ВЕРХОВНИЙ СУД
Справа № 11-845/07 р.
Головуючий у І інстанції Шипов І.М.
Категорія ст. 187 ч.1 КК України
Доповідач Білобров В.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2007 року колегія суддів судової палати з кримінальних
справ апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого Трейтяк О.П.

суддів Білоброва В.Д.,
Григор'євої В.Ф.

з участю прокурора Басюка С.І.

адвоката ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляціями адвоката ОСОБА_3 та
засудженого ОСОБА_2 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова
від 24 вересня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець та мешканець АДРЕСА_1,
українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працюючий, раніше не судимий,

засуджений за ст. 345 ч.2
КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від
відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладено певні обов'язки.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженець с. Ковтунівка, Ічнянського району, Чернігівської області, мешканець АДРЕСА_2,
українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, працюючий в ТОВ „Рекламна агенція „Голд Ф'юче”, раніше
не судимий,

засуджений за ст. 345 ч.2
КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від
відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладено обов'язки.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, уродженець і житель АДРЕСА_3
українець, громадянин України, освіта
середня-спеціальна, не одружений, не працюючий, раніше судимий: 18.07.2003 року
Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 296 ч.2, 75, 76 КК України до
2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 08.09.2005 року Деснянським
районним судом м. Чернігова за ст. 186
ч.2, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

засуджений за ст. 345 ч.2
КК України до 3 років позбавлення волі,

за ст. 187 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом повного поглинення
менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 4 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового
приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Деснянського районного
суду м. Чернігова від 08.09.2005
року остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_4 таОСОБА_2 по 1000 грн. з
кожного, на користь ОСОБА_5, в рахунок відшкодування заподіяної моральної
шкоди.

Доля речових доказів вирішена у відповідності з вимогами
ст. 81 КПК України.

Як встановив суд,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, разом з ОСОБА_4 28.04.2007 року, близько 23 год. 30 хв. знаходячись
неподалік буд. № 11, по вул. Волковича м. Чернігова, голосно кричали, порушуючи
громадський спокій.

В цей час оперуповноважений ВКР ЧМВ УМВС України в
Чернігівській області старший лейтенант міліції ОСОБА_6 проходив повз дану
компанію.

Раптом ОСОБА_1, з метою заволодіння мобільним телефоном,
відійшов від інших та наблизився до ОСОБА_5, розпочавши з ним сваритись і
безпричинно штовхати в груди. До нього одразу ж приєднались ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

З метою припинити їх протиправні дії, ОСОБА_6, пред'явив
правопорушникам посвідчення працівника міліції та почав вимагати припинити протиправні дії. Не реагуючи на зауваження та
законні вимоги працівника міліції, ОСОБА_1 вдарив ОСОБА_5 декілька разів
кулаками в обличчя, збивши останнього з ніг та продовжував побиття, знаходячись
зверху потерпілого. Після цього, до ОСОБА_1 приєднались ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і
разом з ним почали наносити ОСОБА_6 удари в різні частини тіла, спричинивши
йому тілесні ушкодження, котрі відносяться до категорії легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

ОСОБА_2 продовжуючи свою злочинну діяльність, 6 травня
2007 року, близько 1 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись в під'їзді № 2 буд. № 8 по вул. Шевчука м. Чернігова, з метою
заволодіння майном ОСОБА_7, напав на нього, та застосувавши насильство,
небезпечне для життя і здоров'я потерпілого, наніс йому удари руками та ногами
в різні частини тіла, заподіявши легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою
короткочасний розлад здоров'я. Після цього відкрито заволодів майном потерпілого:
шкіряною курткою вартістю 500 грн., мобільним телефоном „ Моторола В - 350 ”
вартістю 300 грн., сім - картою оператора мобільного зв'язку „ Джинс ”вартістю
20 грн. на рахунку якої було 50 грн., шкіряним гаманцем вартістю 20 грн.,
грошима в сумі 720 грн., ключем вартістю 6 грн., а всього майном на загальну
суму 1616 грн.

