Справа № 583/150/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" січня 2015 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка кримінальне провадження № 1-кп/583/27/15, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 29 грудня 2014 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 26.04.2014 року, старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, суд

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив :

Обвинувачений ОСОБА_3 на підставі Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» 26 квітня 2014 року призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та цього ж дня направлений для проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 09 від 26 квітня 2014 року солдат ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , на всі види забезпечення та призначений на посаду старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_3 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_3 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 304 від 16.10.2014 солдата ОСОБА_3 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, та направлено до військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) для подальшого проходження військової служби. Таким чином останній, відповідно до припису вих. № 1882 від 16.10.2014, повинен був з`явитися до військової частини польова пошта НОМЕР_2 19 жовтня 2014 року.

Однак, 19 жовтня 2014 року солдат ОСОБА_3 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, маючи об`єктивні причини для проходження військової служби, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, при переведенні з військової частини польова пошта НОМЕР_1 до нового місця несення військової служби, у розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 не з`явився, обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби.

У подальшому, 12 січня 2015 року ОСОБА_3 самостійно та добровільно з`явився зі зізнанням до військової прокуратури Сумського гарнізону, щиро покаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Таким чином, старший стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в період з 19 жовтня 2014 року по 12 січня 2015 року, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, при переведенні з військової частини польова пошта НОМЕР_1 до нового місця несення військової служби, до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) не з`явився, обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби.

Органом досудового розслідування такі дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбоцем.

Ухвалою від 21.01.2015 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

26.01.2015 року в підготовчому судовому засіданні суду сторонами надана письмова угода про визнання винуватості, укладена 22 січня 2015 року між прокурором військової прокуратури Сумського гарнізону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 згідно з якою ОСОБА_3 без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчинені ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, а саме в тому, що він в період з 19 жовтня 2014 року по 12 січня 2015 року, при переведенні з військової частини польова пошта НОМЕР_1 до нового місця несення військової служби до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) не з`явився, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується вперше, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину. Враховуючи наявність цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який позитивно характеризується за місцем служби, виконував обов`язки військової служби в зоні проведення антитерористичної операції, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, прокурор та обвинувачений дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 407 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин у виді арешту строком 3 місяці. Відповідно до ч. 2 ст. 60 КК України відбування арешту здійснювати на гауптвахті.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості судом, та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та просила затвердити зазначену угоду.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого як особу, дослідивши угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, приходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Охтирському міськрайонному суду Сумської області відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 469 ч. 4 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд погоджується з кваліфікацією діянь ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем.

Даний злочин віднесенийзгідно з вимогами ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості. При цьому є злочином, внаслідок якого, шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором є добровільним.

Зміст та порядок укладення угоди відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена з застосуванням вимог ст. 69 КК України не суперечить інтересам суспільства.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 січня 2015 року між прокурором військової прокуратури Сумського гарнізону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000061 від 22 січня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 407 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді арешту строком 3 (три) місяці.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КК України відбування арешту здійснювати на гауптвахті.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з часу фактичного його поміщення на гауптвахту.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1