АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1396/14 Справа № 174/1143/14-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2014 року місто Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

слідчого - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду апеляційну скаргу

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Вільногірськ Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,

на ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2014 року задоволено клопотання слідчого СВ Вільногірського МВ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 23 січня 2015 року та визначено заставу у розмірі 25 000,00 грн.

Свої висновки слідчий суддя мотивує тим, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 190 КК України, на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_8 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість не знята та не погашена, вчинив корисливі злочини по яких потерпілі є особами похилого віку, останній злочин вчинив, коли обвинувальний акт в іншому кримінальному провадженні знаходився у суді, не має постійного місця роботи, вживає наркотики, не має міцних соціальний зв`язків в місці постійного проживання, а тому доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій вказав на те, що під час затримання слідчим були порушені його права, так як були пояснені поверхово та не в повному обсязі. Перед судовим засіданням у підозрюваного було незаконно відібрано розписку про відмову від адвоката та розглянуто питання про тримання під вартою. Також зазначив, що ним не було проігноровано жодного виклику до слідчого, наміру переховуватися від слідства він не має.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваного, який вимоги поданої ним апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, думку захисника, яка підтримала вимоги апеляційної скарги її підзахисного та також просила їх задовольнити, думку прокурора, який вважав, що підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, пояснення слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні, вивчивши надані матеріали кримінального провадження № 0000504 та матеріали судового провадження з розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Доводи, викладені підозрюваним в апеляційній скарзі, щодо істотних порушень норм кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів апеляційного суду, є необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Із наданих матеріалів кримінального провадження № 0000504 та матеріалів судового провадження з розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вбачається наступне.

30 вересня 2014 року органом досудового розслідування за реєстровим №0000504 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом незаконного заволодіння невстановленою особою шляхом зловживання довірою грошовими коштами ОСОБА_10 в сумі 450 грн.

07 жовтня 2014 року органом досудового розслідування за реєстровим №0000513 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом незаконного заволодіння невстановленою особою шляхом зловживання довірою грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 400 грн.

13 жовтня 2014 року слідчим, якому було доручено проведення досудового розслідування в зазначених кримінальних провадженнях, у встановленому нормами кримінального процесуального закону порядку, було повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень.

Постановами слідчого, якому було доручено проведення досудового розслідування в даних кримінальних провадженнях, від 28 жовтня 2014 року було змінено правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_8 , з ч. 1 ст. 190 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України.

Постановою старшого прокурора прокуратури міста Вільногірськ Дніпропетровської області від 29 жовтня 2014 року вказані вище кримінальні провадження були об`єднані в одне провадження з присвоєнням №0000504.

29 жовтня 2014 року старшим прокурором прокуратури міста Вільногірськ Дніпропетровської області було затверджено обвинувальний акт в кримінальному провадженні та 30 жовтня 2014 року направлено до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2014 року обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000504 щодо ОСОБА_8 було повернуто органу досудового розслідування.

19 листопада 2014 року органом досудового розслідування за реєстровим №0000569 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, за фактом відкритого викрадення невстановленою особою майна ОСОБА_12 , чим останній завдано майнову шкоду в сумі 480 грн.

Постановою слідчого, якому було доручено проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, від 25 листопада 2014 року було змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України.

В той же день, 25 листопада 2014 року слідчим, якому було доручено проведення досудового розслідування в зазначеному кримінальному провадженні, у встановленому нормами кримінального процесуального закону порядку, було повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення.

Постановою старшого прокурора прокуратури міста Вільногірськ Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року кримінальні провадження за № 0000504 та № 0000569 були об`єднані в одне провадження з присвоєнням №0000504.

В той же день, 25 листопада 2014 року, слідчий, якому було доручено проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке оскаржуваною ухвалою було задоволено.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на виконання вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, заслухав учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ Ніколова проти Болгарії.
Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_8 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 190 КК України, про що йому у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку вручено письмове повідомлення про підозру.
Суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, також обґрунтував наявність ризиків, що підозрюваний, знаходячись на волі, може вчинити інший злочин, оскільки він раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень стосовно осіб похилого віку, підозрюється у вчиненні останнього кримінального правопорушення в період, коли стосовно нього обвинувальний акт в іншому кримінальному провадженні вже був направлений до суду, не має постійного місця роботи, за місцем проживання міцних соціальних зв`язків не має, вживає наркотичні засоби.
За викладених обставин колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком слідчого судді про неможливість запобігти наявним ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги підозрюваного про порушення його права на захист під час розгляду клопотання слідчого є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.
Під час розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання щодо участі захисника у судовому засіданні. При цьому підозрюваний пояснив, що немає потреби в участі захисника, що зафіксовано технічними засобами фіксації судового процесу. Слідчим суддею було задоволено клопотання підозрюваного про надання йому можливості надати суду медичні документи щодо стану здоров`я підозрюваного, в зв`язку з чим у судовому засіданні було оголошено перерву. У судовому засіданні було досліджено та дано оцінку наданим підозрюваним медичним документам.
Відповідно до норм ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є одними із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційного суду, будь-які заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжні заходи, можуть застосовуватися лише на період кримінального провадження, тобто в межах строку досудового розслідування, встановленого нормами ст. 219 КПК України.
З урахуванням даних про повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, даних про об`єднання декількох кримінальних проваджень в одне провадження, даних про перебування обвинувального акту стосовно підозрюваного на розгляді у суді з 30 жовтня 2014 року по 05 листопада 2014 року, строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні спливає 18 грудня 2014 року, в зв`язку з чим і строк застосування запобіжного заходу не може перевищувати цього строку.
Слідчий суддя вказаних обставин не прийняв до уваги та застосував запобіжний захід на строк по 23 січня 2015 року, тобто за межами строку досудового розслідування.
Нормами ч. 3 ст. 407 КПК України визначено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2014 року задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2014 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Вільногірського МВ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково застосувати до ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Вільногірськ Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 грудня 2014 року.

Визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 25 000 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою юридичною чи фізичною особою (заставодавцем) на користь держави.

Підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти в зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_13 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу в виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_8 в разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, прокуратури чи до органу внутрішніх справ залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання чи роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можуть наступити наслідки, передбачені нормами кримінального процесуального закону.

Судді: