Справа№1-176/08
міськрайонний суд Волинської області
головуванням судді
секретарі МИРОНЮК
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Ковелі кримінальну справу про обвинувачення :
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженця с.Качин,
Камінь-Каширського району, Волинської обл.., громадянина України , українця,
ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, не судимого, -
у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.164 КК України , суд-
будучи зобов'язаним на підставі рішення Ковельського міського суду Волинської
області від 18.08.2000 року сплачувати в
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження, в розмірі ј частина всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з
15.08.2000 року і до досягнення дитиною повноліття, злісно ухилявся від сплати
аліментів, внаслідок чого за період з 01.02.2007 року по 30.04.2008 рік виникла
заборгованість по виплаті аліментів в
розмірі 3724,32 грн., борг по сплаті аліментів за період з 24.12.2005 р. по 31.01.2007 рік складає
483,02 грн., а всього станом на 01.05.2008 року розмір заборгованості складає
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2
свою вину визнав повністю і суду
показав, що у 2005 році вже притягувався до кримінальної відповідальності за
ухилення від сплати аліментів, заборгованість не сплачував у зв'язку з відмовою
колишньої дружини від стягнення, через відсутність постійного місця роботи і
виконання тимчасових низькооплачуваних робіт не має можливості сплачувати
аліменти на утримання дитини, також не має можливості надавати дитині іншу
матеріальну допомогу, про існування заборгованості знає, попередження виконавчої служби отримував, у центр
зайнятості про пошук роботи не звертався. Просить суворо не карати.
повного визнання вини самими
підсудним, його вина у скоєнні
інкримінованого йому злочині підтверджується зібраними по справі та дослідженими в
судовому засіданні доказами .
потерпіла ОСОБА_1 показала, що починаючи з 15.08.2000 року підсудний
зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання
їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, однак в період з
01.07.2003 року по 31.01.2005 року
аліменти не сплачував, в наслідок чого утворилась заборгованість в сумі 3167,26 грн. і ОСОБА_2 був засуджений вироком Ковельського міськрайонного суду від
23.12.2005 року до обмеження волі
строком на один рік із
звільненням від відбування покарання
на підставі ст.75,76 КК України, борг в добровільному порядку сплачено не було,
однак вона згодом відмовилась від стягнення даної суми. Починаючи з 01.02.2007
року підсудний ніякої допомоги дитині не надає, зловживає спиртними напоями,
звільнився з роботи і не має постійного заробітку.
ОСОБА_4 суду показала, що у добровільному порядку підсудний обов'язки по сплаті аліментів не
виконував, грошової чи іншої матеріальної допомоги дитині не надавав,
звільнився з роботи, не працював, якщо працевлаштовувався, то про місце
роботи державному виконавцю не повідомляв, неодноразово попереджався про кримінальну
відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, однак станом на
01.05.2008 року сума заборгованості становить 4207,34 грн.
Згідно копії виконавчого листа від 18.08.2000
року підсудний зобо'язаний сплачувати аліменти
на утримання ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, в розмірі ј частина всіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 15.08.2000 року і до досягнення дитиною
повноліття.(а.с.6-7).
довідки відділу ДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції
01.05.2008 року складає 4207,34 грн., з яких 483,02 грн. - борг по сплаті
аліментів за період з 24.12.2005 р. по
31.01.2007 рік та 3724,32 грн., борг по сплаті аліментів за період з 24.12.2005 р. по 31.01.2007 рік.( а.с.8)
вбачається з довідки Ковельського міськрайонного центру зайнятості
населення підсудний на обліку в
Ковельському міськрайонному центрі
зайнятості не перебував (а.с. 17)
вбачається з повідомлень ВДВС від 30.05.2007 р., 10.07.2007 р. , 15.10.2007
р.08.05.2008 року ОСОБА_2 повідомлявся про необхідність працевлаштуватись з
метою виплати аліментів.(а.с 11-14).
Суд
повно, всесторонньо, об'єктивно аналізуючи зібрані по справі та досліджені в
ході судового розгляду справи докази, приходить до висновку, що своїми умисними
діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів)
на утримання дитини, ОСОБА_2 вчинив
злочин, передбачений ч.1 ст.164 КК України.
Так ОСОБА_2 будучи зобов'язаним сплачувати аліменти на
утримання неповнолітньої дитини, у добровільному порядку зобов'язання не виконував, грошової чи
іншої матеріальної допомоги дитині не надавав, не працював, заходів для
працевлаштування не приймав, про виконання оплачуваної роботи державного
виконавця не повідомляв, на неодноразові попередження державного виконавця про
наслідки не виконання зобов'язання
належним чином не реагував , в наслідок чого за період за
період з 01.02.2007 року по 30.04.2008 рік виникла заборгованість по виплаті
аліментів в розмірі 3724,32 грн., борг
по сплаті аліментів за період з
24.12.2005 р. по 31.01.2007 рік склала 483,02 грн., а всього станом на
01.05.2008 року утворилась заборгованість в сумі 4207,34 грн., що свідчить про
злісне ухилення від сплати аліментів.
Також в ході судового розгляду
справи підсудному надавалась можливість виплатити заборгованість по сплаті
аліментів, однак, він цього не зробив та ухилявся від явки до суду, що свідчить
про злісне ухилення від сплати
призначенні покарання суд враховує:
- ступень тяжкості вчиненого злочину - вчинений
ОСОБА_2злочин за класифікацією злочинів
відноситься до злочинів невеликої тяжкості ;
- особу винного, який по місцю проживання характеризується як особа схильна
до вживання спиртних напоїв та особа, яка ставиться байдуже до профілактичної
роботи, який не має постійного місця роботи та не приймає заходів для
- відсутність обставин, що пом'якшують покарання і обставин, що обтяжують покарання
враховуючи, що підсудний раніше
притягувався до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів
на утримання дитини, однак на шлях виправлення не встав, приймаючи до уваги
поведінку засудженого під час розгляду справи в суді, суд приходить до
висновку, що перевиховання підсудного можливе
лише за умови його ізоляції від
суспільства і до нього слід застосувати
міру покарання у виді обмеження волі на мінімальний строк.
323, 324 КПК України, суд,-
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, призначивши
покарання у виді обмеження волі
на строк 1 ( один) рік.
До вступу вироку в законну силу
обрати щодо ОСОБА_2 міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду
Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом п'ятнадцяти діб
з моменту його проголошення.

Головуючий
: О.Ф.
Лапін