І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бориспільський міськрайсуд Київської обл. у складі
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
За участю прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
Потерпілої ОСОБА_4 ,
Обвинуваченого ОСОБА_5 ,
Адвоката ОСОБА_6 ,
При секретарі ОСОБА_7 -
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, 2012 та 2014 р.н., працюючого вантажником комплектувальником СНОБ ДПМА «Бориспіль», військовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 органом досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, за наступних обставин.
Так, 29.07.2014 року, близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився поряд з магазином «Продукти», що розташований в с. Васильки, Бориспільського району, по вул. Леніна, 12-А. В цей час ОСОБА_5 здалось, що продавець з магазину ОСОБА_4 щось сказала в його бік. Зайшовши до магазину ОСОБА_5 використовуючи малозначний привід, безпричинно, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість почав ображати ОСОБА_4 нецензурною лайкою та при цьому, намагаючись нанести тілесні ушкодження останній поздвигав холодильники та перекидав товар який знаходився на холодильниках.
ОСОБА_4 попрохала ОСОБА_5 припинити порушення громадського порядку та покинути магазин. Однак, на зауваження ОСОБА_5 не відреагував та продовжував порушувати громадський порядок.
Перемістившись з приміщення магазину на вулиць та перебуваючи поряд з автомобілем який був припаркований неподалік магазину ОСОБА_5 з метою самоствердитись за рахунок завдання фізичного болю, що виразилося в ігноруванні загальновизнаних правил поведінки в суспільстві, нахабному поводженні та прояві грубої сили, схопив обома руками за зап`ясти рук ОСОБА_4 . Після того як ОСОБА_4 позбавилась від захвату ОСОБА_5 не заспокоївшись продовжив свої хуліганські дії та безпричинно, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, схопив лівою рукою за горло ОСОБА_4 , а правою рукою за ліву руку в області передпліччя та притиснув до автомобіля.
В результат хуліганських дій ОСОБА_5 заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців та садна на шиї,синців на лівій руці: лівому плечі, передпліччі, та зап`ястку, які згідно висновку експерта № 185 від 01.08.2014 року Бориспільського відділення КОБ СМЕ за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину по пред`явленому обвинуваченню не визнав і пояснив, що він дійсно 29.07.2014р. він з товаришами їздив до військового комісаріату. Після повернення, близько 16-00 години вони знаходились біля гуртожитку. ОСОБА_4 щось сказала в його бік погане. Перед цим він вже випив дві пляшки пива. Він пішов до магазину, взяти ще пиво, де у них з потерпілою почався конфлікт. В магазині був робочий день, в ньому були ще люди. ОСОБА_9 казала йому, що б він залишив магазин, але він відмовлявся. Потерпіла під час конфлікту вилила в його бік гарячу воду з чайника. Він вийшов з магазину і пішов додому, перевдягнутись. Потім він повернувся до магазину і побачив, що потерпіла знаходиться у машині дільничного і дає показання. Коли вона вийшла з машини, він знову розпочав сварку з нею з приводу того, що йому не продали пиво. Тілесних ушкоджень потерпілій він не наносив. Цивільний позов до себе не визнає.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він 29.07.2014р. знаходився в магазині с.Васильки. Він почув, що на вулиці відбувалась бійка, в якій приймав участь ОСОБА_5 . Він побіг туди, що б розборонити людей. Він забрав обвинуваченого, який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Потім в магазин забіг ОСОБА_11 , а він забіг за ним секунд через п`ятнадцять. В магазині він побачив розбиту вазу і відбувалась лайка між ОСОБА_11 і ОСОБА_9 . Він намагався забрати ОСОБА_11 з магазину, але той виривався. ОСОБА_9 вилила воду на ОСОБА_11 , але попала на нього. ОСОБА_11 намагався зайти за прилавок, і у ОСОБА_9 були підстави боятись його. ОСОБА_11 на зауваження не реагував, і його в подальшому вивів з магазину ОСОБА_12 . Потім, через деякий час приїхав дільничний. Вивів ОСОБА_9 з магазину і що було далі він не бачив, оскільки він знаходився в магазині.