справа № 482/1/15-к В И Р О К
Іменем України
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
13.09.2012 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19.02.2014 року скасовано звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням і його направлено до КВУ для відбування покарання призначеного вироком Центрального районного суду м. Миколаєва Миколаївської області у виді 4 років позбавлення волі;
2) 23.01.2015 року Новоодеським районним судом Миколаївської області за ст.ст. 185ч.2, 185ч.3, 263 ч.2,309ч.1, 70ч.1, 71 КК України до 5 років позбавлення волі з відбуванням покарання в КВУ. Перебуває під вартою з 22.01.2015 року на підставі ухвали слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22.01.2015 року, про обвинувачення у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3, 304ч.1 КК України.
У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор прокуратури Новоодеського району ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 .
Потерпілими у кримінальному провадженні являються ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які на судовий розгляд справи не з`явилися, подавши суду письмові заяви про розгляд даної справи у їх відсутність.
СУД, В С Т А Н О В И В і ВВАЖАЄ ДОВЕДЕННИМ, ЩО :
Наприкінці серпня 2013 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, раніше судимий за скоєння корисливого злочину ОСОБА_3 в період відбування призначеного вироком суду покарання з випробуванням, спільно з ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 , справа у відношенні яких вже розглянута в суді з винесенням вироку, знаходились на території СТ «Авіатор», що розташоване поблизу с. Баловне, Новоодеського району, Миколаївської області.
Знаходячись у вказаному місці, у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, він вступив в злочину змову з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на вчинення цього таємного викрадення чужого майна.
Заручившись згодою ОСОБА_9 та неповнолітнього ОСОБА_10 на таємне викрадення чужого майна, діючи спільно, за попередньою змовою між собою, ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , неповнолітній ОСОБА_10 , шляхом пошкодження дверної решітки на другому поверсі дачного будинку, що розташований по АДРЕСА_2 та належить мешканцю м. Миколаїв - ОСОБА_6 , проникли до вказаного дачного будинку, звідки таємно викрали майно потерпілого, а саме: чоловічу кепку білого кольору з надписом «Adidas», вартістю 30 грн., три декоративні японські мечі, вартістю 100 грн. кожен, на загальну суму 300 грн., багатофункціональний настільний електронний годинник, вартістю 20 грн., 20 декоративних магнітів на холодильник, кожен вартістю 5 грн., на загальну суму 100 грн., дві дерев`яні попільнички, кожна вартістю 20 грн., на загальну суму 40 грн., кальян, вартістю 140 грн., кросівки чоловічі чорного кольору з надписом «Adidas», 43 розміру, вартістю 120 грн., багатофункціональний годинник, вартістю 55 грн., три декоративні футбольні м`ячі, кожен вартістю 50 грн., на загальну суму 150 грн., підзорну трубу, вартістю 100 грн., мобільний телефон «Nokia Н-2000», вартістю 790 грн., без з сім карти, два зарядних пристрої до мобільного телефону марки «Нокіа», кожний вартістю 20 грн., на загальну суму 40 грн., настільний електричний вентилятор, вартістю 90 грн., електричний чайник, вартістю 90 грн., брилок для ключів, вартістю 1,50 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 2066,50 гривень.
Також, на початку жовтня 2013 року, точної дати в ході досудового розслідування встановити не представилося за можливе, близько 21 години, ОСОБА_9 , неповнолітній ОСОБА_10 та раніше судимий ОСОБА_3 , перебували на АДРЕСА_1 .
Знаходячись у вказаному місці, у ОСОБА_9 виник умисел на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, він, з цією метою, вступив у злочину змову з неповнолітнім ОСОБА_10 та ОСОБА_3 .
Діючи спільно та за попередньою змовою між собою, ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , неповнолітній ОСОБА_10 , з метою викрадення чужого майна, шляхом пошкодження віконного скла, проникли до будинку ОСОБА_5 , що розташований в АДРЕСА_3 .
