11-кп/775/197/2015(м)
221/176/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у м.Маріуполі кримінальне провадження №0000584 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на вирок Волноваського районного суду Донецької області від 04 березня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ближнє Волноваського району Донецької області, громадянина України, не працюючого, судимого: 22 серпня 2005 року Волноваським районним судом Донецької області за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 3 червня 2008 року умовно достроково на 2 місяці 26 днів; 24 грудня 2009 року Волноваським районним судом Донецької області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.1 ст.152 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 10 вересня 2012 року умовно- достроково на 1 рік 7 місяців 22 дні, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.152 КК України до п`яти років позбавлення волі, за ч.2 ст.153 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст.ст.70,71 КК України визначено остаточне покарання у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі.

Вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_6 засуджено за те, що він 21 березня 2013 року, близько 01.00 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в гостях у ОСОБА_7 , 1984 року народження, по АДРЕСА_3 , умисно, повторно, застосувавши грубу фізичну силу і придушуючи опір, обхопив своїми двома руками ОСОБА_7 , затягнув її в зал, після чого, поваливши її на диван на спину, завдав їй декілька ударів в область обличчя, і, користуючись фізичною перевагою і не реагуючи на прохання останньої про припинення ним противоправного діяння, застосувавши фізичне насильство, скоїв з ОСОБА_7 без її згоди статеві зносини у природній формі. Потім ОСОБА_7 з метою припинення насильницького статевого акту попросилася у ОСОБА_6 у туалет, де думала зачинитися від останнього та викликати допомогу. Але ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, пішов у туалет разом з ОСОБА_7 , де застосувавши фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні декілька ударів в обличчя і не реагуючи на прохання останньої про припинення ним противоправного діяння, скоїв з ОСОБА_7 без її згоди статеві зносини у природній формі.

Крім того, після насильницького задоволення своєї пристрасті природнім способом в ОСОБА_6 виник умисел на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприроднім способом. Реалізовуючи свій злочинний умисел, 21 березня 2013 року, приблизно о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 під час насильницького задоволення статевої пристрасті природним способом з ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння у туалеті, завдав останній декілька ударів в область обличчя, і, користуючись фізичною перевагою, придушуючи її опір, застосувавши грубу фізичну силу, діючи навмисно, скоїв без згоди ОСОБА_7 задоволення статевої пристрасті неприродним способом.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , не оспорюючи висновків суду щодо встановлених судом фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його винуватості, просить вирок суду скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, направивши кримінальне провадження до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вирок є незаконним у зв`язку з тим, що суд при постановленні вироку припустився недопустимої натуралізації при викладенні обставин вчинення статевих злочинів щодо потерпілої, що грубо порушує її права, принижує її гідність та унеможливлює публічне оголошення цього вироку.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.152, ч.2 ст.153 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку у вироку, суд обґрунтовано визнав винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.152, ч.2 ст.153 КК України, та відповідно кваліфікував дії останнього.

А тому висновки суду щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого і правильності кваліфікації його дій, які не оскаржуються в апеляційній скарзі, згідно до ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Згідно до вимог ст.ст.91,374 КПК України, подія кримінального правопорушення (час місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення) є предметом обов`язкового доказування в кримінальному провадженні, та у разі визнання особи винуватою, зазначенню у мотивувальній частині вироку з врахуванням певних особливостей самого кримінального правопорушення. В даному випадку є недопустимою натуралізація опису обставин вчиненого злочину, що унеможливлює публічне оголошення вироку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом було ретельно дотримано зазначених вимог кримінального процесуального закону, в тому числі ст.27 КПК України щодо здійснення провадження у закритому судовому засіданні та дотримання прав потерпілої.

Викладене у вироку суть обвинувачення, визнане судом доведеним, не містить натуралізації, відповідає вимогам закону, правовим позиціям, викладеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №5 «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи», та загальним мовним принципам та правилам діловодства для офіційних документів. Головуючим під час судового розгляду також виконано вимоги закону щодо змісту і форми запитань до обвинуваченого та потерпілої, а також виступів учасників розгляду справи в судових дебатах для того, щоб не принижувалася честь і гідність потерпілої, що підтверджуються змістом носія технічної інформації.

Якщо судовий розгляд відбувався у закритому судовому засіданні, судове рішення проголошується прилюдно з пропуском інформації, для дослідження якої проводилося закрите судове засідання та яка на момент проголошення судового рішення підлягає подальшому захисту від розголошення (ст.27 КПК), що унеможливлює порушення прав потерпілої, на які посилається апелянт.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника не можна визнати слушними.

Покарання ОСОБА_6 призначене з додержанням вимог ст.ст.50,65 КК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування вироку, у провадженні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Волноваського районного суду Донецької області від 04 березня 2015 року, яким відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_6 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області