачений ОСОБА_29 з точністю та в деталях вказував на місце та розповідав про обставини вчиненого ними вбивства потерпілого (т.2, а.с.129-138).

Висновком медико-криміналістичної експертизи № 95-МК з додатком від 21 листопада 2013 року, згідно якого на куртці ОСОБА_9 відмічаються накладення речовини червоно-бурого кольору, схожою на засохлу кров, у вигляді помарок та накладення засохлої речовини біологічного походження, схожою на речовину мозку (т.2, а.с.148-151).

Оцінивши у сукупності вказані вище докази, місцевий суд обґрунтовано визнав показання потерпілої та допитаних у справі свідків достовірними, при цьому колегія вважає, що доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його адвоката, про те, що вина ОСОБА_30 у розбійному нападі та вбивстві потерпілого ОСОБА_15 не доведена, не є переконливими і суперечать зібраним доказам.

Так, висновком молекулярно-генетичної експертизи № 948 мб від 23 січня 2014 року з таблицями (т.2, а.с.113-119), підтверджено, що генетичні ознаки крові людини і клітин з ядрами на зрізах нігтьових пластин з правої руки підозрюваного ОСОБА_6 змішані та містять генетичні ознаки зразка крові підозрюваного ОСОБА_6 і генетичні ознаки зразка корові потерпілого ОСОБА_13 (т.2, а.с.113-119).

За висновком медико-криміналістичної експертизи № 97-МК від 21 листопада 2013 року з додатком до висновку, згідно якого бризки на нижній частині рюкзака могли утворитися від ударів по закривавленій поверхні (т.2, а.с.139-142).

Висновком судово-імунологічної експертизи № 262 з додатком від 19 листопада 2013 року, яким виявлено антигени А і Н, ймовірно, що антиген А міг походити від крові або поту особи з групою крові А, а такою особою міг бути підозрюваний ОСОБА_6 при наявності у нього зовнішньої кровотечі. Не виключено походження антигену Н від крові особи з групою крові 0 і такою особою міг бути потерпілий ОСОБА_13 (т. 2, а.с. 143-147).

Висновком медико-криміналістичної експертизи № 96-МК з додатком від 21 листопада 2013 року, яким при дослідженні куртки з синтетичної тканини жовтого кольору з декоративними вставками чорного кольору з капюшоном виявлено на капюшоні ділянку забруднення тканини та бризок, які могли утворитися від часточок крові, що відлетіли від удару (ударів) по закривавленій поверхні (т.2, а.с.163-166).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_31 підчас нанесення ударів потерпілому ОСОБА_15 , знаходився у безпосередній близькості до останнього.

За висновком судово-імунологічної експертизи № 303 з додатком від 05 грудня 2013 року, відповідно до якої в слідах на куртці, вилученій у підозрюваного ОСОБА_6 , знайдено кров людини, яка могла походити від потерпілого ОСОБА_13 , а походження крові від підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_6 виключається (т.3, а.с.168-172).

Висновком судово-імунологічної експертизи №261 з додатком від 19 листопада 2013 року, згідно якої в слідах на реглані, футболці, спортивній кофті та штанах, вилучених у підозрюваного ОСОБА_9 , знайдено кров людини, яка могла походити від потерпілого ОСОБА_13 , а походження крові від підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_6 виключається (т.2, а.с.173- 178);

Висновком судово-імунологічної експертизи № 263 з додатком від 04 листопада 2013 року відповідно до якої в слідах на кофті, футболці, штанах, вилучених у підозрюваного ОСОБА_6 , знайдено кров людини, яка могла походити від потерпілого ОСОБА_13 , а походження крові від підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_6 виключається (т.2, а.с.192-197);

Висновком судово-медичної експертизи № 39 від 21 лютого 2014 року, відповідно до якого для виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 необхідно було не менш чотирьох дій твердого тупого предмету, включаючи биту, і колото-різані ушкодження були спричинені не менш як від чотирьох дій, а смерть ОСОБА_13 могла настати 10.10.2013 року в період з трьох до п`яти годин тридцяти хвилин (т.2, а.с.198-210);

Висновком медико-криміналістичної експертизи № 94-МК з додатком від 21 листопада 2013 року, згідно якої на дослідженій куртці від трупа ОСОБА_13 відмічаються сліди накладення речовини червоно-бурого кольору, що зовні схожі на засохлу кров у вигляді патьоків, які могли утворитися внаслідок удару /(ударів) в область голови твердим тупим предметом, можливо дерев`яною битою. На досліджених джинсах відмічаються такі ж накладення у вигляді бризок, які могли виникнути внаслідок удару (ударів) в область голови твердим тупим предметом, можливо дерев`яною битою (т.2, а.с.211-214).

За висновками судово-цитологічних експертиз № 203 та № 204 від 18 грудня 2013 року, з яких вбачається наявність крові на биті, та на фрагментах деревини, вилучених з місця події (т.2, а.с.215- 225);

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 292 від 10 жовтня 2013 року, якою встановлено тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_9 (т.2, а.с.226-228).

Висновком судово-медичної експертизи № 293 від 10 жовтня 2013 року (т.2, а.с.233-235), якою встановлено тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_6 , які могли виникнути внаслідок дії твердих тупих предметів, вони не були небезпечними для життя в момент спричинення та не є характерними для ДТП.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності і те, що можливість добути у справі інші докази вичерпано, колегія суддів приходить до висновку, що саме обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_6 вчинили злочин 10 жовтня 2013 року на автомобільній дорозі між м. Ніжин та с. Перебудова Ніжинського району Чернігівської області.

Про наявність умислу на вчинення розбою, корисливу мету, заволодіння транспортним засобом, вказуєте, те, що обвинувачені під`їхавши на автомобілі потерпілого до м. Ніжина, продовжили з ним спілкування і розпивання спиртних напоїв. ОСОБА_9 з дому взяв продукти та ніж. Після розпивання спиртного біля вокзалу у м. Ніжині, вони поїхали вночі за місто. З`їхавши у кювет, обвинувачені докладали багато зусиль, щоб витягти пошкоджений автомобіль з кукурудзяного поля, навіть коли потерпілий вже був мертвим. Узгодженість дій, направлених на позбавлення життя ОСОБА_15 , свідчить кількість та локалізація нанесених йому тілесних ушкоджень - не менш чотирьох дій твердого тупого предмету, включаючи биту, і колото-різані ушкодження були спричинені не менш як від чотирьох дій, предметом по типу ножа.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_9 місцевим судом, за обставин встановлених під час розгляду справи, правильно кваліфіковані за ст. ст. 115 ч. 2 п.п. 6, 12, 187 ч. 4 та 289 ч. 3 КК України.

Давши оцінку вказаним вище доказам, місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_6 та правильно кваліфікував його дії за ст. 187 ч. 4 КК України, як напад з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_13 , поєднане з насильством небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, за ст. 289 ч. 3 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя потерпілого, та за ст.115 ч. 2 п.п. 6, 12 КК України як умисне вбивство ОСОБА_13 з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В свою чергу твердження адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про відсутність складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 п.п. 6, 12 ст. 115 КК України, є такими, що не заслуговують на увагу, а вказана позиція адвоката розцінюється, як захисна позиція задля уникнення покарання його підзахисним ОСОБА_6 .

Разом з тим, колегія приходить до переконання, що твердження прокурора в своїй апеляційній скарзі стосовно виключення з кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст. 187 ч. 4 КК України кваліфікуючу ознаку вчинення злочину особою, яка раніше вчинила розбій є такими, що заслуговують на увагу.

Так, матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ст. 187 КК України раніше не притягувався, а тому кваліфікуюча ознака в його діях відсутня, а тому підлягає виключенню.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який раніше судимий, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставини, які обтяжують покарання, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який раніше судимий, обставини, що пом`якшують покарання - знаходження на утриманні двох неповнолітніх дітей, обставини, які обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі на те, що покарання не відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості кримінального правопорушення, є такими, що не заслуговують на увагу.

Доводи адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі, що суд при призначенні покарання не взяв до уваги такі пом`якшуючи обставини, як визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, також не знайшли свого підтвердження.

Твердження прокурора та потерпілої ОСОБА_10 в своїх апеляційних скаргах стосовно м`якості призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , є непереконливими.

На переконання колегії, судом першої інстанції в повній мірі враховані всі обставини на які посилаються обвинувачений ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпіла ОСОБА_10 та прокурор в своїх апеляційних скаргах, стосовно виду та міри покарання, про що вказано у вироку.

Тому апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 не підлягають задоволенню.

Разом з тим, колегія приходить до переконання про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора, щодо виключення з кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст. 187 ч. 4 КК України кваліфікуючу ознаку вчинення злочину особою, яка раніше вчинила розбій.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 липня 2014 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Виключити з кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст. 187 ч. 4 КК України кваліфікуючу ознаку вчинення злочину особою, яка раніше вчинила розбій.

В решті вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 липня 2014 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_6 залишити без зміни.

Повний текст ухвали буде проголошений 24.03.2015 року о 14 год.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4