Провадження № 1-кп/744/34/2015
Єдиний унікальний № 744/334/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2015 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області кримінальне провадження за обвинувальним актом за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000024 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігова, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого 24 вересня 2014 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 умисно ухилявся від відбування призначеного за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України за вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 24 вересня 2014 року кримінального покарання у виді 120 годин громадських робіт, яке належало йому відбувати за місцем проживання у Костобобрівській сільській раді Семенівського району Чернігівської області. Зокрема, в грудні 2014 року він без поважних причин допустив 44 години прогулів, за що 18 грудня 2014 року та 15 січня 2015 року йому виносилися письмові попередження Семенівською кримінально-виконавчою інспекцією Чернігівської області за порушення порядку та умов відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, у виді громадських робіт. Втім, невідбута частина покарання у виді громадських робіт, від відбування яких ухилився ОСОБА_5 , до цього часу становить 112 годин.

Своїми умисними діями, що виразилися в ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України.

Зазначені вище встановлені судом обставини підтверджуються сукупністю належних та допустимих доказів, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів як показання та документи.

Зокрема, допитаний як обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України, визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання про те, що він дійсно ухилявся від відбуття покарання у виді громадських робіт, бо систематично вживав алкогольні напої і на необхідність відпрацювання громадських робіт уваги не звертав.

Згідно довідки Семенівської кримінально-виконавчої інспекції Чернігівської області підтверджується факт перебування ОСОБА_5 на обліку у згаданій інспекції як такого, що відбуває кримінальне покарання у виді громадських робіт за вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 24 вересня 2014 року (аркуш матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи) (далі а.с.) 90).

У відповідності до копії вироку Семенівського районного суду Чернігівської області від 24 вересня 2014 року, який набрав законної сили 27 жовтня 2014 року, було засуджено за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин ОСОБА_5 (а.с. 69);

Згідно даних копій графіків виходу на роботу та табелів обліку відпрацювань засудженим ОСОБА_5 ним допущені не відпрацювання громадських робіт (а.с. 83-84; 89);

У відповідності до копій оголошених під розписку попереджень засудженого ОСОБА_5 Семенівською кримінально-виконавчою інспекцією Чернігівської області попереджалося його про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності у разі подальшого ухилення ним від відбування громадських робіт (а. с. 73, 86, 88).

Згідно довідок Семенівської кримінально-виконавчої інспекції Чернігівської області ОСОБА_5 відпрацював лише 8 годин громадських робіт і невідбута ним частина покарання у виді громадських робіт становить 112 годин (а.с. 91, 103).

Вказані докази у своєму взаємозв`язку дають достатні підстави вважати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні зазначеного вище кримінально караного діяння.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, здобув базову загальну середню освіту, не одружений, не працює, його стан здоров`я, який є задовільним, присутність однієї пом`якшуючої покарання обвинуваченого обставини, обумовленої п. 1 ч. 1 ст. 66 Кримінального кодексу України, а саме щирого каяття, присутність однієї обтяжуючої покарання обвинуваченого обставини, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 67 Кримінального кодексу України, а саме рецидиву злочинів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без його тримання в умовах ізоляції. Обвинуваченому має бути призначене покарання за даним вироком у виді арешту, але не на максимальний строк, передбачений санкцією інкримінованої частини статті кримінального закону.

Враховуючи те, що обвинувачений після постановлення Семенівським районним судом Чернігівської області вироку від 24 вересня 2014 року, за яким він був засуджений за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин, вчинив новий злочин до повного відбуття призначеного покарання, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за даним новим вироком, приєднати обвинуваченому відповідно до положень ст. 71 Кримінального кодексу України невідбуту ним частину покарання у виді 112 годин громадських робіт за попереднім вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 24 вересня 2014 року. З урахуванням обставин справи суд убачає за потрібне невідбуту частину попереднього покарання приєднати повністю.

При складанні покарань за сукупністю вироків відповідно до правил ст.72 Кримінального кодексу України суд вважає за необхідне перевести призначений за попереднім вироком менш суворий вид покарання у виді громадських робіт у більш суворий вид покарання арешт, виходячи із такого співвідношення цих видів покарань: 1 дню арешту відповідають 8 годин громадських робіт, визначивши таким чином за сукупністю призначених за вироками покарань обвинуваченому остаточне покарання у виді арешту.

Початок строку відбування остаточного покарання у виді арешту обвинуваченому слід рахувати з часу його фактичного затримання внаслідок набрання вироком суду законної сили.

Запобіжний захід обвинуваченому потрібно залишити попередній, а саме особисте зобов`язання до набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений, процесуальні витрати відсутні. Майна, на яке накладено арешт, а також речових доказів і документів щодо яких можливо ухвалити процесуальні рішення при ухваленні вироку за матеріалами кримінального провадження (кримінальної справи) немає.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, окрім згаданого вище запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, у даному кримінальному провадженні через відсутність відповідних клопотань учасників судового провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

На підставі ст. 71 Кримінального кодексу України до покарання, призначеного ОСОБА_5 за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 24 вересня 2014 року у виді 112 (ста дванадцяти) годин громадських робіт, яке відповідно до ст.72 Кримінального кодексу України перевести у покарання у виді арешту на строк у 14 (чотирнадцять) днів, виходячи із такого співвідношення видів покарань: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці 14 (чотирнадцять) днів.

Початок строку відбування остаточного покарання у виді арешту ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком суду законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній, а саме особисте зобов`язання до набрання вироком суду законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Семенівський районний суд Чернігівської області.

Суддя: ОСОБА_1