У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Жука В.Г.,

суддів
за участю: прокурора засудженого

Кривенди О.В., Мороза М.А., Микитенка О.П., ОСОБА_1,

розглянула
в судовому засіданні у м. Києві 27 грудня 2007 року кримінальну справу за
касаційними скаргами захисника засудженого ОСОБА_2 - ОСОБА_3, засуджених
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на вирок апеляційного суду Донецької області від 25 травня
2007 року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, уродженця та мешканця
м. Новоазовська Донецької області, судимого 8 вересня 2004 року за ч. 1 ст. 286
КК України на один рік виправних робіт, з відрахуванням 20 % заробітної плати у
доход держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком
на один рік,

- за
п. 1, 2, 3 ст. 27, п. 4, 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України на чотирнадцять років
позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю;

- за ч. 2 ст. 15,
п. 1, 4, 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України на тринадцять років позбавлення волі з
конфіскацією майна, яке є його власністю;

- за п. 1, 2, 3
ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України на десять років позбавлення волі з конфіскацією
майна, яке є його власністю;

- за п. 1, 2, 3
ст. 27, ч. 3 ст. 357 КК України на три місяці арешту.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів,
шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_1 визначено покарання -
чотирнадцять років десять місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є
його власністю, а на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків,
призначено остаточне покарання - п'ятнадцять років позбавлення волі, з
конфіскацією майна, яке є його власністю та позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на один рік;

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, уродженця та мешканця
м. Новоазовська Донецької області, раніше не судимого,

- за
п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на чотирнадцять років позбавлення волі з
конфіскацією майна, яке є його власністю;

- за ч. 2 ст. 15,
п. 1, 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на десять років позбавлення волі з
конфіскацією майна, яке є його власністю;

- за ч. 4 ст. 187
КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його
власністю;

- за ч. 3 ст. 357
КК України на три місяці арешту.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 визначено
остаточне покарання - чотирнадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна,
яке є його власністю;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, уродженця та мешканця
м. Новоазовська Донецької області, раніше не судимого,

- за
п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на чотирнадцять років позбавлення волі з
конфіскацією майна, яке є його власністю;

- за ч. 2 ст. 15,
п. 1, 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на тринадцять років позбавлення волі з
конфіскацією майна, яке є його власністю;

- за ч. 4 ст. 187
КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його
власністю;

- за ч. 3 ст. 357
КК України на три місяці арешту.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_2 визначено
остаточне покарання - чотирнадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна,
яке є його власністю;

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, уродженця та мешканця
м. Новоазовська Донецької області, раніше не судимого,

- за
п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на десять років позбавлення волі з конфіскацією
майна, яке є його власністю;

- за ч. 2 ст. 15,
п. 1, 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на дев'ять років позбавлення волі з
конфіскацією майна, яке є його власністю;

- за ч. 4 ст. 187
КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його
власністю;

- за ч. 3 ст. 357
КК України на три місяці арешту.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 визначено
остаточне покарання - десять років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є
його власністю;

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, уродженця та мешканця
м. Новоазовська Донецької області, раніше не судимого,

- за
п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на тринадцять років позбавлення волі з
конфіскацією майна, яке є його власністю;

- за ч. 2 ст. 15,
п. 1, 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на дванадцять років позбавлення волі з
конфіскацією майна, яке є його власністю;

- за ч. 4 ст. 187
КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його
власністю;

- за ч. 3 ст. 357
КК України на три місяці арешту.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 визначено
остаточне покарання - тринадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна,
яке є його власністю.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_2 солідарно:

- на
користь потерпілого ОСОБА_7 29 348
гривень на відшкодування матеріальної шкоди, 50 000 гривень - моральної шкоди,
та 2 500 гривень - витрат на оплату послуг адвоката;

-
на користь потерпілої ОСОБА_8 5
000 гривень на відшкодування моральної шкоди;

-
на користь потерпілої ОСОБА_9 2
521 гривню на відшкодування матеріальної шкоди, 50 000 гривень - моральної
шкоди та 50 гривень - витрат на оплату послуг адвоката.