Перебуваючи в будинку, вказані особи там заволоділи і таємно викрали майно потерпілого, а саме: комп`ютерний монітор фірми «LG 17», вартістю 750 грн., системний блок, вартістю 1000 грн., системний блок старого випуску, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, дрель ударний «Compas ID 1105», вартістю 198 грн., кутову шліфувальну машинку фірми «Зеніт», вартістю 50 грн., подовжувач ПВС-3, 50 метрів, вартістю 120 грн., котушку рибацьку, «Фаворіт», вартістю 50 грн., рибацькими снастями, а саме: воблерами, в кількості 3 штук, кожен вартістю 20 гривень, на загальну суму 60 грн., рибацький шнур, довжиною 150 м., вартістю 40 грн., пластикову рибацьку коробку, довжиною 25 см, вартістю 15 грн., з рибацькими снастями, на суму 250 грн., ваги електричні скляні, для зважування овочів, вартістю 200 грн., чоловічі шкіряні туфлі чорного кольору 44-45 розміру, вартістю 250 грн., масляний радіатор-обігрівач, на 6 секцій, вартістю 180 грн., відіоплеєр «Део», вартістю 300 грн., навушники великі, вартістю 120 грн., оптичну комп`ютерну мишку, фірми «Лагітек», вартістю 90 грн., мобільний телефон, старої фірми, без сім-карти, вартістю 200 грн..
Заволодівши та утримуючи викрадене майно при собі, вони з місця скоєння кримінального правопорушення зникли та згодом викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 4073 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, що передбачене ст.185ч.3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої являються повторність, попередня змова групи осіб та проникнення у житло.
Крім того, наприкінці серпня 2013 року, точної дати в ході досудового розслідування встановити не представилося за можливе, раніше судимий ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, він, з цією метою, вступив у злочину змову з неповнолітнім ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а саме шляхом висловлювання усної пропозиції про вчинення таємного викрадення чужого майна, викликав у неповнолітнього ОСОБА_10 корисні бажання приймати участь у цьому викраденні, тобто втягнув неповнолітнього у злочинну діяльність.
Після цього, діючи умисно, протиправно, таємно, спільно та за попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна, вони втрьох, знаходячись на території СТ «Авіатор», розташованого поблизу с. Баловне, Новоодеського району, Миколаївської області, шляхом пошкодження дверної решітки, що на другому поверсі дачного будинку по АДРЕСА_2 , який належить мешканцю м. Миколаєва - ОСОБА_6 , проникли до вказаного дачного будинку, звідки таємно викрали майно потерпілого, а саме: чоловічу кепку білого кольору з надписом «Adidas», вартістю 30 грн., три декоративні японські мечі, кожен вартістю 100 грн., на загальну суму 300 грн., багатофункціональний настільний електронний годинник, вартістю 20 грн., 20 декоративних магнітів на холодильник, кожен вартістю 5 грн., на загальну суму 100 грн., дві дерев`яні попільнички, кожна вартістю 20 грн., на загальну суму 40 грн., кальян, вартістю 140 грн., кросівки чоловічі чорного кольору з надписом «Adidas» 43 розміру, вартістю 120 грн. за пару, багатофункціональний годинник, вартістю 55 грн., три декоративні футбольні м`ячі, кожен вартістю 50 грн., на загальну суму 150 грн., підзорну трубу, вартістю 100 грн., мобільний телефон «Nokia Н-2000», вартістю - 790 грн., без з сім карти, два зарядних пристрої до мобільного телефону марки «Нокіа», кожний вартістю 20 грн., на загальну суму 40 грн., настільний електричний вентилятор, вартістю 90 грн., електричний чайник, вартістю 90 грн., брилок для ключів, вартістю 1.50 грн., чим завдали потерпілому матеріальних збитків на суму 2 066 50 гривень.
Після чого, утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.304 КК України, тобто втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.
