718/323/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2015 року м. Кіцмань
Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000463 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селище Сокирянського району Чернівецької області, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 пройшов навчання в приватній автошколі «Віраж» в м. Чернівці по програмі водія категорії «В» та 21.07.1994 року склав випускні іспити. Після складання теоретичного та практичного іспитів в ВРЕВ з обслуговування м. Чернівці при УДАІ УМВС в Чернівецькій області 04.01.1995 року отримав посвідчення водія НОМЕР_2 категорії на право керування «В» (автомобілі, дозволена маса яких перевищує 3500кг, а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми), з чого слідує, що він був ознайомлений з вимогами Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами».

Влітку 2005 року ОСОБА_4 вирішив отримати посвідчення водія категорії на право керування «С» (призначенні для перевезення вантажів автомобілі, дозволена маса яких становить від 3500 до 7500кг), та домовився із невстановленою слідством особою про сприяння в отримання такого посвідчення за грошову винагороду у розмірі 500 доларів США. Через місяць невстановленою слідством особою було передано ОСОБА_4 підроблений документ посвідчення водія на ім`я останнього із зазначенням, що воно видане 05.09.2005 року за № НОМЕР_3 Чернівецьким ВРЕР при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області з категоріями на право керування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , «С1», ОСОБА_7 , із зазначенням невірної дати народження ОСОБА_4 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та вдрукованим підписом, яким ОСОБА_4 не підписувався. За обліковими даними УДАІ УМВС України в Чернівецькій області посвідчення ВАА « 054761 категорії «В» 26.08.2009 року отримала ОСОБА_8 , 1991р.н., зареєстрована в АДРЕСА_2 . Вказане посвідчення водія ОСОБА_4 використовував до 04.09.2014 року.

04.09.2014 року біля 16:15год. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Івеко», д.н.з. НОМЕР_4 , рухаючись по дорозі сполученням Снятин Чернівці в с. Оршівці Кіцманського району Чернівецької області, був зупинений працівниками ІДПС УДАІ м. Чернівці та на вимогу працівників міліції умисно, заздалегідь знаючи, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, пред`явив його, цим самим використавши підроблений документ, який видається установою, що має право видавати такі документи і надає право керувати транспортними засобами категорій.

Під час досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим досягнуто та підписано угоду від 14 лютого 2015 року про визнання винуватості, за змістом якої вони погодили, що ОСОБА_4 за ч.4 ст. 358 КК України понесе покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаюється. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч.4 ст.358 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання.

При призначені покарання враховано обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відсутні.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання, та ухвалення обвинувального вироку.

Також, з обвинуваченого підлягають стягненню понесені по справі витрати у розмірі 245,96 гривень (а.с.22).

Речовий доказ: бланк посвідчення водія з серійних номером НОМЕР_3 , заповнене на ім`я ОСОБА_4 , що зберігається в НДЕКЦ УМВС України в Чернівецькій області (а.с.28), підлягає знищенню.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду від 14 лютого 2015 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити узгоджену міру покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 245,96 гривень у відшкодування понесених по справі витрат на проведення експертизи.

Речовий доказ: бланк посвідчення водія з серійних номером НОМЕР_3 , заповнене на ім`я ОСОБА_4 , що зберігається в НДЕКЦ УМВС України в Чернівецькій області, - знищити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: