Справа № 750/4689/14
Провадження № 1-кс/750/786/14
У Х В А Л А

16 травня 2014 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3
прокурора - ОСОБА_4
слідчого - ОСОБА_5
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора,

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_6 зі скаргою на бездіяльність слідчого слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_5 , яка полягає у не роз`ясненні ОСОБА_6 права на звільнення від кримінальної відповідальності, відповідно до положень ст. 285 КПК України та прокурора, яка полягає у не складанні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, відповідно до вимог ст. 286 КПК України.
У судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 таку підтримав та просив її задовольнити з наведених у ній підстав, при цьому вважає, що такі дії зазначені службові особи повинні були виконати саме в момент надходження до них медичної документації про проходження такого лікування і це є достатнім для з`ясування такої інституції, як добровільність щодо поведінки особи, яка звернулась за лікуванням.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення тієї, зазначивши, що на даний час досудове розслідування по кримінальному провадженню ще не завершене, оскільки обставини, щодо добровільності звернення підозрюваного до медичного закладу та проходження курсу лікування від наркоманії наразі перевіряються, відповідно до вимог кримінального законодавства, це потребує певного часу, у зв`язку з отриманням відповідей на запити до даного закладу.
Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, слідчого, прокурора та дослідивши в судовому засіданні лише надані матеріали скарги, за відсутністю будь-яких інших доказів та матеріалів, оскільки таких більше ніким із учасників судового провадження надано не було суд доходить висновку, що за результатами розгляду скарги, належить відмовити в її задоволенні.
Кримінальне провадження було здійснене на основі принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередності дослідження показань, речей і документів, а також диспозитивності, разом з тим, особа, яка подала скаргу, не довела в судовому засіданні обставини тієї. При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив всі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, не перебираючи на себе цю частину процесу.
В судовому засіданні встановлено, що 17.04.2014 р. ОСОБА_6 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
10.04.2014 р. ОСОБА_6 звернувся, а 20.04.2014 р. завершив лікування від наркоманії в Чернігівській міській лікарні № 2, після чого 29.04.2014 р. надав виписку епікризу слідчому. Разом з тим, сам по собі зазначений медичний документ не містить висновку про таку обставину, як добровільність звернення підсудного до лікувального закладу, що, відповідно покладає на слідчого та прокурора обов`язок з`ясувати, чи дійсно підозрюваний звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування добровільно, а не вимушено, і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Установлене свідчить про те, що у судовому засіданні заслухані всі учасники кримінального провадження, а також вивчені всі надані суду матеріали такого, досліджені всі обставини події, а це приводить суд до висновку, що в даному випадку не мало місця порушень жодних із загальних положень досудового розслідування з боку учасників кримінального провадження, а саме слідчого та прокурора. Аналіз доводів, що були викладені в скарзі ОСОБА_3 та підтверджені ним в суді, не свідчить про порушення закону в ході досудового слідства, а є лише іншою точкою зору, стосовно матеріалів такого слідства, причому є абсолютно хибною.
Таким чином, відповідно до повноважень, покладених на слідчого суддю при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, у порядку, визначеному ст. 303 КПК України, в судовому засіданні встановлено, що підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 відсутні.
Керуючись ст. ст. 22, 23, 26, 303, 306, 307, 309 КПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1