Крім того постановлено стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2 солідарно на користь закладу охорони здоров'я 761
гривню на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7

ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_4 визнано винними у вчиненні таких злочинів.

ОСОБА_1, достовірно знаючи про те, що за місцем мешкання
ОСОБА_7, а саме, АДРЕСА_1, є гроші, інші матеріальні цінності та важливі
документи, які зберігаються у металевому сейфі, вирішив вчинити умисне вбивство
ОСОБА_7 та членів його сім'ї з метою заволодіння цими матеріальними цінностями
та документами.

4 листопада 2005 року, усвідомлюючи неможливість
реалізувати свій намір самостійно, ОСОБА_1 зустрівся з раніше йому знайомими
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за місцем мешкання останнього - в будинку
АДРЕСА_2 та запропонував їм вчинити напад на сім'ю ОСОБА_9 з метою заволодіння
майном цієї родини, на що ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 погодились.

За домовленістю з ОСОБА_1 зазначені особи вирішили
вчинити злочин 5 листопада 2005 року, допускаючи можливість умисного вбивства
ОСОБА_7 та членів його сім'ї із застосуванням металевих труб і арматури та
використанням масок і рукавичок.

ОСОБА_1, як організатор і виконавець злочину, повинен був
забезпечити ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 обрізками металевих труб та
арматури, масками та рукавичками, транспортом для прибуття на місце вчинення
злочину, а також слідкувати за навколишньою обстановкою.

Відповідно до розробленого плану ОСОБА_1 підготував всім
учасникам знаряддя злочину - виготовив обрізки металевих труб, арматури,
приготував маски та рукавички.

5 листопада 2005 року після 18-ї години ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, за попередньою змовою між собою, на автомобілі марки
“ГАЗ-53” р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10, який не був обізнаний про намір
засуджених, прибули в село Маркіно Новоазовського району Донецької області,
після чого ОСОБА_1 озброїв співучасників обрізками металевих труб і арматури,
роздав маски та рукавички, які вони вдягли.

Після цього всі п'ятеро засуджених підійшли до будинку
ОСОБА_9.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_2 через паркан проникли
у двір будинку, а ОСОБА_1 залишився неподалік для того, щоб спостерігати за
навколишньою обстановкою.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_2 через вхідні двері
проникли в будинок ОСОБА_9, де, побачили у передпокої на ліжку сплячого
ОСОБА_11.

ОСОБА_4 і ОСОБА_2 напали на ОСОБА_11. та почали завдавати
йому обрізками металевих труб, які були при них, численні удари по голові,
спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, від яких він ІНФОРМАЦІЯ_6
помер у ЦРЛ міста Новоазовська Донецької області.

Тим часом ОСОБА_5 і ОСОБА_6, достовірно знаючи, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вчиняють умисне вбивство ОСОБА_11, зайшли до зали будинку і,
для доведення до кінця єдиного злочинного наміру, направленого на умисне
вбивство двох осіб, напали на ОСОБА_7 і почали обрізками арматури і труби
завдавати йому численні удари по голові до тих пір, доки потерпілий не перестав
подавати ознаки життя, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні
для життя в момент спричинення.

Діючи за раніше розробленим планом, ОСОБА_4 з ОСОБА_2 і
ОСОБА_6 з ОСОБА_5 умисно позбавляли життя відповідно ОСОБА_11 і ОСОБА_7 в присутності близьких
родичів потерпілих, усвідомлюючи, що своїми діями вони спричиняють їм особливі
мучення і страждання, бажаючи настання смерті саме в такий спосіб.

Після вчинення дій, спрямованих на вчинення умисного
вбивства двох осіб, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_2 і ОСОБА_5, застосовуючи
насильство, небезпечне для життя і здоров'я потерпілої ОСОБА_8, яка кричала і
кликала на допомогу, завдали їй обрізком труби і арматури удари по верхній
частині тулуба, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження.

