У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Таран Т.С., Школярова
В.Ф.

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 24 червня 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2005 року, яким його,

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, громадянина України,

раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 368 КК України з застосуванням ст.
69 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки без позбавлення права займати певні посади або
займатися певною діяльністю і без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим
строком 1 рік і покладенням обов'язків не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи
про зміну місця проживання і періодично, не менше одного разу на місяць з'являтися
в ці органи для реєстрації.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Харківської області від
6 червня 2006 року вирок змінено, його резолютивну частину доповнено посиланням
на застосування ст. 76 КК України, виключивши з неї вказівку про обов'язок засудженого
не менше одного разу на місяць з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

ОСОБА_1 визнано судом винним і засуджено за те, що він, працюючи
директором Київського районного центру зайнятості м. Харкова і будучи з 1 серпня
1996 року державним службовцем 11 рангу, тобто, посадовою особою, яка займає відповідальне
становище, після 11 годин ранку 20 листопада
2001 року у своєму службовому кабінеті по вул. Петровського, 6/8 у м. Харкові під
час співбесіди з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за реєстрацію
документів щодо надання ОСОБА_2 статусу
безробітного вимагав хабара у сумі 100 доларів США, якого отримав від ОСОБА_3 у підсобному приміщенні біля свого кабінету 21 листопада
2001 року.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про скасування
постановлених щодо нього судових рішень і закриття справи за відсутністю в його
діях складу злочину, за який його засуджено. Свою вимогу мотивує неповнотою, однобічністю,
необ'єктивністю досудового слідства та судового розгляду, оскільки доказів його
винності у вчиненому злочині не здобуто, дачу хабара було спровоковано, а його засуджено
необґрунтовано.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши
матеріали кримінальної справи та, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав для внесення справи на касаційний розгляд з метою її перегляду.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, підтверджена
сукупністю зібраних у справі, вірно оцінених та обґрунтовано покладених судом в
основу вироку доказів. Як убачається з матеріалів справи, судовий розгляд у ній проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального
закону і таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування
судових рішень, у справі не допущено.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому злочині відповідають фактичним обставинам
справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами, а саме: показаннями свідків
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про обставини
вимагання і отримання засудженим 100 доларів США в якості хабара за прискорене оформлення
ОСОБА_2 документів про статус
безробітного, показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про обставини затримання ОСОБА_1 після отримання хабара, свідка ОСОБА_8 та інших, даними протоколу огляду речових доказів і протоколів
очних ставок між хабародавцями і ОСОБА_1, даними
висновків технічної, криміналістичних експертиз.

Ці та інші наведені у вироку суду докази переконливо свідчать
про те, що ОСОБА_1 вчинив злочин. передбачений ч.2 ст. 368КК України, а доводи
у скарзі про однобічність, неповноту і необ'єктивність дослідження обставин справи
та про те, що дачу йому хабара було спровоковано, є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що слідчими органами й судом
досліджені всі обставини, з'ясування яких могло мати істотне значення для правильного
її вирішення. Проявів упередженості щодо ОСОБА_1, як під
час досудового слідства, так і під час судового розгляду, не виявлено.

Вважати, що судом неправильно застосований кримінальний закон,
чи що призначене ОСОБА_1 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину
і його особі, немає підстав.

Доводи касаційної скарги засудженого аналогічні за змістом
доводам його апеляції, які перевірялись судом апеляційної інстанції і обґрунтовано
визнані безпідставними.

Не вбачаючи передбачених ст. 398 КПК України підстав для скасування
або зміни судових рішень щодо ОСОБА_1 та керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С у д д і:

Присяжнюк Т.І. Таран Т.С. Школяров В.Ф.