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що 29.07.2014р. вона знаходилась в магазині с.Васильки з сином, ОСОБА_10 , вони почули з вулиці шум, а коли вийшли на вулицю, побачили біля гуртожитку бійку, в якій приймав участь ОСОБА_5 . Її син, ОСОБА_10 підбіг до хлопців і розборонив бійку. Вони повернулись до магазину і в цей час до приміщення забіг ОСОБА_11 , почав виражатись нецензурною лайкою, зняв з себе футболку і намагався ударити ОСОБА_9 , розбив вазу, поздвигав холодильники, розкидав товар, хотів забігти за прилавок. ОСОБА_9 вилила в його бік гарячу воду, але попала на її сина. В магазин забіг ОСОБА_12 і з другої спроби зміг вивести ОСОБА_11 з магазину. ОСОБА_11 був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Через деякий час приїхав дільничний, з ним вийшла ОСОБА_9 і написала заяву у машині. Вона залишалась в магазині, але чула, що весь час ОСОБА_11 знаходився десь поруч, бо він кричав, і нецензурно лаявся. Коли ОСОБА_9 повернулась до приміщення, вона побачила на шиї і руках ОСОБА_9 синці і подряпини. Зі слів ОСОБА_9 це їй наніс ОСОБА_11 . Коли ОСОБА_9 виходила з магазину, ніяких тілесних ушкоджень у неї вона не бачила.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила. що 29.07.2014р. вона проходила стажування на посаду продавця в магазині с.Васильки Бориспільського району. Самостійно продавати товар вона не могла. Сердюк з товаришами, після 14-00 години, зайшов до магазину, де вони взяли продукти харчування та горілку, а Сердюку вона налила розливного пива, і всі пішли. Після 18-30 години вона побачила на вулиці бійку, в якій ОСОБА_11 бив їхнього покупця. Їх розбороняли люди, що знаходились поряд. Після цього ОСОБА_11 почав виражатись нецензурною лайкою. Вони зайшли в магазин і після цього в магазин забіг ОСОБА_11 , який почав нецензурно лаятись в бік ОСОБА_4 , кинув у неї футболку, здвигав холодильники, розкидав товар, розбив вазу, намагався зайти за прилавок, вів себе знахабніло. ОСОБА_10 намагався його зупинити, але ОСОБА_11 не реагував. ОСОБА_9 вилила воду в бік ОСОБА_11 , але влучила в ОСОБА_10 . Після цього зайшов в магазин ОСОБА_12 і вивів ОСОБА_11 з магазину. ОСОБА_11 на вулиці ще кричав. Потім приїхав дільничний і ОСОБА_9 пішла з ним до автомобіля писати заяву. Вона бачила, як ОСОБА_9 сиділа в автомобілі, а ОСОБА_11 бігав навкруги і нецензурно лаявся, коли приїхав чоловік ОСОБА_9 . ОСОБА_11 лаявся в його бік і провокував на бійку. У вікно вона бачила, що коли ОСОБА_9 вийшла з автомобіля, ОСОБА_11 плюнув їй в спину. Далі вона відвернулась і не бачила нічого. Коли ОСОБА_9 зайшла в магазин, вона побачила у неї на шиї та руках синці і подряпини. ОСОБА_9 сказала, що це зробив ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком потерпілої ОСОБА_4 і, 29.07.2014р. біля 19-30 йому зателефонувала дружина і сказала, що ОСОБА_11 хоче її побити. Він приїхав до магазину в с.Васильки і побачив, що його дружина знаходиться в машині дільничного. В цей час ОСОБА_11 знаходився біля автомобіля і намагався влаштувати з ними бійку. Він стояв біля свого автомобіля. Коли ОСОБА_9 вийшла з автомобіля дільничного, ОСОБА_11 схопив її за шию і притис до автомобіля. Сердюка відтягнули від неї, і він з дружиною пішов до магазину. ОСОБА_11 був у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_11 постійно знаходився біля автомобіля дільничного.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що 29.07.2014р. він заходив до магазину в с.Васильки. Коли вони приїхали з військкомату, в магазині купили спиртне і знаходились біля клубу. Вони побачили ОСОБА_10 , який проходив неподалік і ОСОБА_11 до нього звернувся. Потім вийшла з магазину ОСОБА_9 і почала лаятись з ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_11 пішов до магазину, пробув там декілька хвилин і вийшли звідти. Що відбувалось в магазині він не бачив і не чув, бо знаходився біля клубу, метрів за тридцять до магазину і з місця його знаходження не було видно вхід до магазину. Після цього ОСОБА_11 пішов додому, після цього приїхав дільничний, вийшла ОСОБА_9 і коли повернувся ОСОБА_11 , між ними виникла сварка знову. Він в цей час підійшов до автомобіля, він не бачив, що б ОСОБА_11 наносив пошкодження потерпілій. Він не бачив, що б ОСОБА_11 вживав спиртні напої. Коли йшов ОСОБА_10 , він не пам`ятає, що б поряд знаходились інші люди. В його присутності конфлікту між ОСОБА_11 та іншими особами не було.