Однак, довести свій злочинний намір на умисне вбивство
двох осіб ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_2 не змогли з незалежних від них
причин, оскільки потерпілому ОСОБА_7 було своєчасно надано медичну допомогу.

Під час вчинення зазначених злочинів ОСОБА_1, відповідно
до раніше розробленого плану, спостерігав за навколишньою обстановкою для
попередження співучасників про можливе їх викриття.

Заволодівши знайденим у будинку металевим сейфом вартістю
400 гривень, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_2, вважаючи, що в сейфі
знаходяться матеріальні цінності й важливі документи, залишили місце вчинення
злочину.

Цього ж вечора, після 20-ї години, ОСОБА_1 і ОСОБА_5
відкрили сейф, в якому знаходилися паспорти громадянина України на ім'я ОСОБА_7
та ОСОБА_11., ощадкнижка Ощадбанку України
на ім'я ОСОБА_7, ощадкнижка Ощадбанку СРСР на ім'я ОСОБА_7, службовий
нагрудний знак ОСОБА_7 як працівника транспортної інспекції, службове
посвідчення працівника транспортної інспекції на ім'я ОСОБА_7, а також
дублікати ключів від автомобіля ВАЗ-2110, що належить ОСОБА_7, золота весільна
обручка вагою 4 грами, вартістю 500 гривень, золота печатка вагою 3 грами,
вартістю 500 гривень, срібний ланцюжок вагою 3 грами, вартістю 100 гривень,
срібний хрестик вагою 2 грами, вартістю 50 гривень, гроші в сумі 4 100 доларів
США, 400 євро, 1 700 гривень, 5 000 російських рублів.

Грошима та іншими матеріальними цінностями, виявленими у
сейфі, на загальну суму 26 837,82 гривень засуджені заволоділи, а
документи та сейф викинули в річку.

У своїй касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 зазначає, що в діях його
підзахисного відсутня кваліфікуюча ознака - вбивство з особливою жорстокістю. У
скарзі йдеться й про те, що у ОСОБА_2 не було умислу на вбивство потерпілих, і
його дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст. 187 КК України. Захисник також
вважає, що суд неправильно розв'язав цивільний позов та призначив ОСОБА_2 надмірно суворе
покарання. Просить вирок апеляційного
суду щодо ОСОБА_2 змінити, кваліфікувати його дії В. за ч. 3 ст. 187 КК
України, пом'якшити покарання, частково задовольнити цивільний позов ОСОБА_9 та
відмовити у задоволенні решти позовів.

Засуджений ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі зазначає, що
його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 121 КК України і просить вирок
апеляційного суду щодо нього скасувати, а справу - направити на новий судовий
розгляд.

У касаційній скарзі засудженого ОСОБА_1 йдеться про
застосування до нього незаконних методів досудового слідства, однобічність і
неповноту досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи. ОСОБА_1 зазначає, що він не причетний до вчинення злочинів,
за які його засуджено, а інші засуджені та свідки його обмовляють. Просить
вирок апеляційного суду щодо нього скасувати, а справу - направити на новий
судовий розгляд.

Вирок щодо ОСОБА_5
та ОСОБА_6 у касаційному порядку не оскаржено та касаційного подання щодо них
не внесено.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення засудженого
ОСОБА_1, який підтримав свою касаційну скаргу, думку прокурора, який просив касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково, а інші
касаційні скарги - залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та
обговоривши викладені у скаргах доводи,
колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з
таких підстав.

З огляду на матеріали справи висновок
суду щодо доведеності винності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у вчиненні
зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи,
підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні
доказами і є обґрунтованим.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_2 хоча й визнали себе винними у
вчиненні злочину частково, підтвердили, що за ініціативою ОСОБА_1, озброївшись
обрізками металевих труб та арматури, одягнувши маски та рукавички, проникли у
будинок ОСОБА_9. ОСОБА_4 зазначав, що він особисто шукав у будинку сейф, проте
не знайшов. ОСОБА_2 твердив, що також шукав сейф, крім того, обрізком труби
завдав удари жінкам, які були у будинку.

