справа № 361/9502/13-к
провадження № 1-кс/361/1381/13
У Х В А Л А

10 жовтня 2013 року. м.Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Міхієнкова Т.Л., при секретарі Сюр О.М., з участю захисника ОСОБА_1, розглянувши скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на рішення слідчого СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3, прийнятого у формі постанови від 06.09.2013 року, -

В с т а н о в и в :

08 жовтня 2013 року захисник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою, яку підтримав у судовому засіданні, та обгрунтував наступним чином.

Слідчим відділенням Броварського МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУМВС України в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001214, внесеному до ЄРДР 16.03.2013 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України відносно його підзахисного ОСОБА_2

Про підозру у вчинені вищезазначеного кримінального правопорушення останнього повідомлено 27.08.2013 року.

В ході проведення досудового розслідування 03.09.2013 року скаржник у межах вказаного кримінального провадження звернувся до слідчого з клопотанням, у якому, серед іншого, просив провести слідчі експерименти з участю свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та призначити повторну судово-медичну експертизу з метою встановлення механізму отримання тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_7, оскільки, на його думку, остання не могла отримати тілесні ушкодження при вказаних нею обставинах.

За доводами скаржника, підозрюваний ОСОБА_2 не визнає факту застосування ним фізичного насильства щодо ОСОБА_7 та посилається на показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які є родичами потерпілої ОСОБА_7 і є зацікавленими особами, дали протилежні показання, однак вони є сумнівними, оскільки не відповідають фактичним обставинам тієї події.

Зокрема, вказує захисник, хвіртка домоволодіння сім'ї ОСОБА_10 із-за своєрідності рельєфу поверхні землі під нею відкривається під кутом лише на 40-50 градусів і має висоту приблизно 180 см., а це говорить про те, що вказані свідки: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не могли бачити, що в дійсності відбувалося на подвір"ї сім"ї ОСОБА_10. Але ж останні дали показання про те, що хвіртка була повністю відкрита і вони бачили всі події, які відбувалися на подвір"ї.

Крім того, як зазначає скаржник, досудовим слідством не досліджений сам механізм отримання тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_7

Зокрема: у акті судово-медичного дослідження (обстеження) № 75 від 14.06.2013 зазначено: "Пасивні та активні рухи в лівому плечовому суглобі різко обмежені із-за сильного болю". Однак, за свідченнями очевидців ОСОБА_7 і 15.03.2013, і в наступні дні безперешкодно керує автомобілем, що ставить під сумнів висновки судово-медичного експерта; у цьому ж акті судово-медичний експерт посилається на консультативне заключення ортопеда поліклінічного відділення КОКЛ від 17.05.2013: застаріле пошкодження ротаційної манжетки зліва, полінейропатія. Однак, чи могло бути заподіяне це пошкодження саме 15.03.2013, ортопед не зазначає. У згаданому акті судово-медичний експерт не зазначив механізм пошкодження ротаційної манжети лівого плечового суглобу: від удару в двері (дверну раму) чи завертання руки. Захисник вважає, що не зазначено експертом у акті, від чого (яка причина) розвинулась полінейропатія. Згідно з висновком експерта № 164/75 утворення тілесних ушкоджень за обставин, вказаних потерпілою під час проведення слідчого експерименту, не виключається. Однак, на його думку, експертом у висновку не зазначено, чи вивчався експертом протокол слідчого експерименту, чи досліджувалась ним фототаблиця до протоколу слідчого експерименту. Залишається незрозумілим механізм утворення тілесних ушкоджень ОСОБА_7, оскільки остання під час слідчого експерименту про викручування ОСОБА_10 руки взагалі не згадувала і під час фотофіксації на ці обставини не вказувала.

06.09.2013 слідчий виніс постанову про часткове задоволення клопотання, якою проведення слідчих експериментів та додаткової судово-медичної експертизи відмовив.

На думку скаржника, приймаючи рішення про недоцільність проведення згаданих слідчих дій, слідчий аргументував це тим, що свідки ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не перебували в будинку ОСОБА_10 та не могли бачити конфлікту, однак вказані свідки заявляють про нанесення ніби-то ОСОБА_2 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 на подвір'ї будинку.

Скаржник вказує, що постанову про часткове задоволення заявленого клопотання та копію постанови він отримав 03.10.2013 в канцелярії Броварського МВ, після власного ініціювання здійснення пошуків вказаного документу.

Відсутність печаток та штампів на конверті свідчать про те, що копія постанови та повідомлення на його адресу відправлені не були, а тому він вважає, що ним дотримані строки оскарження прийнятого слідчим рішення, передбачені ч.1 ст. 304 КК України.

На підставі вищевикладеного, скаржник просив скасувати постанову слідчого від 06.09.2013 року та зобов"язати останнього з метою встановлення механізму отримання потерпілою тілесних ушкоджень призначити повторну судово-медичку експертизу та з метою перевірки правдивості показань свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 провести слідчий експеримент за їх участю на місці події.

Слідчий у судове засіданні не з"явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Вислухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга захисника ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки постанова слідчого не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, є недостатньо мотивованою і при прийнятті рішення про відмову у задоволенні клопотань про проведення слідчого експерименту за участю зазначених у клопотання свідків та у проведенні повторної судово-медичної експертизи не прийняті до уваги вимоги ч. 3 ст. 93 КПК України, що призвело до порушення принципу змагальності сторін, передбаченого ст.22 КПК України.

Керуючись ст. ст. 110, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити.

Рішення слідчого СВ Броварського МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУМВС України в Київській області прийнятого у вигляді постанови від 06.09. 2013 року у кримінальному провадженні № 0001214, внесено до ЄРДР 16.03.2013 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, відносно його підзахисного ОСОБА_12 про часткове задоволення клопотання захисника ОСОБА_1 - скасувати для прийняття обґрунтованого процесуального рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Т.Л. Міхієнкова