АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/5085/14-к Головуючий у 1 інстанції :
Провадження № 11-сс/790/1634/14 ОСОБА_1
Категорія: про застосування запобіжного Доповідач : ОСОБА_2
заходу (ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
особа якого підтверджена працівником Харківського
слідчого ізолятора ОСОБА_8 ,
при секретарі - ОСОБА_9 ,
розглянула у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 листопада 2014 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 22 листопада 2014 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. На думку апелянта, підозра у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України є необґрунтованою, а кваліфікація кримінального правопорушення є невірною; прокурором не доведені обставини, що свідчать про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування до підозрюваного більш м*якого запобіжного заходу. Апелянт зазначає, що підозрюваний не допускав дій, які б свідчили про його намір переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином чи вчинити інші кримінальні правопорушення. Посилаючись на вимоги вітчизняного кримінального процесуального законодавства, ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, правові позиції, що викладені у Рішеннях ЄСПЛ, захисник вважає, що зазначені обставини не були враховані слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою із визначенням застави .
Вислухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 в обґрунтування доводів апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу захисника, та прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
20 листопада 2014 року за підозрою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, на підставі ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_12 (а.с.12-13), якому 21 листопада 2014 року слідчим, в порядку ст.ст.276-278 КПК України, здійснено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (а.с.17).
Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1,3-5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою (а.с.1).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :
1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України ;
2. наявність реальних ризиків, передбачених п.п.1,3 -5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
3. недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, а саме санкція ч.1 ст.115 КК України передбачає покарання від 7 до 15 років позбавлення волі; дані про особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння особливо тяжкого злочину, його репутацію та відсутність міцних соціальних зв*язків, та дійшов обґрунтованого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними ( а.с.35-36). З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 умисного особливо тяжкого злочину проти життя людини, наслідком якого є смерть потерпілого, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, кількістю доведених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, даними про особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що негативно впливає на його репутацію; розлучений, офіційно не працює та не має стабільного джерела прибутку; за місцем реєстрації не проживає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв*язків, спростовують доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу. Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, в тому числі і долучені до клопотання: протокол огляду трупа (а.с.3), протоколи допиту свідків ОСОБА_13 (а.с.8) та ОСОБА_14 (а.с.14), підозрюваного ОСОБА_15 , який здійснений за участі його захисника (а.с.18-20), лікарське свідоцтво про смерть, ОСОБА_16 (а.с.16) свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається захисник, підлягають з`ясуванню під час досудового розслідування та в процесі судового розгляду справи.
Не зважаючи на право суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави за наявності обставин, передбачених п.2 ч.4 ст.183 КПК України, щодо злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя виважено застосував альтернативний запобіжний захід заставу у мінімальному розмірі, визначеному п.3 ч.5 ст.182 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового і сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Колегія суддів також вважає, що саме такий розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов*язків та не є завідомо непомірним для нього.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 22 листопада 2014 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :