Справа № 1-41/07
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

смт. Любешів 26
червня 2007 року

Любешівський
районний суд Волинської області під головуванням

судді Гладіч
Н.І.,

з участю
секретаря Михалик
Г.В.,

прокурора Купріянчика
В.А.,

потерпілих ОСОБА_1,

ОСОБА_1
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в
залі суду кримінальну
справу про обвинувачення

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителяАДРЕСА_1, громадянина
України, українця, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого,
непрацюючого, раніше не судимого;

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та
жителяАДРЕСА_1, громадянина
України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого,
непрацюючого, не судимого
відповідно до вимог ст. 89 КК України;

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителяАДРЕСА_1, громадянина України, українця,
з професійно-технічною освітою,
неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого;

у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудні
ОСОБА_2, ОСОБА_3. ОСОБА_4, перевбуаючи в стані алкогольного
сп'яніння, за попередньою змовою між
собою, 22 грудня 2006 року біля 18
години в с Підкормілля
Любешівського району з метою заволодіння особистим майном ОСОБА_1, застосували насильство, яке не є небезпечним для здоров'я потерпілих
і яке виразилось в нанесенні легких тілесних ушкодженнях громадянину ОСОБА_1 та
спричинення фізичного болюОСОБА_1,
проникли в житло останніх, де
відкритим способом заволоділи майном потерпілих, а саме: двома телевізорами марки « Горизонт»
та «Славутич», які належали ОСОБА_1
вартістю 500 грн., дорожнім велесипедом
марки « Україна» - вартістю 320 грн.,
курткою - вартістю 150 грн., які
належали ОСОБА_1 В результаті злочинних дій підсудних потерпілим було
заподіянно матеріальну шкоду на загальну суму 970 грн.

Допитані
в судовому засіданні підсудні ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4.вину
визнали, не заперечували, що з метою заволодіння майном ОСОБА_1

22 грудня 2006
року в с Підкормлля Любешівського району, застосували насильство до

потерпілих, проникли до їх будинку, звідки відкритим способом викрали належне їм
майно. Підсудні ОСОБА_3 таОСОБА_4.
вказали, що саме ОСОБА_2 підмовив їх
вчинити даний злочин. У вчиненому розкаюються.

Крім
визнання вини самими підсудними,
винність їх у вчиненні грабежу,
поєднаному з насильством,
вчиненому за попередньою змовою групою осіб з проникненням у житло
потерпілих доведена доказами, зібраними
як під час досудового слідства, так і в
суді, які є належними та
допустимими, не оспорюються підсудними і
які суд покладає в основу обвинувачення підсудних.

Показаннями
потерпілого ОСОБА_1 який ствердив, що 22
грудня 2006 року близько 18 години до них на подвір'я прийшли підсудні, де ОСОБА_2 наніс йому удари кулаком в
обличчя, по голові, по тілу,
потім наказав ОСОБА_4
та ОСОБА_3виносити з будинку майно,
пізніше стало відомо, що підсудні
викрали велосипед та куртку, які належали батькові, крім того викрали два телевізори.

Показаннями
потерпілого ОСОБА_1 який ствердив, що 22
грудня 2006 року до нього на подвір'я прийшли підсудні, які побили його сина ОСОБА_1,
та, зайшовши в
хату, викрали два телевізори, велесипедта
куртку.

З
висновка експерта № 33 від 25.01.2007 року вбачається, що в ОСОБА_1 було виявлено слідуючі тілесні
ушкодження: крововиливи в ділянці голови і правої китиці, які виникли від дії тупих твердих
предметів, за ступенем тяжкості кожне
окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Покликання
підсудного ОСОБА_2 на ту обставину, що
причиною заволодіння майном потерпілих стало викрадення у нього потерпілим
ОСОБА_1паспорта та зароблених грошей не заслуговує на увагу суду, оскільки під час судового слідства факт
викрадення потерпілим ОСОБА_1майна підсудного не знайшов підствердження.

Таким
чином, на підставі об'єктивного аналізу
сукупності зібраних по справі доказів,
суд приходить до переконання про доведеність вини підсудних у вчинені
грабежу.

Дії
підсудних слід кваліфікувати за ч.3 ст.
186 КК України, як відкрите викрадення
чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров'я
потерпілих, вчинене за попередньою
змовою групою осіб шляхом проникнення в житло.

Призначаючи
покарання, суд враховує характер та
ступінь суспільної небезпечності вчиненого підсудними злочину, обставини вчиненого злочину та роль кожного з
підсудних, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Помякшуючими
покарання обставинами суд вважає щире каяття,
сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданої шкоди.

Обтяжуючою
покарання підсудних обставиною суд вважає скоєння ними злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Крім
того, суд враховує дані про особи
підсудних, які по місцю проживання
характеризуються задовільно, зважає на
думку потерпілих, які на суворості
покарання не наполягають, і вважає, що виправлення та перевиховання підсудних
можливе без ізоляції їх від суспільства,
а тому покарання слід призначити в межах санкції статті, за якою вони притягується до відповідальності
у вигляді позбавлення волі, підсудному
ОСОБА_2більш суворіше покарання, із застосуванням
вимог ст. ст.
75, 76 КК України.

Речові докази -
повернути власникам.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст. 186 КК
України, призначивши покарання у виді
позбавлення волі на строк п'ять років.

На
підставі ст. ст. 75,
76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування
покарання, якщо він протягом трьох років
не вчинить нового

2

злочину та виконає покладені на нього обов'язки: повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу на час вступу вироку в законну силу залишити засудженому
попередню - підписку про невиїзд.

ОСОБА_3
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст. 186 КК
України, призначивши покарання у виді
позбавлення волі на строк чотири роки.

На
підставі ст. ст. 75,
76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування
покарання, якщо він протягом двох років
шести місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього
обов'язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи та навчання;
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу на час вступу вироку в законну силу залишити засудженому
попередню - підписку про невиїзд.

ОСОБА_4 визнати винним
у вчиненні злочину, передбаченого
ч.3 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі
на строк чотири роки.

На
підставі ст. ст. 75,
76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом двох років шести місяців не
вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки: повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу на час вступу вироку в законну силу залишити засудженому
попередню - підписку про невиїзд.

Речові
докази: телевізор марки « Горизонт» повернути потерпілому ОСОБА_1, куртку камуфляжну - ОСОБА_1.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через
Любешівський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: (підпис) Н. І. Гладіч

Оригіналу
відповідає:

Суддя
Любешівського

районного суду Гладіч