Справа № 472/785/15-к
Веселинівський районний суд Миколаївської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" липня 2015 р. смт.Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Веселинове Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 02.04.2015 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Олександрівка, Доманівського району, Миколаївської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акта від 29 травня 2015 року ОСОБА_3 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, за таких підстав:

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу начальника Херсонського загону відомчої воєнізованої охорони ДП «Одеська залізниця» за №10/04ос від 02.02.2015 ОСОБА_3 призначений на посаду начальника команди Херсонського загону відомчої воєнізованої охорони станції Колосівка ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до посадової інструкції, затвердженої Начальником Херсонського загону відомчої воєнізованої охорони Одеської залізниці ОСОБА_6 від 02.02.2015, на ОСОБА_3 покладено наступні обов`язки: приймати участь у підборі кадрів для роботи у воєнізованій охороні; своєчасно проводити цільовий, повторний та позаплановий інструктаж; систематично здійснювати контроль за несенням служби нарядами, які охороняють вантажі у парках станції та в путі прямування поїздів, вимог техніки безпеки, електробезпеки, пожежної безпеки. Окрім того ОСОБА_3 має право: накладати штрафи; затримувати порушників; робити обстеження речей, особисте обстеження, а також порушників; використовувати у разі необхідності зброю; вимагати від особового складу команди додержання норм та правил охорони праці, особистої безпеки; відстороняти від роботи порушників службової діяльності, норм та правил охорони праці.

Таким чином, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді начальника команди Херсонського загону відомчої воєнізованої охорони станції « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », постійно обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, отже відповідно до ч.3 ст.18 КК України, був службовою особою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.03.2015 стрілець команди Херсонського загону відомчої воєнізованої охорони станції « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 (посвідчення № НОМЕР_1 видане Херсонським загоном відомчої воєнізованої охорони ДП «Одеська залізниця» дійсне до 31.12.2015 року), перебуваючи на добовому чергуванні по охороні залізничного мосту, передав табельну зброю - пістолет «ТТ серія НОМЕР_2 , 1941 року виготовлення», стрільцю команди Херсонського загону відомчої воєнізованої охорони станції «Колосівка» ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 , з яким перебував на добовому чергуванні, що є порушенням інструкції ЦУО 1336. В подальшому, при здачі вказаної зброї в збройову кімнату ОСОБА_8 виявлений перевіркою ДС ВГБ УМВС України на Одеській залізниці, в результаті чого, відносно начальника команди Херсонського загону відомчої воєнізованої охорони станції « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.195 КУпАП (порушення правил зберігання та перевезення вогнепальної зброї і бойових припасів начальником команди Херсонського загону відомчої воєнізованої охорони станції «Колосівка» ДП «Одеська залізниця» відповідальним за їх збереження).

Також встановлено, що будучи раніше знайомим із керівником Херсонського загону відомчої воєнізованої охорони ДП «Одеська залізниця» ОСОБА_6 , у ОСОБА_3 виник злочинний намір направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , з метою здійснення впливу на прийняття рішення ОСОБА_6 щодо не звільнення ОСОБА_7 із займаної посади за порушення правил зберігання, поводження із табельною зброєю.

Так, будучи безпосереднім начальником стрільця команди Херсонського загону відомчої воєнізованої охорони станції «Колосівка» ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 , починаючи з 24.03.2015 ОСОБА_3 став обговорювати з ОСОБА_7 розмір неправомірної вигоди з метою здійснення впливу, яка склала 200 (двісті) доларів США, що згідно даних НБУ станом на 24.03.2015 року еквівалентно 4660 грн.

09.04.2015 о 14 год. 48 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , зафіксовано факт передачі ОСОБА_7 та отримання ОСОБА_3 неправомірну вигоду у розмірі 100 (сто) доларів США, що згідно даних НБУ станом на 09.04.2015 еквівалентно 2351 грн. за початок вирішення питання про не звільнення останнього з роботи. Після цього ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_7 , що потрібно ще 50 (п`ятдесят) доларів США для остаточного вирішення питання про його не звільнення.