Під час досудового слідства ОСОБА_4 в присутності захисника давав детальні показання щодо організації
ОСОБА_1 нападу на сім'ю ОСОБА_9, своєї
участі у вчиненні злочину, зокрема, стверджував, що ОСОБА_2 завдав удару обрізком
труби по голові ОСОБА_11, а він шукав сейф, який потім забрали ОСОБА_1 та ОСОБА_5

ОСОБА_2 під час його допиту як підозрюваного зазначав, що коли він та інші
учасники злочину проникли у будинок ОСОБА_9,
ОСОБА_4 почав бити потерпілого ОСОБА_11. обрізком труби по голові, а сейф, який знайшли у будинку, забрали
ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Про обставини вчинення зазначених у вироку злочинів та механізм спричинення потерпілим тілесних
ушкоджень ОСОБА_4 та ОСОБА_2 детально пояснили та показали у подробицях під час
відтворення обстановки і обставин події за їх участю.

Під час відтворення обстановки і обставин події за участю ОСОБА_1 з річки
Єланчик міста Новоазовська був вилучений металевий сейф, яким засуджені
заволоділи у будинку ОСОБА_9.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 зазначав, що 5 листопада
2005 року, знаходячись удома, він почув
шум у вітальні, схожий на звуки ударів. Потім побачив, як до зали, де він
знаходився, зайшли декілька чоловіків у чорних масках і один із них ударив його
чимось по голові, після чого він втратив свідомість. Із будинку був забраний
металевий сейф з особистими документами, матеріальними цінностями та грошима.

Потерпіла ОСОБА_12 у судовому засіданні також стверджувала, що чула у
вітальні шум, після чого до зали забігли двоє чоловіків у масках з довгими
предметами у руках та почали бити цими предметами по голові ОСОБА_7, а потім
декілька разів ударили і її.

Аналогічні показання дала в судовому засіданні і свідок ОСОБА_9.

За висновком судово-медичної експертизи № 211/144 смерть ОСОБА_11. настала
внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася численними
вдареними ранами волосистої частини голови, багатооскольчатим вдавленим
переломом лівої тім'яно-скроневої кістки з переходом на склепіння черепа,
крововиливами під оболонки мозку, набряком головного мозку.

Згідно з даними висновку судово-медичної експертизи № 162 ОСОБА_7 заподіяні
тяжкі тілесні ушкодження, а саме: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма,
що супроводжувалася вдареними ранами волосистої частини голови, переломом лівої
скроневої кістки з переходом на склепіння черепа, субарахноїдальним крововиливом, переломами 4-го пальця, лівої
кисті та 9-го ребра зліва.

Висновки цих та інших проведених по
справі експертиз належно аргументовані з наукової точки зору, обґрунтовані та
узгоджуються з іншими доказами у справі, а тому суд правильно оцінив їх як
достовірні докази.

Оцінивши
досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов правильного висновку щодо доведеності винності ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у вчиненні зазначених
у вироку злочинів.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_2 правильно кваліфіковані апеляційним судом за
відповідними статтями КК України.

У процесі досудового слідства та при розгляді справи в
суді були встановлені і досліджені всі обставини, з'ясування яких мало істотне
значення для правильного вирішення справи, проведені необхідні експертизи,
встановлена роль кожного із засуджених у вчиненні злочину, належним чином
з'ясовані обставини, що характеризують об'єкт і об'єктивну сторону злочину,
допитані всі особи, показання яких мають істотне значення для справи. Тому
колегія суддів вважає, що доводи скарг про невідповідність висновків суду,
викладених у вироку, фактичним обставинам справи, однобічність та неповноту досудового і
судового слідства є безпідставними.

Суд дійшов правильного висновку про те,
що засуджені ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мали єдиний умисел,
спрямований на позбавлення життя двох
осіб з корисливих мотивів, і кожен із засуджених виконав частину того обсягу
дій , який, на їх думку, був необхідний для реалізації цього умислу.

