У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Коротких О.А., Гриціва М.І.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 4 березня 2008 року кримінальну
справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи
судом першої інстанції, на вирок Шахтарського міськрайонного суду Донецької
області від 7 березня 2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до
обмеження волі на строк два роки;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

таку, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до
ста двадцяти годин громадських робіт.

За
ч. 1 ст. 186 КК України ОСОБА_2 виправдано за відсутністю в її діях складу
злочину.

В
апеляційному порядку справа не розглядалася.

ОСОБА_1.
та ОСОБА_2 визнано винними у тому, що вони за попередньою змовою між собою
будучи в стані алкогольного сп'яніння, 15 вересня 2006 року близько 15 год. у
парку «Ювілейний», що в м. Шахтарську Донецької області, із застосуванням
насильства, що не було небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, відкрито
викрали майно ОСОБА_3. на загальну суму 386 грн.

У касаційному поданні прокурор ставить питання про скасування вироку
щодо засуджених з направленням справи на новий судовий розгляд у зв'язку з
неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного
покарання тяжкості злочину й особі засуджених внаслідок м'якості. Крім того,
прокурор вказує на те, що суд не мотивував прийняте рішення про виправдання
ОСОБА_2. за ч. 1 ст. 186 КК України та у вироку не зазначив чому до уваги взяв
одні докази, а інші відкинув.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, перевіривши матеріали справи та доводи касаційного подання,
колегія суддів вважає, що воно задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про винуватість
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 186 КК
України, ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку,
досліджених у судовому засіданні, і в касаційному поданні прокурора не
оскаржується.

Дії ОСОБА_1. та ОСОБА_2 за ч.
2 ст. 186 КК України кваліфіковані правильно, що також не заперечуються
прокурором.

Доводи касаційного подання прокурора
про те, що суд необґрунтовано виправдав Копайгору за ч. 1 ст. 186 КК України є
безпідставними.

Як видно з матеріалів справи, під час
досудового слідства та судового розгляду засуджена ОСОБА_2. давала послідовні
показання про те, що потерпілий добровільно передав їй плеєр для користування.

Потерпілий ОСОБА_3. щодо обставин
передачі плеєра засудженій давав
аналогічні показання.

Таким чином, висновок суду
про відсутність у діях ОСОБА_2. складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК
України, є обґрунтованим.

Мотиви, з яких суд прийшов
до такого висновку, викладені у вироку, з якими погоджується і колегія суддів.

Призначаючи ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 покарання, суд врахував, що засуджені свою вину визнавали повністю,
щиро розкаялися у вчиненому, позитивно характеризувалися за місцем проживання,
відшкодували завдану шкоду, а також думку потерпілого, який просив не
позбавляти їх волі.

Тому колегія суддів вважає, суд з
урахуванням наявності декількох обставин, які пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, обґрунтовано на підставі ст. 69 КК
України призначив засудженим покарання нижче від найнижчої межі,
встановленої санкцією ч. 2 ст. 186 КК
України і таке рішення не суперечить вимогам закону.

У зв'язку з чим, доводи касаційного
подання про явну несправедливість внаслідок м'якості призначеного ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 покарання, колегія суддів вважає безпідставними.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду
повно та всебічно розглянути справу й постановити законний, обґрунтований і
справедливий вирок, при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_1. та ОСОБА_2. в
касаційному порядку не виявлено.

Отже, підстав для призначення справи
до касаційного розгляду із повідомленням зазначених у ст. 384 КПК України осіб,
немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л
а :

Відмовити в задоволенні
касаційного подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції , про скасування вироку Шахтарського міськрайонногого суду Донецької
області від 7 березня 2007 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

судді:

Паневін В.О. Коротких О.А. Гриців М.І.