В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2012 Справа №1915/4226/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

при секретарі Сеник В.Г.

з участю прокурора Гавіловського Ю.В.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, працюючого майстром дільниці ТзОВ «Олбрізсервіс», жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше несудимого,

- за ч.2 ст.271 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2, працюючи з 05 травня 2010 року на посаді майстра дільниці ТОВ «Олбрізсервіс» та виконуючи організаційно-розпорядчі функції, будучи в силу цього службовою особою, всупереч вимог ст.13 Закону України «Про охорону праці», п.4.13 - Посадової інструкції майстра дільниці, п.п. 4.2.2., 4.1.4 «Правил безпечної роботи з інструментами та пристроями», внаслідок неналежного виконання своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, 29 листопада 2011 року, перебуваючи на території ТОВ «Олбрізсервіс», що по вул.Спартака, 3 у смт.Гусятин Тернопільської області, не провів заходів щодо виконання ОСОБА_1 правил охорони праці, техніки безпеки, технічної експлуатації устаткування та інструмента (не встановив огородження захисного патрона верстата та блокіровку, яка автоматично вимикає верстат під час відкривання), а також не забезпечив належного контролю за їх дотриманням, внаслідок чого ОСОБА_1 перед виконанням робіт по обробці металевих деталей, вставив ключ в патрон верстата, щоб дотиснути деталь, та забувши про даний ключ, увімкнув верстат, внаслідок чого від ключа, який викинуло із патрона верстата та влучив йому в голову отримав відкриту проникаючу черепно-мозкову травму у вигляді синця та рани (у центрі цього синця) лівої половини лобної ділянки голови, вдавленого (зі зміщенням кісткових осколків в порожнину черепа) перелому лівої половини лобної кістки з частковим руйнуванням речовини лобної частки лівої півкулі головного мозку, ушкодженням його оболонок в ділянці перелому та крововиливом у лівий боковий шлуночок, які належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний як підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.271 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та в судовому засіданні показав, що він працює майстром дільниці ТОВ «Олбрізсервіс» з 2010 року по даний час. В його посадові обов'язки входить організація виробництва, контроль за додержанням працівниками правил з охорони праці та інше. Так, 29 листопада 2011 року він прийшов на роботу на товариство близько 08 год. та до 09 год. проводив організацію роботи товариства на його дільниці та перевірку робочих місць. Коли він йшов на виробничу нараду, то підійшов до учня-токаря ОСОБА_1 і перевірив його робоче місце. В цей час біля нього знаходився токар ОСОБА_3 наставник потерпілого, який переналаштовував верстат ОСОБА_1 на роботу з іншим видом деталей. Тоді до нього звернувся інший токар і він разом з ОСОБА_3 повернулись до нього, а через декілька хвилин почули удар і побачили, що захисний щит, який розташований між верстатами, зарухався, після чого вони з ОСОБА_3 побачили, що ОСОБА_1 лежить на підлозі біля верстата без свідомості, а з його голови тече кров. Підбігши до ОСОБА_1 він разом з ОСОБА_3 почали надавати йому першу медичну допомогу, а працівник «Олбрізсервіс» ОСОБА_4 викликав швидку медичну допомогу та повідомив про нещасний випадок. Пізніше він дізнався, що ОСОБА_1 вставив ключ в патрон верстата, щоб дотиснути деталь і забувши про вставлений ключ, увімкнув верстат, через що з верстата викинуло вказаний ключ, який і влучив ОСОБА_1 у голову.

Підсудний ОСОБА_2, визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.271 КК України, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового слідства доказами, що її підтверджують, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, зясувавши думку учасників процесу щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.299 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши при цьому, чи правильно розуміють підсудний та інші учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст.271 КК України, як порушення вимог законодавства про охорону праці, що спричинило тяжкі наслідки.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2, суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до необережних тяжких злочинів, фактичні обставини справи, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, а також думку потерпілого, який просив його суворо не карати, оскільки завдана злочином шкода йому повністю відшкодована і будь-яких претензій до підсудного він не має та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що помякшують покарання, суд відносить повне визнання підсудним вини, щире каяття, а тому вважає, що підсудному слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді виправних робіт.

Враховуючи особу підсудного, необережний характер вчиненого злочину, позитивні характеристики ОСОБА_2, думку потерпілого, суд приходить до висновку про можливість не призначати підсудному додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

При цьому до вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_2 у вигляді підписки про невиїзд необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.271 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців виправних робіт з відрахуванням 15% із суми заробітку в доход держави без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Раніше обраний ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_6