Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/163/15-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2015 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні має четверо неповнолітніх дітей, не працюючого, не інваліда, не депутата, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
з участю сторін
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

14 лютого 2015 року, об 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, який виник з приводу пошкодження ОСОБА_5 , автомобіля, що належить ОСОБА_3 , в результаті якого останній, діючи умисно та бажаючи настання негативних наслідків, умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, застосовуючи фізичне насильство, лівою рукою стиснутою в кулак наніс один удар по обличчю потерпілого ОСОБА_5 , заподіявши при цьому останньому тілесні ушкодження у вигляді: травматичної ерозії слизової нижньої губи; підвивиху 2-го зуба на нижній щелепі зліва, які відповідно до висновку експерта за № 54 від 22.04.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.125 КК України визнав повністю. Та надав суду показання, підтвердивши те, що він дійсно 14 лютого 2015 року, об 22 годині 00 хвилин, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , де в ході сварки з приводу пошкодження ОСОБА_5 , його автомобіля, лівою рукою стиснутою в кулак наніс один удар по обличчю потерпілого ОСОБА_5 . Вважає, що потерпілий сам винен у тому, що він його вдарив по обличчю, так, як ОСОБА_5 , пошкодив його автомобіль, і після чого останній спровокував сварку та бійку. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання. Жалкує про те, що сталося. Заявлений цивільний позов ОСОБА_5 , в частині стягнення з нього матеріальної шкоди визнає повністю в сумі 749.12 грн., однак зазначає про те, що ним у добровільному порядку, до судового розгляду кримінального провадження сплачено матеріальну шкоду потерпілому. В частині стягнення з нього на користь потерпілого моральної шкоди в сумі 10 000.00 грн., не визнає.
Потерпілий ОСОБА_5 , у судовому засіданні надав показання підтвердивши обставини нанесення йому тілесних ушкодженнь обвинуваченим ОСОБА_3 , 14.02.2015 року, об 22.00 годині, неподалік будинку АДРЕСА_2 . Конфлікт між ним та ОСОБА_3 , виник внаслідок пошкодження автомобіля, який належить ОСОБА_3 . Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд задовольнити його позов до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення у повному обсязі, при цьому надав до матеріалів провадження своє письмове обгрунтування стосовно моральних страждань.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правільне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, суд допитавши обвинуваченого, потерпілого дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке виразилося в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого, а також віктимну поведінку самого потерпілого ОСОБА_5 .
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне повне відшкодування завданого матеріального збитку потерпілому ОСОБА_5 .
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є невеликої тяжкості, по місцю проживання характеризується позитивно, визнав свою винність у судовому засіданні, враховуючи його вік, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей: 1998, 2007, 2011 та 2013 років народження, одна дитина із яких є дитиною-інвалідом за якою ОСОБА_3 , здійснює безпосередній догляд, тимчасово непрацюючий, характер вчиненого кримінального правопорушення, його поведінку при вчиненні кримінального правопорушення та після його вчинення, а також поведінку самого потерпілого ОСОБА_5 , який своїми діями спровокував нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим, думку прокурора та потерпілого щодо застосування до обвинуваченого виду та міри кримінального покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання до ОСОБА_3 , покарання, відповідно до вимог ст.56 та ч.1 ст.125 КК України, у виді громадських робіт в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
У порядку ст.128 КПК України потерпілим ОСОБА_5 , пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, який просить суд стягнути з обвинуваченого на його користь понесену внаслідок протиправних дій обвинуваченого матеріальну шкоду в сумі 749.12 грн., та моральну шкоду в сумі 10 000.00 грн.
Вирішуючи заявлений позов потерпілого, суд вважає, що останній в частині стягнення матеріальної шкоди не підлягає до задоволення, оскільки обвинуваченим ОСОБА_3 , у добровільному порядку, до початку судового розгляду даного кримінального провадження відшкодовано завдану матеріальну шкоду, в сумі 750.00 грн.(фіксальний чек № 8358).
Щодо позовних вимог потерпілого ОСОБА_5 , про стягнення з обвинуваченого завданої моральної (немайнової) шкоди в сумі 10 000.00 грн., заподіяної внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що вирішення вказаних вимог підлягає залишенню без розгляду і поданню потерпілим позову в цій частині у загальному порядку, оскільки заявлені вимоги позивача до відповідача в частині стягнення моральної шкоди не відповідають вимогам ст.ст.119, 121 ЦПК України.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», слідує, що від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, зазначена стаття цього Закону щодо пільг відносно сплати судового збору за подання позовів про відшкодування моральних (немайнових) збитків непередбачає такі пільги, а відтак на позивача у кримінальному провадженні з вимог морального (немайнового) характеру покладається обов`язок сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру.
Потерпілий ОСОБА_5 , у судовому засіданні ствердив про те, що ним небуло сплачено судовий збір із вимог немайнового характеру. Клопотань з приводу надання часу стосовно сплати судового збору у судовому засіданні позивачем не заявлено.
Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом України.
Статтею 60 ЦПК України крім того покладено обов`язок доказування і подання доказів сторонами. Із зазначеної статті слідує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обиралися.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 127-129, 314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст. 50, 51, 56, 65-67, ч.1 ст.125 КК України, ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України та ст.ст.119, 121, 207 ЦПК України, суд
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді 60 (шістдесят) годин громадських робіт.
В задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , в частині стягнення майнової шкоди, в сумі 749 (сімсот сорок дев`ять) грн., 12 коп., відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , в частині стягнення моральної (немайнової) шкоди, в сумі 10 000 (десять тисяч) грн., 00 коп., заподіяної внаслідок злочину залишити без розгляду і роз`яснити, що позивач має право у порядку ч.2 ст.207 ЦПК України пред`явити його повторно в порядку цивільного судочинства.
До набрання вироком суду чинності, обрати засудженому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до органів дізнання, досудового слідства та суду.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1