21.05.2015 о 14 год. 10 хв. за адресою: АДРЕСА_1 зафіксовано факт передачі ОСОБА_7 та отримання ОСОБА_3 неправомірну вигоду у розмірі 50 (п`ятдесят) доларів США, що згідно даних НБУ станом на 21.05.2015 року еквівалентно 1040,5 грн. за остаточне вирішення питання про не звільнення останнього з роботи.

21.05.2015 року о 14 год. 30 хв., в ході санкціонованого обшуку службового приміщення команди Херсонського загону відомчої воєнізованої охорони станції « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_3 добровільно видав співробітникам ЛВ на ст. Миколаїв УМВС України на Одеській залізниці неправомірну вигоду, отриману попередньо від ОСОБА_7 у сумі 50 (п`ятдесят) доларів США, що згідно даних НБУ станом на 21.05.2015 року еквівалентно 1040,5 грн. Того ж дня, під час обшуку домоволодіння ОСОБА_3 , останній добровільно видав співробітникам ЛВ на ст. Миколаїв УМВС України на Одеській залізниці неправомірну вигоду, отриману попередньо від ОСОБА_7 у сумі 100 (сто) доларів США, що згідно даних НБУ станом на 21.05.2015 року еквівалентно 2081 грн.

Таким чином, своїми навмисними злочинними діями ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
25 червня 2015 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні була укладена угода між прокурором прокуратури Заводського району міста Миколаєва юристом 3 класу ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості, згідно якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 369-2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та при необхідності сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин щодо виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.

Крім того, сторони даної угоди погодили між собою, що обвинувачений ОСОБА_3 понесе покарання за ч.2 ст.369-2 КК України у вигляді штрафу в розмірі семисот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, визнав повністю. Суду пояснив, що уклав угоду добровільно, без будь-якого примусу, погроз або застосування насильства, йому зрозумілі права, передбачені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення та покарання, яке буде призначене йому на підставі укладеної угоди, з мірою покарання узгодженою з прокурором погодився, на розгляді справи в загальному порядку не наполягав. Просив суд затвердити досягнуту угоду.

Прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону, йому зрозумілі наслідки укладання та затвердження угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Статтею 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Вивчивши зміст угоди, допитавши обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вказана угода відповідає положенням ст. 472 КПК України, укладена стосовно кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії середньої тяжкості, сторонам зрозумілі положення ст.ст. 394, 424, 476 КПК України та обмеження у зв`язку з затвердженням вказаної угоди на досягнутих в ній умовах, міра покарання визначена сторонами угоди у відповідності до санкції ч.2 ст. 369-2 КК України є обґрунтованою. При цьому враховано щире каяття обвинуваченого.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, а саме одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України витрати, пов`язанні із залученням експертів за проведення експертиз покласти на обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості, укладену 25 червня 2015 року між прокурором прокуратури Заводського району міста Миколаєва юристом 3 класу ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 02.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України - затвердити.
ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, призначивши узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 12750 /дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, витрати за проведення експертизи у сумі 460 /чотириста шістдесят/ гривень 80 /вісімдесят/ копійок.
Речові докази по справі:

- грошові кошти в сумі 150 /сто п`ятдесят/ доларів США (купюри: 100 доларі США серія та номер LC 48245053 A; 50 доларів США серія та номер МК 07359805 А), що зберігаються при матеріалах кримінального провадження повернути ОСОБА_7 за належністю.

- ручну чоловічу сумку (барсетку), що зберігається при матеріалах кримінального провадження - повернути ОСОБА_3 за належністю.

- змиви з лівої руки ОСОБА_3 , змиви з правої руки ОСОБА_3 , зразок люмінесцентної фарби «Промінь», диск до протоколів обшуку місця роботи та автомобіля ОСОБА_3 , флеш накопичувачі та CD диски залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1