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що 29.07.2014р. він приїхав з роботи, біля18-30, він з товаришами вийшов на вулицю з гуртожитку і пив каву. Бачив, як ОСОБА_11 звернувся до чоловіка на ім`я ОСОБА_18 . З магазину вийшла продавець і між ними почалась лайка. ОСОБА_11 заходив до магазину. Сварки він не чув, бо до магазину відстань близько п`ятдесяти метрів. Він бачив, як ОСОБА_11 кудись ходив, потім під`їхала одна машина, потім ще одна. Потім до машин підійшов ОСОБА_11 і там знову була сварка. ОСОБА_9 сідала в машину, потім вийшла, після цього в машину сів ОСОБА_11 і машина від`їхала, сварка закінчилась. Біля автомобілів було багато людей, але він всіх не знає. Пізніше до нього підходив ОСОБА_11 і просив дати покази, якщо він щось бачив. Відстань до магазину не більше ста метрів. Сердюк з місця конфлікту не відлучався. Свідка ОСОБА_16 , який давав покази перед ним, він на місці події не бачив. За подією спостерігав через паркан поміж дерев.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні дав покази в цілому аналогічні показам свідка ОСОБА_17 , при цьому зазначив, що магазин розташований від гуртожитку за двадцять метрів. На місці події було багато людей і ОСОБА_11 постійно там знаходився і голосно лаявся. Що б ОСОБА_11 заходив до магазину він не бачив. ОСОБА_11 нікого не брав за горло при ньому. У нього була поломана нога і він за всім спостерігав через паркан, поміж дерев. Він встав на ноги, лише коли почув голоси. Від ОСОБА_11 запаху спиртного він не відчував. ОСОБА_11 до нього підходив пізніше.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні дав покази в цілому аналогічні показам свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , при цьому зазначив, що відстань від нього до місця події до п`ятдесяти метрів. Він чув. Як ОСОБА_11 питав у ОСОБА_21 , чому той не поїхав у військкомат, а потім чув лайку між ОСОБА_11 і потерпілою. Він бачив, як потім ОСОБА_11 пішов по вулиці додому, а ОСОБА_9 пішла до магазину. Після цього під`їхав автомобіль, ОСОБА_11 повернувся, потерпіла сідала в один з автомобілів. На місці було багато людей, але всіх він не знає. В той день він з ОСОБА_11 не спілкувався і в якому він був стані він не знає. В його присутності обвинувачений потерпілій тілесних ушкоджень не наносив.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні дав покази в цілому аналогічні показам свідка ОСОБА_16 та, крім цього пояснив, що ОСОБА_11 заходив до магазину, він чув звідти крики, але про те, що там відбувалось він не знає. Після того, як ОСОБА_9 вийшла з машини, ніяких сварок більше не було. Він постійно не дивився в бік ОСОБА_11 , а повертався і дивився в різні боки. Чи вживав спиртні напої ОСОБА_11 він не знає. Що б ОСОБА_11 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_9 , він не бачив. ОСОБА_23 знаходився під час конфлікту біля клубу. Першим приїхав чоловік ОСОБА_9 , а потім дільничний. Коли приїхав її чоловік, ОСОБА_9 вийшла з магазину до чоловіка.
Судом, також, в судовому засіданні було оголошено письмові матеріали провадження, приєднані за клопотанням прокурора, якими підтверджується наступне:
Даними протоколу прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення, якими підтверджено звернення потерпілої до Бориспільського МВ з приводу протиправних дій ОСОБА_5 , описаних у відповідності з показами, які потерпіла дала в судовому засіданні;
Даними висновку СМЕ №185. Від 01.08.2014р.. якими підтверджено та визначено наявність, характер, локалізація, механізм утворення та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_4 ;
Даними довідки Бориспільської ЦРЛ, якими підтверджено, що потерпіла ОСОБА_4 29.07.2014р. зверталась до травмпункту Бориспільської ЦРЛ за допомогою, з діагнозом: забій м`яких тканин шиї;
Даними протоколів проведення слідчих експериментів з фото таблицями, та даними висновків СМЕ по наслідках проведення слідчих експериментів, якими не виключається отримання потерпілою тілесних ушкоджень при викладених нею обставинах.
