Справа №1-83,2007 p.
ВИРОК

Іменем України

03 березня 2007 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого-судді
Марченка М.М. при секретарі Кононяко С.А.

з участю прокурора Харлан П.А. та підсудного ОСОБА_1 Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ніжина кримінальну справу по обвинуваченні ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,за ст. 296 ч.1
КК України,-

встановив:

06 лютого 2007
року біля 18 годин в приміщенні залізничного вокзалу станції Ніжин в місті
Ніжині Чернігівської області ОСОБА_1 будучи в стані
алкогольного сп»яніння, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспілтьства, демонструючи зневагу до
існуючих правил і норм поведінки в суспільстві,
безпричинно присікався до чергової по залізничному вокзалу станції Ніжин ОСОБА_2
та фельдшера медичного пункту вокзалу станції Ніжин ОСОБА_3. З особливою
зухвалістю двома руками вдарив ОСОБА_2 по голові та викручував пальці рук,
а
ОСОБА_3 вдарив кулаком в облииччя і душив руками за шию. ОСОБА_1 продовжував свої
хуліганські дії тривалий час доки не був затриманий працівниками міліції. Згідно
актів судово-медичного обстеження ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 мають місце ушкодження у вигляді кровопідтіку ока і малих
подряпин обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень
і у ОСОБА_2 мають місце ушкодження у вигляді
апосттравматичного гострого середнього отіту, забою правої кисті і двох малих подряпин
кисті, ушкодження які спричинили розлад здоров»я на строк більше 6-ти днів, але не більше 21-го дня, відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров»я.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав
повністю в пред»явленому обвинуваченні по ч.1 ст. 296 КК України і показав, що
06 лютого 2007 року біля 18 годин в приміщенні залізничного вокзалу станції Ніжин перебуваючи в стані алкогольного
сп»яніння вчинив хуліганські дії по відношенню
чергової по залізничному вокзалу станції Ніжин ОСОБА_2 та фельдшера медичного
пункту вокзалу станції Ніжин ОСОБА_3, яким завдав тілесних ушкоджень і був затриманий працівниками міліції.
У вчиненому злочині щиро кається і просить суворо не карати. Потерпілим
він завдані збитки відшкодував і вони до нього претензій не мають.

В судовому засіданні учасники судового розгляду справи підсудний ОСОБА_1 і прокурор Харлан П.А. визнали недоцільним дослідження
доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

Судом з»ясовано, що підсудний та інші учасники судового розгляду справи розуміють
зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Тому суд обмежився дослідження доказів
по справі допитом підсудного ОСОБА_1 і його характеризуючих даних та
вислуховуванням думки потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно покарання підсудного ОСОБА_1, які проосили його суворо не карати, не позбавляти волі, так як претензій до нього
не мають.

Аналізуючи
зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 296 ч. 1 КК України, як хуліганстводобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю, в результаті чого ОСОБА_2 та ОСОБА_3
було завдано тілесних ушкоджень.

При призначенні міри та виду покарання підсудному ОСОБА_1 суд
враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який
раніше до адміністративної і кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, за місцем проживання і роботи
характеризується позитивно, обставини справи, що пом»якшують покарання-
щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків, обставини справи, що
обтяжують покарання- скоєння злочину в стані алкогольного сп»яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним призначити підсудному ОСОБА_1 покарання у визгляді обмеження волі, вле в силу
ст.ст.75,76 КК України, враховуючи, що він раніше не судимий, до адміністративної
і кримінальної відповідальностьі не
притягувався, за місцем проживання і роботи характеризується позитивно., добровільно відшкодував завдані
збитки, щиро кається у вчиненні злочину, враховуючи думку потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3.які просили
підсудного суворо не карати, претензій до нього
не мають, приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбуття покарання з випробуванням із встановленням
іспитового строку.

Цивільний
позов по справі не заявлений, речових доказів по справі немає.

Керуючись
ст.ст. 323,324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1
винним за ст.296 ч.1 КК України і призначити йом у покарання :

-за ст.296 ч.1
КК України призначити
1 один рік б шість місяців обмеження
волі. На
підставі ст.ст.75,76 КК
України звільнити засудженого
ОСОБА_1 від відбуття
призначеного судом покарання
з випробуванням з
іспитовим строком 1 один/
рік з виконанням покладених на нього судом обов»зкІв :

-Не виїзджати
за межі України
на постійне місце проживання
без дозволу отргвну кримінально-виконавчої системи.

· Повідомляти
органи
кримінально-виконавчої
системи про зміну місця свого проживання і роботи.

· 3»являтись для реєстрації в органи кримінально-
виконавчої інспекції в установлені ними дні.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1. залишити попередню-зобов»язання
з»являтись за викликом органів дізгнання і суду, та повідомляти про зміну місця свого проживання до вступу.вироку в законну силу.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_1 здійснювати органами кримінально-виконавчої системи за місцем його
проживання АДРЕСА_1.

Апеляція на
вирок суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області на протязі 15 п»ятнадцяти/ діб з дня проголошення вироку.