До початку судового розгляду справи потерпілим ОСОБА_5 був заявлений цивільний позов до всіх трьох обвинувачених про стягнення з них в солідарному порядку 6138 гривень матеріальної шкоди і 5000 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
Дана справа у відношенні обвинувачених ОСОБА_9 та неповнолітнього ОСОБА_10 була розглянута судом окремо, внаслідок оголошення обвинуваченого ОСОБА_3 в розшук, і вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2014 року, який набрав законної сили, вони були визнанні винними в інкримінованих їм в провину злочинах з призначенням кримінального покарання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні, у скоєні злочинів, що передбачені ст.185 ч.3 та ч.1 ст.304 КК України.
Пред`явлений позов потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачений не визнав.
По суті пред`явленого обвинувачення обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він повністю визнає ті викладені в обвинуваченні події і обставини, як по датах їх вчинення, так і по кількості та вартості викраденого ним спільно з іншими особами майна, яке вони викрадали за описаних в обвинуваченні обставинах з будинків потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Також обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився і визнав висунуте йому обвинувачення по ст.304 ч.1 КК України, заявивши, що він втягнув неповнолітнього ОСОБА_10 у вчинення викрадення майна, запропонувавши йому взяти участю у його вчиненні, на що останній погодився і після цього вони втрьох вчинили це викрадення.
В скоєних діяннях, ОСОБА_3 каються, заявляючи, що більше вчиняти злочинів не буде, поскільки відчув на собі, що це значить перебувати під вартою. Просить суд суворо його не карати.
Дослідивши в судовому засіданні обставини справи та перевіривши їх доказами, проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованих йому в провину злочинах, що передбачені ст.ст.185ч.3, 304 ч.1 КК України, повністю доведена в судовому засіданні дослідженими доказами і, крім визнання самим обвинуваченим своєї вини у скоєні цих злочинів та даних ним в суді признательних показань, така також підтверджується іншими доказами, які не досліджувались в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Так, в зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини та визнанням сторонами кримінального провадження всіх фактичних обставин справи щодо суті пред`явленого обвинувачення, за згодою обвинуваченого, проти чого не заперечував прокурор, суд з`ясувавши, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів у добровільності та істинності позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм наслідки цих дій, а саме, що в даному випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці визнані ними фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно пред`явленого обвинувачення.
За таких вищевикладених обставин, дослідивши в судовому засіданні покази обвинуваченого, дослідивши документи кримінального провадження, в тому числі документи, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованих йому в провину злочинах повністю доведена дослідженими доказами, які відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, являються належними і допустимими доказами, які суд кладе в основу обвинувального вироку.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.ст.185ч.3, 304 ч.1 КК України.
Відповідно до ст.ст.94, 337 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, суд приходить до висновку, що така кваліфікація дій обвинуваченого являється правильною.
З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи вбачається, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, тобто злочин, передбачений ст.185 ч.3 КК України, а також він вчинив втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність, тобто злочин, передбачений ст.304 ч.1 КК України.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він являється працездатним громадянином України, який не перебував на військовому обліку через судимість, не одружений, не працює, не навчається, на обліку у лікарів не перебуває, має задовільний стан здоров`я, раніше двічі судимий. має сім`ю до складу якої входить батько, мати зі слів обвинуваченого померла в 2000 році, за місцем проживання характеризується посередньо.
Також, досліджені в суді документи кримінального провадження свідчать про те, що обвинувачений раніше був неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів і вчинив інкримінуємі йому в провину злочини в період відбування призначеного йому вироком суду покарання з випробуванням.
Ці вищевказані обставини суд враховує, як обставини, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Тому, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до вимог ст.ст.65-68,103 КК України, враховує, як ступінь тяжкості та характер скоєних ним злочинів, так і його особу та його роль у їх скоєні, а також враховує обставини, що обтяжують та пом`якшують йому покарання, його матеріальний та сімейний стан, умови життя та всі інші особливості їх скоєння.
Так, суд враховує, що скоєні обвинуваченим злочини відноситься до категорії тяжких і вчинені ним без наявності обставин, що обтяжують йому покарання.
