Справа № 152/669/15-к
Провадження1-кп/152/42/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володіївці Барського району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, позапартійного, не депутата,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
законного представника

потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 05 квітня 2015 року біля 21 години будучи в стані алкогольного сп`яніння, в с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області по вул. Миру на спортивному майданчику Пеньківської СЗШ І-ІІІ ступенів умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань вступив в суперечку з неповнолітніми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якої дістав з кишені складаний ніж, оголив лезо і грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю та з мотивів явної неповаги до суспільства почав наносити удари ножем по різних частинах тіла ОСОБА_5 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді непроникаючих колото-різаних ран голови, лівої половини грудної клітки та поперекової ділянки, які відповідно до висновку судово медичного експерта №76 від 09.04.2015 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав частково. Не заперечував факту заподіяння ножем тілесних ушкоджень потерпілому, але при цьому запевняв суд, що ініціатором конфлікту був потерпілий ОСОБА_5 , який першим наніс йому удар рукою в ліве вухо, після чого він дістав з кишені ніж, і у відповідь почав наносити ним удари потерпілому. Запевняв суд, що усвідомив свою протиправну поведінку і готовий понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Суду показав, що 05.04.2015 року біля 21 години разом із своїм знайомим ОСОБА_8 йшли з роботи через спортивний майданчик сільської школи, де зустріли ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , привіталися з ними і пішли на квартиру до ОСОБА_8 . По дорозі вони пили пиво, а у ОСОБА_8 вживали горілку. Пробув він у ОСОБА_8 приблизно 40 хвилин і пішов додому тією ж дорогою. Коли йшов стежкою через майданчик, на ній стояли ті ж два підлітки, один із яких безпричинно штовхнув його в плече, образив нецензурними словами і наніс удар рукою в область вуха. У відповідь він витягнув з кишені складаний ніж, який носить при собі більше року, оголив лезо і наніс ним декілька ударів по різних частинах тіла ОСОБА_5 , одним ударом точно пам`ятає, що попав в бік, куди припали решта ударів не пам`ятає. Після того, як потерпілий відійшов і крикнув своєму товаришу, що його підрізали, він залишив місце події і пішов до себе на квартиру.
Відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України в ході судового розгляду кримінального провадження судом було досліджено всі докази, подані сторонами кримінального провадження. Проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.
Крім часткового признання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , винуватість його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду показав, що 5 квітня 2015 року разом з ОСОБА_7 вони відпочивали на шкільному спортивному майданчику і смажили на вогнищі сосиски. Біля 20 години до них підійшли два невідомих їм чоловіки, одним із яких був обвинувачений ОСОБА_3 , який привітався, розповів, що вони приїхали на заробітки на місцевий елеватор. Після короткої бесіди чоловіки пішли, а вони залишилися на майданчику. Приблизно через 40 хвилин, ОСОБА_3 знову проходив стежкою, яка знаходилась від них на відстані біля 3 4 метрів і покликав до себе. Він підійшов, а ОСОБА_7 залишився сидіти на траві. Коли він підійшов до ОСОБА_3 , то останній став вимагати цигарок, на що він відповів, що не палить. Тоді обвинувачений намагався залізти рукою до кишені його куртки, і при цьому говорив, що він зараз приведе 20 чоловік, які знайдуть у них цигарки, замахнувся на нього, однак він ухилився від удару і у відповідь наніс удар правою рукою в область лівого вуха обвинуваченому. ОСОБА_3 наносив йому удари в голову, в бік, в грудну клітку, ножа в його руках він не бачив, бо було вже темно. У нього запаморочилась голова, з якої текла кров, руки теж були у крові. Він намагався відійти, а ОСОБА_3 в цей час тягнув його за капюшон куртки лівою рукою, а правою наносив удари. ОСОБА_7 захищав його, проте обвинувачений продовжував намагатися наносити удари їм обом, а коли він все ж таки вирвався і відійшов в бік та крикнув ОСОБА_7 , що ОСОБА_3 його підрізав, останній відразу залишив їх і пішов з майданчика.

- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_7 , який крім того показав, що вже вдома виявив, що одяг у нього був порізаний, зокрема штани в районі паху та куртка;

- показаннями законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , яка суду показала, що про те, що сталося увечері 05.04.2015 року її повідомила мати ОСОБА_7 ОСОБА_10 . Вона відразу поїхала до сина, як медичний працівник надала йому першу допомогу, потім приїхав автомобіль "Швидкої допомоги", сина відвезли до Шаргородської ЦРЛ, почистили, позашивали рани, наклали десять швів і госпіталізували у хірургічне відділення. Обвинувачений ОСОБА_3 при зустрічах з ними в міліції жодного разу не вибачився, не відвідав сина у лікарні, а навпаки вів себе зухвало. Під час події ОСОБА_3 ножем пошкодив практично всі речі у яких був одягнутий син, разом з тим претензій майнового характеру до обвинуваченого вони з сином не мають;

- протоколом огляду місця події і фото таблицею до нього (а.п.33 - 36);
- протоколом огляду складаного ножа з рукояткою чорного кольору і фото таблицею до нього (а.п.48 - 50);
- протоколом визнання ножа речовим доказом (а.п.50);
- протоколами огляду одягу потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 і фото таблицями до них (а.п. 36 45);
- протоколом визнання одягу речовими доказами (а.п.45);
- висновком судової трасологічної експертизи (дослідження холодної зброї) №184 Х від 24.04.2015 року відповідно до якої ніж, який добровільно видав ОСОБА_3 холодною зброєю не являється. Даний ніж виготовлений заводським способом, і є складаним ножем різновидом господарсько побутових ножів (а.п.53 - 55);

- висновком судово медичної експертизи №76 від 09.04.2015 року, із якого вбачається, що у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді непроникаючих колото-різаних ран голови, лівої половини грудної клітки та поперекової ділянки, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.п.57 58).

Аналіз перевірених і досліджених в судовому засіданні доказів переконують суд, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень органами досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.4 ст.296 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікованої Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання. Ці обставини суд враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням цих обставин, думки потерпілого, який просив суд призначити обвинуваченому покарання пов`язане з позбавленням волі, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України класифікується як тяжке, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе в умовах застосування до нього покарання у виді позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 переконував суд, що ніж, який він використовував під час хуліганських дій, не був ним заздалегідь заготовленим для вчинення хуліганських дій і нанесення тілесних ушкоджень, а носив він його при собі для власних потреб. Суд не приймає до уваги ці ствердження, оскільки вони спростовуються доказами, добутими під час судового засідання, а саме: конкретними обставинами кримінального правопорушення, показаннями самого обвинуваченого, потерпілого, свідка, експертизою холодної зброї. При цьому суд також враховує роз`яснення, що містяться в п.11 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про хуліганство" №10 від 22.12.2006 р. відповідно до яких, використання при вчиненні хуліганства ножів, які не належать до холодної зброї, інших предметів господарсько-побутового призначення… є підставою для кваліфікації дій винної особи за ч.4 ст.296 КК України не тільки у тих випадках, коли вона заподіює ними тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.
Обвинувачений ОСОБА_3 також стверджував, що умислу на порушення громадського порядку він не мав, а лише захищався від дій потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 . Суд не приймає до уваги ці ствердження, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_7 , які є послідовними, узгоджуються між собою і відповідають матеріалам кримінального провадження, зокрема протоколу огляду місця події і фото таблиці до нього, протоколам огляду одягу потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 і фото таблицям до них, висновку судово медичної експертизи потерпілого. Разом з тим, поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , який переконливих пояснень з приводу його дій відносно значно молодших нього неповнолітніх потерпілого і свідка навести не зміг, суд розцінює як спробу уникнути відповідальності за скоєне.
Цивільні позови по даному кримінальному провадженню не заявлялися.
Речові докази - складаний господарсько - побутовий ніж підлягає знищенню, одяг поверненню потерпілому ОСОБА_5 та свідку ОСОБА_7 .
Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи холодної зброї в сумі 491 грн. 04 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався.

В судових дебатах прокурор ОСОБА_4 просив обрати засудженому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, про те при цьому не навів підстав для його застосування і наявність ризиків, визначених у ч.1 ст.177 КПК України. За вказаних підстав у суда відсутні підстави для обрання запобіжного заходу судом при ухваленні вироку.

Керуючись ст.ст. 368,370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Строк відбування покарання засудженим ОСОБА_3 вираховувати з моменту звернення вироку до виконання.
Речові докази: складаний господарсько - побутовий ніж знищити; штани сірого кольору з наскрізним порізом, куртку синього кольору з капюшоном з пошкодженнями у виді порізів повернути ОСОБА_7 ; футболку червоного кольору з наскрізним отвором з лівої сторони, кофту темно синього кольору з двома наскрізними отворами з лівої сторони, штани темно синього кольору з наскрізним прорізом ззаду, куртку темно синього кольору з наскрізними порізом з лівої сторони, труси чорного кольору з наскрізним прорізом ззаду та плямами бурого кольору повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи холодної зброї в сумі 491,04 грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1