Оцінюючи та аналізуючи наведені дані суд дійшов наступних висновків:
Під час подій, які відбулись 29.07.2014р. ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Ці обставини підтверджені показами, як самого обвинуваченого, так і потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які вони дали в судовому засіданні і які, на думку суду є правдивими, оскільки саме вказані особи безпосередньо контактували з ОСОБА_5 під час зазначених подій.
Крім того, свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_5 у їх присутності не вживав спиртні напої, але не підтвердили, що обвинувачений взагалі спиртних напоїв не вживав.
Свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснили, що вони, разом з свідком ОСОБА_19 , весь час спостерігали за подіями, що відбувались біля автомобіля, і, чи перебував ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння їм не відомо, оскільки він до них не підходив.
На підставі цього суд ставиться критично до показів свідка ОСОБА_19 , які він дав в судовому засіданні, і в яких він пояснив, що до нього пізніше підходив ОСОБА_5 і від нього запаху спиртного свідок не відчував з тих підстав, що ці покази спростовуються показами свідків ОСОБА_24 і ОСОБА_20 про те, що вони втрьох були постійно разом, але ОСОБА_5 до них не підходив.
Тому суд вважає покази свідка ОСОБА_19 в цій частині неправдивими і такими, що надані з метою створення умов обвинуваченому для уникнення покарання за скоєне.
Суд вважає доведеними обставини скоєння ОСОБА_5 хуліганських дій у приміщенні магазину, оскільки зазначені обставини підтверджуються, як показами самого обвинуваченого, так і показами потерпілої і свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які вони дали в судовому засіданні.
Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснили, що вони бачили, як обвинувачений заходив в магазин, але про події в ньому їм не відомо.
Свідок ОСОБА_15 прибув на місце події після того, як в магазині хуліганські дії ОСОБА_5 були закінчені.
До показів свідків ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , про те, що вони знаходились поряд з місцем події і постійно спостерігали за подією суд ставиться критично, оскільки зазначені свідки не вказали того, що ОСОБА_5 взагалі заходив до магазину, що є обставиною, встановленою в судовому засіданні.
Тобто, суд дійшов висновку, що покази свідків ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , які вони дали в судовому засіданні про те, що вони були свідками розглянутих судом подій є неправдивими і такими, що надані з метою створення умов обвинуваченому для уникнення покарання за скоєне.
Суд вважає доведеною ту обставину, що ОСОБА_5 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження.
Після закінчення скоєння хуліганських дій в приміщенні магазину, ОСОБА_5 постійно знаходився на вулиці біля магазину та виражався нецензурною лайкою на адресу потерпілої.
Ці обставини підтвердили в судовому засіданні, як сама потерпіла, так і свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які весь час знаходились в магазині і до приїзду дільничного інспектора міліції постійно чули голос обвинуваченого з вулиці.
Зазначені дані виключають можливість у ОСОБА_5 , після подій в магазині, піти додому перевдягнутись, тому покази обвинуваченого в цій частині суд вважає неправдивими і ставиться до них критично.
Та обставина, що весь час, до приїзду дільничного інспектора міліції, що зайняло біля 40 хвилин часу після подій в магазині, обвинувачений знаходився біля магазину і виражався нецензурною лайкою саме на адресу потерпілої, свідчить про виникнення у обвинуваченого особистих неприязних стосунків по відношенню до потерпілої. Про це свідчить також та обставина, що коли потерпіла написала заяву, щодо дій обвинуваченого, та залишила її дільничному інспектору міліції і вийшла з автомобіля, саме обвинувачений знову підійшов до неї і затіяв сварку з того приводу, що йому не продали пиво. Цю обставину підтвердив в судовому засіданні сам обвинувачений.
Суд вважає, що потерпілій були нанесені легкі тілесні ушкодження в місці та в період часу визначених обвинувальним актом.