Згідно з ч.4 ст.67 КК України, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_3 включені йому досудовим розслідуванням такі обтяжуючі обставини, як вчинення злочину повторно, групою осіб за попередньою змовою, так як ці обставини являються кваліфікуючими ознаками злочину, а тому вони не можуть бути повторно враховані судом, як обставини, що обтяжують йому покарання.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує повне визнання ним своєї провини, його каяття, активне сприяння слідству у встановлені об`єктивної істини по справі та у розкритті злочину, усунення негативних наслідків заподіяної злочином матеріальної шкоди, шляхом повернення потерпілим частини викраденого майна і добровільного відшкодування заподіяної шкоди.
Наявність цих декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності і тяжкості скоєного ним діяння, та з урахуванням його особи, разом з тим, не дають суду підстав, при призначені йому покарання, застосувати ст.69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті обвинувачення, так як наявність сукупності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, не знижують істотно ступінь тяжкості вчинених ним злочинів.
Суд зазначає, що повинна бути не лише сукупність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а й щоб ці обставини ще й істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, чого суд не вбачає в діянні обвинуваченого.
За таких вищевказаних обставин, із врахуванням ступеню тяжкості скоєних злочинів та з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.65-68, 70 КК України, йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статей обвинувачення, без застосування ст.69 КК України, і остаточне покарання, за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі, шляхом часткового складання призначених покарань, яке на думку суду, буде тим необхідним і достатнім заходом як для його виправлення, так і для попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі ст.70ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, ОСОБА_3 слід частково приєднати не відбуте покарання, що призначене попереднім вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23 січня 2015 року.
Крім того, враховуючи наявність не відбутого покарання за попереднім вироком Центрального районного суду м. Миколаєва Миколаївської області від 13.09.2012 року, яким ОСОБА_3 було засуджено за ст.186ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 4 років, то з урахуванням цих обставин, остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити, у відповідності з вимогами 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за цим попереднім вироком суду, так як встановлено, що інкриміновані йому в провину злочини він вчинив, як після засудження і постановлення вироку Центрального районного суду м. Миколаєва, так і до постановлення вироку Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23.01.2015 року.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого про стягнення 6138 гривень на відшкодування матеріальної шкоди і про стягнення 5000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди задоволенню не підлягає, поскільки потерпілим була надана суду письмова заява про відсутність будь-який матеріальних і фінансових претензій до обвинувачених.
Речові докази по справі в судовому засіданні не досліджувались.
Процесуальні витрати по даній справі були вирішенні вироком Новоодеського районного суду від 22.04.2014 року.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3, 304ч.1 КК України і призначити йому покарання:
· за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
· за ч.1 ст.304 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6(шість) місяців.
На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Згідно ст.70ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених даним вироком та злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.263, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України за вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23.01.2015 року, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.ст.71, 78 ч.3 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком Центрального районного суду м. Миколаєва Миколаївської області від 13.09.2012 року і остаточно призначити до відбування ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, з відбуванням цього покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши йому в строк відбування покарання, весь час перебування під вартою, з 22 січня 2015 року по день набрання даним вироком суду законної сили.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 по даній справі кримінального провадження не обирався.
Врахувати, що обвинувачений ОСОБА_3 утримується під вартою з 22.01.2015 року на підставі ухвали слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22.01.2015 року, в зв`язку з чим, до набранням даним вироком законної сили, обвинуваченого слід тримати під вартою в СІЗО м. Миколаєва.
До набрання вироком законної сили обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не може бути переведений у місце позбавлення волі в іншу місцевість.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого про стягнення 6138 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди, - залишити без задоволення, поскільки потерпілим були подані письмові заяви про відсутність фінансово-матеріальних претензій до обвинувачених.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а засудженим в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому і прокурору, а потерпілим, які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку направляється поштовим відправленням.

Головуючий: підпис

Копія вірна.

Суддя: