ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
листопада 2007 року м. Ужгород

Апеляційний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого -
Демченка С. М. , суддів -
Симаченко Л. І., Стана І. В.,
при секретарі - Головець М. А., з
участю прокурора - Кураха Ю. М. ,

засуджених -
ОСОБА_1, ОСОБА_2та їх захисника
ОСОБА_3, перекладача - ОСОБА_4

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді кримінальну справу за
апеляцією помічника прокурора Іршавського району на вирок Іршавського районного
суду Закарпатської області від 13 липня
2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець с В.
Паладь Виноградівського району Закарпатської області, судимий 8 вересня 2006 року Виноградівським
районним судом за ч. 1 ст. 122 КК України на два роки обмеження
волі, на підставі ст. 75
КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком - один рік,

засуджений
за ч.3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69
КК України на чотири роки і вісім місяців позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ст. 71
КК України за сукупністю вироків остаточно йому призначено п'ять років
позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком - три роки.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець с В.
Паладь Виноградівського району Закарпатської області, не судимий,

засуджений
за ч.3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69
КК України на Чотири роки і вісім місяців позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ст. 75
КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком - три роки.

Вирішено
питання щодо речових доказів.

Запобіжний
захід залишено попередній - підписку про
невиїзд.

Справа№11-644

номер
статистичного звіту 13

Головуючий у
першій інстанції: Маркович
І.І.

Доповідач:
Симаченко Л. І.

2

ВСТАНОВИВ:

Згідно
вироку засуджені визнані винними у вчиненні незаконного придбання, перевезення з метою збуту, а також незаконного збуту психотропних
речовин в особливо великих розмірах,
вчинених за попередньою змовою за таких обставин :

6 грудня
2006 року об 11-й годині ОСОБА_1 на території АЗС в с Вілок Виноградівського району у невстановленої слідством
особи придбав 1940 таблеток з логотипним зображенням зодіакального знаку
«Риби», які містять особливо небезпечну
речовину - метилендіоксиметамфетамін та незаконно перевіз їх в с Велика Паладь
того ж району, звідки за попередньою
змовою з ОСОБА_2 на автомобілі марки «АУДІ - 100», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить батькові ОСОБА_2, перевезли зазначені таблетки в с Каменське
Іршавського району. В цей же день о 19 -й годині в кафе - барі « Корона «, яке знаходиться по вул. Жовтневій,
86-а вони збули психотропну речовину громадянину ОСОБА_5 в кількості 1720
таблеток на загальну суму 36000 гривень.

За
даними висновку судової експертизи наркотичних засобів зміст МДМА в даних
таблетках складав 79, 5517 г, що є особливо великим розміром.

В
апеляції прокурор, не оспорюючи фактичні
обставини справи та кваліфікацію дій засуджених, ставить питання про скасування вироку у
зв'язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості вчиненого
злочину та особам засуджених.

Засудженими
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вирок не оскаржено.

Заслухавши
доповідь судді, промову прокурора, який підтримав подану апеляцію, пояснення засуджених та їх захисника, які просили вирок суду залишити без
зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що вона підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Висновки
суду про доведеність винності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного у
вироку злочину відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних і
перевірених судом доказів й в апеляції не заперечуються..

Кваліфікація
дій засуджених за ч.3 ст. 307 КК України ніким із учасників судового
процесу не оскаржується.

Що
стосується покарання, то таке судом щодо
засудженого ОСОБА_1 призначено з порушенням вимог ст. 65
КК України, без врахування фактичних
обставин справи, тяжкості вчиненого
злочину та даних, що його
характеризують.

Визнавши
щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину підставами для застосування
вимог ст. 69 КК України, суд не мотивував своє рішення щодо
застосування звільнення засуджених від відбування покарання з
випробуванням, не навівши жодних
даних, які б свідчили про істотне
зниження фактичного ступеня тяжкості злочину та ступеня небезпечності винних
осіб для суспільства.

Однак, що стосується призначеного покарання ОСОБА_2,
то, враховуючи

його другорядну
роль у вчиненні злочину, ступінь
вини, а також те, що він раніше не судимий, молодий за віком, характеризується позитивно,
колегія суддів вважає, що

3

призначене судом
покарання відповідає вимогам ч. 2
ст. 65 КК України, є доцільним і достатнім для його виправлення.

Разом з
тим, доводи подання щодо призначення
ОСОБА_1 занадто м'якого покарання заслуговують на увагу. Висновки суду щодо
можливості повторного застосування вимог
ст. 75 КК України є
помилковими, оскільки зазначена норма кримінального
закону передбачає звільнення від відбування призначеного покарання за
умови, що особа протягом іспитового
строку не вчинить нового злочину. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинив новий злочин, який є особливо тяжким під час випробувального
строку, суспільно корисною працею він не
займався. Отже, колегія суддів приходить
до висновку про небажання останнього встати на шлях виправлення і вважає
призначене судом першої інстанції покарання таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого
злочину та особі засудженого внаслідок м'якості. Вирок в цій частині підлягає
скасуванню.

Що
стосується доводів прокурора про застосування при призначенні остаточного
покарання за сукупністю вироків вимог
ст. 72 КК України, то такі є обґрунтованими.

Керуючись ст.
ст. 378, 379 КПК України, апеляційний суд Закарпатської області

ПРИСУДИВ:

Апеляцію
прокурора задовольнити частково.

Вирок
Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 липня 2007 року щодо
ОСОБА_1а в частині призначеного покарання
скасувати.

Призначити
ОСОБА_1у за ч.3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69
КК України чотири роки і вісім місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

На
підставі ст. 71, 72
КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину
покарання за вироком Виноградівського районного суду від 8 вересня 2006 року і
остаточно до відбуття призначити п'ять років позбавлення волі, без конфіскації майна.

В решті вирок
залишити без зміни.

Запобіжний
захід засудженим до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку
про невиїзд.

На вирок
апеляційного суду прокурором може бути внесено касаційне подання, а засудженими та потерпілими подані касаційні
скарги до Верховного Суду України протягом одного місяця з моменту проголошеня вироку.