Зазначену обставину підтвердили в судовому засіданні потерпіла та свідок ОСОБА_15 . Крім того, свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердили, що потерпіла вийшла з магазину до дільничного інспектора міліції писати заяву без видимих тілесних ушкоджень. Вони чули на вулиці крики та нецензурні вислови ОСОБА_5 на адресу потерпілої, після чого вона повернулась до магазину вже з видимими тілесними пошкодженнями синцями і подряпинами на руках та шиї. Також, свідок ОСОБА_14 бачила у вікно, що коли потерпіла виходила з автомобіля, обвинувачений знаходився у неї за спиною і плюнув їй на спину. Потім свідок відвернулась від вікна і подальших подій не бачила.
Суд вважає, що саме обвинувачений наніс потерпілій умисні легкі тілесні ушкодження, оскільки зазначена обставина підтверджується безпосередньо показами потерпілої та свідка ОСОБА_15 , які вони дали в судовому засіданні, та які перевірялись за допомогою слідчого експерименту під час досудового слідства, та визнані висновком СМЕ цілком спроможними.
Крім того, зазначені обставини опосередковано підтверджуються і показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які в судовому засіданні підтвердили, що потерпіла вийшла з магазину до дільничного інспектора міліції писати заяву без видимих тілесних ушкоджень. Потім вони чули з вулиці крики та нецензурні вислови ОСОБА_5 на адресу потерпілої, після чого вона повернулась до магазину вже з видимими тілесними пошкодженнями синцями і подряпинами на руках та шиї.
До показів свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_22 , які вони дали в судовому засіданні про те, що обвинувачений в їх присутності тілесних ушкоджень потерпілій не наносив, суд ставиться критично і вважає їх неправдивими і такими, що надані з метою створення умов обвинуваченому для уникнення покарання за скоєне.
Згідно до показів свідка ОСОБА_16 , він під час конфлікту знаходився біля автомобіля, де потерпіла отримала тілесні ушкодження. Свідок ОСОБА_22 пояснив, що ОСОБА_16 весь час знаходився біля клубу, що є не значній відстані від місця події. Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що він взагалі не бачив на місці події ОСОБА_16 , і, побачивши його в залі судового засідання, він не впізнав цієї людини.
Свідок ОСОБА_22 в своїх показах в судовому засіданні визначив неналежну послідовність подій, а саме, він зазначив, що першим на місце події приїхав чоловік потерпілої, а потім дільничний інспектор міліції. Коли приїхав її чоловік, потерпіла вийшла з магазину до нього. Зазначені обставин не відповідають дійсності, оскільки спростовуються показами всіх інших фігурантів по провадженню.
З наведеного суд робить висновок, що ні ОСОБА_22 , ні ОСОБА_16 не були свідками зазначеної події, оскільки знаходились в цей час біля клубу села Васильки Бориспільського району Київської області, де вживали спиртні напої в громадському місці. Зазначені обставини підтверджено показами зазначених свідків, які вони дали в судовому засіданні.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що відстань від нього до магазину була близько ста метрів, він бачив конфлікт біля автомобілів, але обвинувачений потерпілій тілесних ушкоджень не наносив. До показів свідка в цій частині суд ставиться критично, оскільки в силу відстані та швидкоплинності нанесення тілесних ушкоджень потерпілій (зі слів потерпілої все тривало 1-2 секунди), свідок міг не зрозуміти значення дій обвинуваченого по відношенню до потерпілої, тобто в цьому випадку суд не вбачає надання з боку свідка завідомо неправдивих показів, а вважає їх такими, що надані внаслідок помилкового сприйняття подій.
Таким чином суд дійшов висновку, що мали місце наступні події:
29.07.2014 року, біля 18 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився поряд з магазином «Продукти», що розташований в с. Васильки, Бориспільського району Київської області, по вул. Леніна, 12-А. В цей час ОСОБА_5 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, здалось, що продавець магазину ОСОБА_4 щось сказала в його бік, що саме він не пригадує, але ці слова він сприйняв, як образу, а тому вирішив з`ясувати ці обставини. Зайшовши до приміщення магазину, в якому вже знаходилась потерпіла ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, використовуючи малозначний привід, а саме сприйняття ним слів ОСОБА_4 , яких саме він не пам`ятає, як образу для себе, безпричинно, з мотивів явної неповаги до суспільства, незважаючи на наявність в приміщенні магазину інших осіб, які знаходились в ньому в його робочий час, проявляючи особливу зухвалість, що проявилась у повному ігноруванні встановлених в суспільстві норм і правил та протиставляючи себе суспільству - почав ображати ОСОБА_4 нецензурною лайкою та, при цьому, намагаючись нанести тілесні ушкодження останній, почав зрушувати з місця холодильники з товаром, та перекидати товар який в них знаходився.
