справа №1-253/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
вересня 2007 року Знам"янський
міськрайонний суд

Кіровоградської
області в складі:

головуючого
судді Проценко
О.М.

при
секретарі Чукановій
О.А.

за
участю прокурора Сідоренко
М.Л.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в залі суду
в місті Знам"янка кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с Трепівка,
Знам"янського району, Кіровоградської області, українця, громадянина
України, освіта вища, одруженого, не працюючого, пенсіонера, що мешкає по
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 367 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,
працюючи з 1993 року по 05.04.2007 року на посаді начальника відділу освіти
Знам"янської районної державної адміністрації Кіровоградської області, яка
відповідно до ст. ст. 24-26 Закону України „Про державну службу" від 16
грудня 1993 року № 3723-XII, віднесена до 5
категорії та маючи 11 ранг державного службовця, тобто будучи службовою особою,
на якого покладено здійснення організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій, вчинив неналежне виконання своїх
службових обов'язків внаслідок недбалого ставлення до них, що спричинило тяжкі
наслідки державним інтересам за наступних обставин:

22.02.2000
року Президентом України підписаний Закон України „Про закупівлю товарів, робіт
і послуг за державні кошти" № 1490-ІІІ (далі Закон), який відповідно до ч.
1 Прикінцевих положень, набрав чинності через три місяці з дня його
опублікування. Законом встановлені правові та економічні засади здійснення
процедур закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок державних коштів. Метою
даного Закону є створення конкурентного середовища у сфері державних
закупівель, а також запобігання проявам корупції у цій сфері, забезпечення
прозорості процедур закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти та
досягнення оптимального і раціонального їх використання.

Згідно
абзацу 5 ст. 1 Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за
державні кошти", державною закупівлею є придбання замовником товарів,
робіт і послуг за державні кошти у порядку, встановленому цим Законом.

Замовником,
відповідно до абзацу 2 ст. 1 Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і
послуг за державні кошти", виступає розпорядник державних коштів, який
здійснює закупівлю в порядку, визначеному цим Законом, при цьому замовником
вважається суб'єкт, тендерний комітет якого проводить процедуру закупівлі та
який одночасно укладає з переможцем договір про Закупівлю.

У
відповідності до ч. 2 ст.
2 вищевказаного Закону,
умови здійснення процедур
закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок державних коштів можуть
встановлюватися або змінюватися виключно цим Законом та виключно у випадках,
передбачених цим Законом.

Відповідно
до протоколу засідання районної Тендерної комісії по організації та здійсненню
процедури закупівель товарів робіт і послуг за рахунок коштів районного бюджету
від 1 вересня 2006 року, прийнято рішення про проведення 25 вересня 2006 року
процедури „відкритих торгів" по закупівлі на опалювальний сезон 2006-2007 p.p. вугілля марки
ДГ(Г) в кількості 420 тонн та марки ДГР (ГР) в кількості 1080 тонн.

Згідно з
додатком № 4 Тендерної документації, затвердженої 1 вересня.2006 року головою
Тендерного комітету ОСОБА_1, оцінка тендерних пропозицій здійснювалась на
основі одного критерію - ціни, тобто кращою є та пропозиція, ціна якої є
найнижчою.

25
вересня 2006 року, об 11 год., в приміщенні відділу освіти Знам"янської
районної державної адміністрації Кіровоградської області, тендерним комітетом
були розкриті тендерні (цінові) пропозиції, надані всіма учасниками, а саме
приватним підприємством „Діак", розташованим за адресою: м. Жовті Води,
Дніпропетровської області, вул. Петровського, 56/105, та Кіровоградською філією
„Кіровоградпаливо", закритого акціонерного товариства
„Енерговугілля", яке розташоване за адресою: м. Кіровоград, вул.
Володарського, 60.

Рішенням
Тендерного комітету від 28 вересня 2006 року, акцептовано тендерну пропозицію
подану ПП „Діак", відповідно до якої, останнє пропонувало вугілля марки, ДГР
вартістю 250 гривень за 1 тонну і марки ДГ, вартістю 450, 0 гривень за 1 тонну.

6 жовтня
2006 року між приватним підприємством „Діак", як переможцем відкритих
торгів, в особі директора ОСОБА_2, з однієї сторони, та відділом освіти
Знам"янської районної державної адміністрації Кіровоградської області, в
особі начальника відділу ОСОБА_1, з іншої сторони, укладено договір № 79, за
умовами якого ПП „Діак" зобов'язується поставити відділу освіти вугілля
марки ДГР (ГР) в кількості 1080 тонн по ціні 250 гривень за 1 тонну у т.ч. ПДВ
та вугілля марки ДГ (Г)
в кількості 420 тонн по ціні 450 гривень за 1 тонну у т.ч. ПДВ на загальну
суму 459 000 гривень.

Відповідно
до п.п. 1.3 договору № 79 від 6.10.2006 року, сторони залишають за собою право
на перегляд ціни у зв'язку можливими змінами ринкової кон'юнктури з
підтвердженням цих цін статуправлінням або Кіровоградською торгово-промисловою
палатою та Міністерством вугільної промисловості.

29
листопада 2006 року директором приватного підприємства „Діак" ОСОБА_2 на
адресу начальника відділу освіти Знам"янської РДА ОСОБА_1 за № 148 вих.
направлений лист, яким ПП „Діак", в зв'язку зі зростанням ціни на вугілля
ДГРО-200, висловлює прохання підписати додаткову угоду до договору № 79 від
6.10.2006 року, в якій змінити умови пункту 1.1 і збільшити суму договору на
43817, 00 гривень.

Відповідно
до абзацу 4 ч. 2 ст. 34 Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг
за державні кошти" від 22.02.2000 року № 1490-ІІІ (зі змінами і
доповненнями згідно із Законами України № 2664-IV
від 16.06.2005 та № 3205-IV
від 15.12.2005), який діяв на момент укладання угоди, умови договору про
закупівлю не повинні відрізнятися від умов тендерної (цінової) пропозиції
учасника - переможця процедури закупівлі, крім випадків зменшення ціни тендерної
пропозиції при проведенні торгів із зменшення ціни (редукціону) та не повинні
змінюватись після підписання договору про закупівлю, крім випадків,
передбачених цим Законом.

Згідно
ч. 4 ст. 2 Закону, забороняється укладання договорів, які передбачають витрачання
державних коштів, та/або оплата розпорядником державних коштів товарів, робіт і
послуг до/без проведення процедур, передбачених цим Законом, крім випадків,
передбачених цим Законом.

Одним з
принципів здійснення державних закупівель, відповідно до ст. 2-1 Закону, є
максимальна економія та ефективність.

Достовірно
не знаючи про зміст абзацу 5 ст. 1, ч.ч. 2, 4 ст. 2, ст. 2-1 Закону України
„Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" від 22.02.2000
р. № 1490-ІІІ і діючи всупереч ним, начальник відділу освіти Знам"янської
районної державної адміністрації ОСОБА_1, 5 грудня 2006 року, в порушення норми
вищевказаного Закону, закріпленої в абзаці 4 ч. 2 ст. 34, відповідно до якої,
умови договору про закупівлю не повинні змінюватись після його підписання і
порушуючи п. 1.3 договору № 79 від 6.10.2006 року, без отримання від органів
статистики, торгово-промислової палати, Міністерства вугільної промисловості чи
іншого органу, підтвердження щодо зростання цін на вугілля, діючи від імені
відділу освіти, підписав з приватним підприємством „Діак", в особі
директора ОСОБА_2, додаток до договору № 79 від 6.10.2006 року, яким вніс зміни
до п. 1.1 договору, збільшивши вартість вугілля ДГР 0-200 на 43817,0 гривень,
при цьому загальна вартість вугілля, яке закупив відділ освіти
Знам"янської РДА, склала 502 817 грн., які в свою чергу були перераховані
в подальшому на рахунок ПП „Діак" в повному обсязі.

Таким
чином, ОСОБА_1, будучи державним службовцем, тобто службовою особою, на якого
відповідно до ч. 1 ст. Закону України „Про державну службу" від 16 грудня
1993 року № 3723-ХП, покладається обов'язок додержання Конституції України та
інших актів законодавства України та обов'язок діяти в межах своїх повноважень,
внаслідок неналежного виконання своїх службових обов'язків, недбалого ставлення
до них, вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, тобто
дії які він, відповідно до ч. 4 ст. 2 вищевказаного Закону, не правомочний
вчиняти, чим спричинив тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам,
у вигляді незаконно виплачених приватному підприємству „Діак" грошових
коштів в сумі 43817, 00 гривень з районного бюджету, тобто скоїв злочин,
передбачений ч. 2 ст. 367 КК України.

В
судовому засіданні ОСОБА_1, в скоєному щиро розкаявся, просить суд його суворо
не наказувати,подав до суду заяву, згідно якої не заперечує, щоб кримінальна
справа відносно нього була закрита в зв"язку з актом амністії.

У
відповідності зі ст. 299 КПК України докази по справі судом не досліджувалися,
за згодою підсудного та прокурора, в зв"язку з тим, що ОСОБА_1 обставини
справи, викладені в обвинувальному висновку не оспорює.

Оскільки
обвинувачення ніким із учасників судового процесу не оспорюється, суд вважає
вину підсудного ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК
України, за ознаками: неналежне виконання млужбовою особою своїх службових
обов'язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки
державним інтересам -доведеною.

При
призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного підсудним необережного злочину, який закон
класифікує як злочин середньої тяжкості, особу ОСОБА_1 що він раніше не
притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем роботи та проживання
характеризується позитивно.

До
обставин, які пом"якшують покарання ОСОБА_1 суд відносить визнання своєї
вини, щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які
обтяжують вину підсудного ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи
тяжкість скоєного ОСОБА_1, особу підсудного, наявність обставин, які
пом"якшують покарання і відсутність обставин, які обтяжують його
покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_1 можливе без ізоляції його від
суспільства, призначивши йому покарання не пов"язане з позбавленням волі,
із застосуванням ст. 75 КК України.

Згідно
п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року, звільненню
від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань,
не пов"язаних з позбавленням волі, підлягають
чоловіки, засуджені за
умисні злочини, за
які законом передбачено
покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше п"яти
років, та

за злочини,
вчинені з необережності, за які законом передбачено покарання, менш суворе, ніж
позбавлення волі на строк не більше десяти років, які на день набрання чинності
вказаним законом досягли 60-річного віку.

Враховуючи
вищевикладене, думку прокурора, який не заперечував проти застосування до
ОСОБА_1 ст.1 п "г" Закону України "Про амністію" від 19
квітня 2007 року, те що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав
повністю, розкаюється, не заперечує проти застосування акта амністії, те, що
ОСОБА_1 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на день
набрання чинності Законом України "Про амністію " від 19 квітня 2007
року досяг 60-річного віку, суд вважає можливим застосувати до підсудного ст. 1
п. "г" Закону України "Про амністію" від 19 квітня 2007
року і звільнити його від призначеного покарання.

Керуючись ст.ст.
323 -324 КПК України, ст. 85 КК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України і
призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права
обіймати посади, пов"язані з державною службою на строк 2 роки.

У
відповідності зі ст. 75 КК України, ОСОБА_1 звільнити від відбуття призначеного
покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно
до ст.1 п."г" Закону України "Про амністію" від 19 квітня
2007 року, ОСОБА_1 звільнити від призначеного покарання.

Міру
запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 - підписку про невиїзд - скасувати.

Речові
докази, а саме: платіжне доручення № 2401 від 01.12.06 року;платіжне доручення
№ 2425 від 08.12.06 року; платіжне доручення № 2569 від 15.12.06 року; платіжне
доручення № 2602 від 19.12.06 року;рахунок № 113 від 01.12.06 року; рахунок №
150 від 07.12.06 року; рахунок №152 від 07.12.06 року; рахунок № 156 від
15.12.06 року; накладну №224 від 01.12.06 року; накладну № 283 від 07.12.06
року; накладну №285 від 07.12.06 року; накладну № 289 від 15.12.06 року;
тендерну документацію на закупку вугілля в 2006 році (на 223 аркушах), які
зберігаються в матеріалах кримінальної справи, зберігати при кримінальній
справі.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області протягом
15-ти діб після проголошення вироку.