У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Гриціва М.І., Федченка О.С.

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 27 травня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на постановлені щодо нього судові
рішення.

За вироком Кам'янка-Бузького районного суду Львівської
області від 22 червня 2007 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин
України, в силу ст. 55 КК України (1960 р.) не судимий,

засуджений
за ст. 121 ч.2 КК України на 8 років позбавлення волі.

Суд постановив стягнути з ОСОБА_1. судові витрати за проведення експертизи
в сумі 376 грн. 60 коп.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19 жовтня 2007 року цей
вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1. визнано винуватим у тому, що ІНФОРМАЦІЯ_2року, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння в будинку ОСОБА_2. у с. Полонична Кам'янка-Бузького
району Львівської області, на ґрунті особистих неприязних стосунків, він побив
потерпілого ОСОБА_3., завдаючи йому
удари руками та ногами по різним частинам тіла. В результаті ОСОБА_3були
заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у виді множинних двосторонніх переломів
ребер, травматичних масивних розривів селезінки, печінки, поверхневого розриву
сечового міхура, множинних розривів брижі тонкого кишечнику, що призвело до
розвитку гострої внутрішньої кровотечі та знекровлення організму. Від отриманих
тілесних ушкоджень смерть потерпілого настала на місці події.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1ставить питання про скасування
постановлених щодо нього судових рішень та направлення справи на нове
розслідування, оскільки вважає себе засудженим безпідставно через допущені по
справі неповноту досудового слідства та невідповідність висновків суду першої
інстанції фактичним обставинам справи. Зокрема, засуджений заперечує
спричинення ним потерпілому таких тілесних ушкоджень, що могли спричинити його
смерть. Крім того, ОСОБА_1зазначає, що слідчі дії по справі було проведено без
участі захисника, в суді першої інстанції йому відмовили у задоволенні
клопотання про фіксування судового процесу технічними засобами, а також
позбавили права подати зауваження на протокол судового засідання.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши
викладені у касаційній скарзі ОСОБА_1. доводи, колегія суддів вважає, що ця
скарга задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

Підставами для скасування або зміни судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій, крім постановлених апеляційним судом як судом першої
інстанції, відповідно до положень, зазначених у ч. 1 ст. 398 КПК України,
можуть бути - істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне
застосування кримінального закону, невідповідність призначеного покарання
тяжкості злочину та особі засудженого.

Що стосується застосування кримінального закону, то колегія суддів не
вбачає касаційних підстав вважати неправильною кваліфікацію дій засудженого
ОСОБА_1. за ст. 121 ч.2 КК України.

В результаті перевірки матеріалів справи встановлено, що у своїх показаннях
ОСОБА_1фактично не заперечував, що перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння в
помешканні ОСОБА_2., він дійсно декілька раз ударив потерпілого, але вважав, що
не завдавав ОСОБА_3таких ушкоджень, які б могли спричинити його смерть.

В той же час, свідки ОСОБА_2та ОСОБА_4., які були очевидцями подій, як в
ході досудового слідства, так і в судовому засіданні указували, що коли
засуджений зайшов до ОСОБА_2. і побачив ОСОБА_3., то став обзивати його
злодієм, ображати та бити потерпілого протягом тривалого часу.

При цьому, як обґрунтовано зробив висновок суд першої інстанції, такі
показання свідків мали стабільний і послідовний характер, а також узгоджувались
з іншими дослідженими в судовому засіданні та наведеними у вироку доказами.

Так, зокрема, дані висновку судово-медичної експертизи указують на те, що
виявлені у потерпілого тілесні ушкодження утворились від неодноразової дії
тупих предметів, можливо від множинних ударів руками і ногами, в основному по
грудній клітині та в живіт.

Також обґрунтованим вбачається висновок суду про те, що указані свідки не
могли спричинити потерпілому таких тілесних ушкоджень, як про це стверджував
ОСОБА_1., оскільки по справі було встановлено, що ОСОБА_5. і ОСОБА_4. є
інвалідами і пересуваються за допомогою сторонніх предметів.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо
доведеності винуватості ОСОБА_1. в умисному тяжкому тілесному ушкодженні
ОСОБА_3., що спричинило смерть потерпілого.

Питання призначення засудженому покарання судом першої інстанції було
вирішено у відповідності до вимог ст. 65 КК України. Підстави для його
пом'якшення відсутні.

З приводу посилань засудженого на неповноту досудового слідства, а також
невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, то
їх перевірка до компетенції касаційного суду не відноситься.

Разом з тим, із змісту ухвали апеляційного суду видно, що аналогічного
змісту посилання, в тому числі про те, що тілесні ушкодження потерпілому
завдали ОСОБА_5. з ОСОБА_4 до того, як засуджений прийшов до цього будинку,
перевірялись апеляційним судом і не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з
чим в ухвалі апеляційного суду наведено відповідні мотиви прийнятого рішення.

Безпідставними є посилання засудженого у скарзі на те, що в ході досудового
слідства було порушено його право на захист.

Як свідчать матеріали справи перед першим допитом у якості підозрюваного 27
серпня 2006 року ОСОБА_1висловив бажання давати показання без участі захисника,
що підтверджується долученою до матеріалів справи розпискою. Надалі, з моменту
притягнення його в якості обвинуваченого 04 вересня 2006 року, допити ОСОБА_1.
та всі інші слідчі дії проводились за участю захисника ОСОБА_6., який
здійснював захист засудженого і у суді першої інстанції.

Посилання ОСОБА_1. у скарзі на залишення без задоволення його клопотання
про фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів спростовується
даними протоколу судового засіданні від 24 квітня 2007 року, коли це клопотання
засудженого судом було розглянуто і задоволено, а розгляд справи відкладено для
підготовки технічних засобів. Після цього розгляд справи по суті відбувався при
фіксуванні судового процесу за допомогою технічних засобів, що підтверджується
матеріалами кримінальної справи.

Також суперечать встановленим по справі даним доводи засудженого про те, що
його позбавили права подати свої зауваження на протокол судового засідання.

Як видно із матеріалів справи, після проголошення вироку ОСОБА_1не заявляв
про своє бажання ознайомитись із протоколом судового засідання. Натомість, до
справи долучено заяву засудженого від 26 червня 2007 року про ознайомлення його
із звукозаписом судового процесу. Однак надалі ОСОБА_1від прослуховування
звукозапису відмовився, про що свідчить долучена до справи відповідна письмова
заява засудженого.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які перешкодили чи
могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити
законний, обґрунтований вирок, колегією суддів по справі не виявлено.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1
відмовити.

Судді:

Синявський О.Г. Гриців
М.І. Федченко О.С.