ОСОБА_4 попрохала ОСОБА_5 припинити порушення громадського порядку та залишити магазин. Однак, на зауваження ОСОБА_5 не відреагував та продовжив свої дії, намагаючись дістатись до потерпілої ОСОБА_4 , яка в цей час вже знаходилась за прилавком магазину.
Захищаючись від агресивних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вилила в його бік гарячу воду, яка знаходився в чайнику, що стояв за прилавком, але в ОСОБА_5 не вцілила. Зазначені дії потерпілої, та втручання сторонніх осіб, змусило ОСОБА_5 залишити приміщення магазину, та переміститись на вулицю.
Дії ОСОБА_5 потягнули за собою тимчасову зупинку нормальної роботи магазину «Продукти», що розташований в с. Васильки, Бориспільського району Київської області, по вул. Леніна, 12-А, оскільки знадобився тривалий час на приведення приміщення магазину до стану придатного для подальшого обслуговування покупців.
Крім того, 29.07.2014р., біля 19-10 години, по приїзду дільничного інспектора міліції, ОСОБА_4 , знаходячись в салоні його автомобіля, який знаходився біля магазину «Продукти», що розташований в с. Васильки, Бориспільського району Київської області, по вул. Леніна, 12-А, писала заяву до органів внутрішніх справ, щодо дій ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_5 знаходився поряд з автомобілем, бачив і розумів значення дій потерпілої та, шляхом образ та погроз, намагався їй завадити в цьому.
Коли ОСОБА_4 вийшла з зазначеного автомобіля, що стояв біля магазину, до неї ззаду підбіг ОСОБА_5 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, та, продовжуючи свої злочинні дії, на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних пошкоджень потерпілій, умисно, схопив обома руками за зап`ясти рук ОСОБА_4 . Після того як ОСОБА_4 позбавилась від захвату, ОСОБА_5 , не заспокоївшись, продовжив свої умисні дії спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , застосовуючи перевагу у фізичній силі, схопив та стиснув потерпілу лівою рукою за горло, спричинивши ОСОБА_4 фізичний біль, а правою рукою стиснув ліву руку потерпілої в області передпліччя та притиснув до автомобіля, що тривало 1 2 секунди.
В результаті умисних протиправних дій, ОСОБА_5 заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців та садна на шиї,синців на лівій руці: лівому плечі, передпліччі, та зап`ястку, які згідно висновку експерта № 185 від 01.08.2014 року Бориспільського відділення КОБ СМЕ за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.
На підставі наведеного суд дійшов висновку, що правова кваліфікація дій ОСОБА_5 не у повному обсязі відповідає обставинам справи і має бути змінена.
Згідно до постанови Пленуму ВСУ №10 від 22.12.2006 р. «Про судову практику у справах про хуліганство» (далі «Постанова»), п.1. При розгляді кримінальних справ зазначеної категорії, необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
П.2 Постанови визначено, що слід мати на увазі, що суд може визнати підсудного винним у вчиненні лише тих дій і за тими кваліфікуючими ознаками, які
зазначені в постанові про притягнення як обвинуваченого або в постанові прокурора про зміну обвинувачення в суді.
В п.3 постанови зазначено, що при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК України, хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
П.4 передбачено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.
Дії, що супроводжувалися заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
П.5. Постанови визначено, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, зокрема, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації.
Таким чином, суд дійшов висновку, що дійсно ОСОБА_25 своїми умисними діями, що виразились у грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю ( що потягнули за собою тимчасову зупинку нормальної роботи магазину «Продукти», що розташований в с. Васильки, Бориспільського району Київської області, по вул. Леніна, 12-А), вчинив злочин, передбачений ст.296 ч.1 КК України.
Суд вважає, що досудовим слідством не вірно була надана правова кваліфікація дій обвинуваченого по нанесенню легких тілесних ушкоджень потерпілій за ст..296 ч.1 КК України, оскільки між скоєнням хуліганства в магазині і нанесенням тілесних ушкоджень потерпілій пройшов значний проміжок часу, у обвинуваченого по відношенню до потерпілої за цей час виникли особисті неприязні відносини, обумовлені зокрема тим, що потерпіла в полі зору обвинуваченого, писала заяву дільничному інспектору міліції щодо хуліганських дій ОСОБА_5 , а тому його дії по нанесенню легких тілесних ушкоджень потерпілій носили умисний характер і не охоплювались єдиним умислом на скоєнні хуліганства, а були спрямовані саме на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень з мотивів особистих неприязних відносин та помсти за її звернення до міліції щодо його попередніх неправомірних дій.