В апеляції адвокат ОСОБА_3 в інтересах засудженогоОСОБА_2
вказує, що судом були порушені вимоги ст. ст. 323, 324 КПК України, оскільки
суд поклав в основу вироку тільки покази потерпілого та його друзів, а покази
свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не прийняв до уваги. Вважає, що ОСОБА_6 не був при
виконанні службових обов'язків. Обираючи міру покарання за ст. 187 ч.1 КК України суд не врахував
пом'якшуючи вину обставини - визнання вини та добровільне відшкодування
завданих збитків. Позов про стягнення моральної шкоди задоволений безпідставно.
Просить вирок суду про визнанняОСОБА_2
винним за ст. 345 ч. 2 КК України скасувати, а справу закрити, за ст. 187 ч. 1
КК України - пом'якшити міру покарання.

Засуджений ОСОБА_2 в своїй апеляції наводить аналогічні
вимоги.

Заслухавши доповідача, засудженогоОСОБА_2 та
адвоката ОСОБА_3 в інтересах
засудженого, які підтримали апеляції та
просили вирок змінити, міркування прокурора про залишення вироку без зміни,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів
підстав для їх задоволення не знаходить.

Висновок суду про доведеність виниОСОБА_2 у вчиненні
злочинів передбачених ст. ст. 345 ч. 2, 187 ч. 1 КК України відповідає
фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та
перевіреними в судовому засіданні доказами, і є обгрунтованим.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину в пред'явленому обвинувачені за ст. 345 ч. 2 КК України визнав частково та показав,
що ОСОБА_6 під час бійки не представлявся працівником міліції.

Не дивлячись на таку позицію засудженого, його вина в
інкримінованих злочинах, за яких його засуджено підтверджується показами
потерпілого, свідків, іншими учасниками процесу та матеріалами справи.

Так, допитані під час досудового слідства ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 свою вину визнали повністю та зазначили, що під час побиття ОСОБА_6
представлявся працівником міліції.

Аналогічні покази дали потерпілий ОСОБА_6 та свідки
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Що стосується посиланням апелянтів на покази свідків
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, вони були допитані в судовому засіданні і чогось суттєвого
не показали.

Про винність ОСОБА_2 свідчить і те, що засуджені ОСОБА_1 та ОСОБА_4 згодні з вироком
суду і його не оскаржували.

Також винністьОСОБА_2 підтверджується протоколами очних
ставок між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в ході яких ОСОБА_6 зазначив,
що представлявся працівником міліції. ОСОБА_1 підтвердив покази ОСОБА_5.
ОСОБА_4 показав, що також бив ОСОБА_5.

Крім цього винністьОСОБА_2 підтверджується протоколом
виїмки куртки ОСОБА_5, висновком судово-медичної експертизи, згідно якої у
ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження, речовими доказами по справі та протоколом
відтворення обстановки та обставин події з потерпілим ОСОБА_6

Дії засудженогоОСОБА_2 судом правильно кваліфіковані за
ст. 345 ч. 2 КК України.

Вирішуючи питання про розмір заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд врахував, що
від заподіяних тілесних ушкоджень йому заподіяно фізичний біль та моральні страждання,
він доклав додаткових зусиль по налагодженню свого устрою життя та побуту. Суд
врахував принцип об'єктивності, справедливості та розумності при визначенні
морального відшкодування, тому обґрунтовано прийняв рішення про стягнення 1000
грн. Колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку в цій частині.

У вчиненні злочину за ст. 187 ч. 1 КК України ОСОБА_2
винним себе визнав повністю, як під час досудового слідства, так і в судовому
засіданні та докладно розповідав про обставини вчинення злочину.

Покарання, яке призначено засудженомуОСОБА_2, відповідає
характеру і ступеню тяжкості злочинів,
даним, що характеризують його особу та всім обставинам справи і є справедливим.
Суд, призначаючи покарання, врахував обставину яка пом”якшує покарання - відшкодування заподіяної шкоди потерпілому та правильно
призначив покарання, передбачене санкцією ст. 187 ч. 1 КК України.

За таких обставин, підстав для пом'якшення покарання засудженому ОСОБА_2 колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

У Х
В А Л И Л А:

Апеляції засудженого ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3 в
інтересах засудженогоОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 24 вересня 2007 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Судді:

Білобров В.Д. Трейтяк О.П. Григор'єва
В.Ф.