Тому колегія суддів вважає, що підстав для кваліфікації
дій ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за статтями КК України, які передбачають
відповідальність за менш тяжкі злочини, про що йдеться у касаційних скаргах,
немає.

Не може погодитися колегія суддів і з доводами касаційної
скарги захисника ОСОБА_3 про відсутність у діях ОСОБА_2 такої кваліфікуючої
ознаки як вчинення умисного вбивства з особливою жорстокістю.

Як видно з матеріалів справи, дії, направлені на
позбавлення життя ОСОБА_11. та ОСОБА_7, засуджені вчиняли в присутності близьких
родичів потерпілих, а саме, ОСОБА_9 та ОСОБА_8,
усвідомлюючи, що такими діями завдають їм особливих психічних і
моральних страждань.

При перевірці справи в касаційному порядку не виявлено
даних, які б свідчили про застосування до ОСОБА_1 незаконних методів досудового
слідства, про що йдеться у касаційній скарзі цього засудженого.

Ці доводи ретельно перевірялися апеляційним судом, який
визнав їх необґрунтованими, навівши докладні мотиви прийнятого рішення.

Покарання ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 призначено
відповідно до вимог ст. 65 КК України.

У відповідності з вимогами цивільного і
кримінально-процесуального законодавства вирішені у справи і цивільні позови
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відшкодування їм завданої злочинами шкоди.

Разом із тим, на думку колегії суддів, при кваліфікації
злочинних дій ОСОБА_1 апеляційний суд безпідставно послався на ст. 27 КК
України.

Так, формулюючи у вироку визнане доведеним обвинувачення,
апеляційний суд зазначив, що ОСОБА_1 був організатором і виконавцем вчинених злочинів.
Він зорганізував інших засуджених на
вчинення протиправних дій, заготував знаряддя злочину, прибув на місце події,
озброїв інших учасників, спостерігав за навколишньою обстановкою для
попередження співучасників про можливе їх викриття, заволодів матеріальними
цінностями та документами, що належали потерпілим.

За таких обставин, коли організатор злочину був і
виконавцем, кваліфікувати його дії належить без посилання на ст. 27 КК України.

Крім того, на порушення вимог ст. 93 та 93-1 КПК України
суд стягнув солідарно із ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 витрати
на оплату праці адвокатів та на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від
злочину, хоча повинен був постановити, в якому розмірі ці витрати мають бути
стягнені з кожного із засуджених.

За таких обставин вирок щодо ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та
в порядку ст. 395 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підлягає зміні.

Виходячи з
викладеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах Верховного Суду України, -

у
х в а л и л а:

касаційні скарги засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_1 та захисника засудженого ОСОБА_2 - ОСОБА_3
задовольнити частково.

Вирок апеляційного суду Донецької області від 25 травня 2007 року щодо
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та в порядку ст. 395 КПК України щодо ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 змінити.

Виключити з вироку посилання на ст. 27 КК України при кваліфікації
злочинних дій ОСОБА_1 та вважати його засудженим за сукупністю злочинів,
передбачених п.п. 4,6,12 ч.2 ст. 115; ч.2 ст. 15, п.п. 1,4,6,12 ч.2 ст. 115;
ч.4 ст. 187; ч.3 ст. 357 КК України, на
чотирнадцять років 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, а на
підставі ст. 71 КК України - на п'ятнадцять років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю, з позбавленням права керувати транспортними
засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 по 500 гривень з
кожного на користь потерпілого ОСОБА_7 за надання йому юридичної допомоги
адвокатом.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 по 10 гривень з
кожного на користь потерпілої ОСОБА_9за надання їй юридичної допомоги
адвокатом.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 по 152, 20 гривень
в доход держави в рахунок відшкодування
витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7

У решті вирок щодо ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без зміни.

Судді:

Жук В.Г. Кривенда
О.В. Мороз
М.А.