Таким чином, дії ОСОБА_5 по нанесенню умисних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 підлягають окремій правовій кваліфікації.
Суд має можливість надати правову оцінку та окрему правову кваліфікацію діям ОСОБА_5 по заподіянню легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , оскільки: з зазначеного приводу потерпілою було подано заяву до органів внутрішніх справ; вказані обставини були предметом, як досудового слідства, так і судового розгляду; з цього приводу потерпілою заявлено цивільний позов, який нею було підтримано в судовому засіданні; виключаючи зазначені обставини з обсягу обвинувачення ОСОБА_5 за ст..296 ч.1 КК України суд полегшує його становище порівняно з первісним обвинуваченням; кваліфікація дій ОСОБА_5 по нанесенню умисних легких тілесних ушкоджень потерпілій є обвинуваченням у скоєнні злочину невеликої тяжкості, згідно до вимог ст..12 КК України, тобто тяжкість кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 не змінюється порівняно з первісним станом. За таких обставин суд вважає, що порушення права на захист обвинуваченого не відбувається.
На підставі наведеного суд дійшов висновку, що дійсно ОСОБА_25 своїми умисними діями, які проявились у заподіянні потерпілій ОСОБА_4 умисних легких тілесних ушкоджень скоїв кримінальне правопорушення (злочин) передбачений ч.1 ст.125 КК України.
Суд вважає ОСОБА_8 винним у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень (злочинів).
Суд вважає, що ОСОБА_25 підлягає покаранню за вчинені ним кримінальні правопорушення (злочини), оскільки доказів іншого учасниками судового провадження суду надано не було.
При обранні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєних кримінальних правопорушень (злочинів), особу винного.
Обвинувачений скоїв кримінальні правопорушення (злочини) не великої тяжкості.
Обвинувачений раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, та місце роботи, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, заподіяні збитки не відшкодував, вину у скоєному не визнав і не розкаявся.
Обставин, що згідно до вимог ст..66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставиною, що згідно ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого є перебування обвинуваченого під час скоєння кримінальних правопорушень (злочинів) у стані алкогольного сп`яніння.
В судовому засіданні обвинувачений погодився, що його діями потерпілій заподіяна моральна шкода, що проявилась у виниклих, внаслідок його дій принижень та перенесеного страху, однак він заперечив заподіяння ним тілесних ушкоджень та не зміг визначитись з сумою відшкодування.
Суд вважає, що потерпіла в судовому засіданні довела заподіяння їй обвинуваченим моральної шкоди внаслідок його неправомірних дій, відсутність визнання вини і розкаяння у скоєному, тому, на думку суду, негативні обставини, що викликали виникнення у потерпілої морально-психологічних наслідків, викликаних неправомірними діями обвинуваченого продовжують існувати і підлягають відшкодуванню в грошовому еквіваленті.
Але, на думку суду, сума грошового відшкодування заподіяної потерпілій обвинуваченим моральної шкоди підлягає зменшенню, враховуючи обставини справи, тривалість неправомірних дій обвинуваченого, його майновий стан та наявність на утриманні двох малолітніх дітей.
На підставі наведеного суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому єдиним і достатнім покаранням за скоєння злочину, передбаченого ст..125 ч.1 КК України для обвинуваченого буде призначення громадських робіт, а за ст..296 ч.1 КК України стягнення штрафу в доход Держави. При цьому покарання у виді стягнення штрафу має виконуватись самостійно.
Належні дані щодо наявності речових доказів та судових витрат у провадженні відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, Суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України.
ОСОБА_8 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.296 КК України.
ОСОБА_26 призначити покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.
Вирок по стягненню штрафу виконувати самостійно.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , ІДПН НОМЕР_1 , працюючого вантажником комплектувальником СНОБ ДПМА «Бориспіль» на користь ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки і мешканки АДРЕСА_2 , суму відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_26 не обирати.

На вирок може бути принесено апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.

Після закінчення строку на апеляційне оскарження вирок набирає законної сили.

Копія вироку вручається прокурору і засудженому негайно, після оголошення.

Суддя ОСОБА_1