Справа N
ВИРОК

ІМ
Е Н Е М У К
Р А ї Н И

01 березня 2007 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді - Жук О.В.

при секретарі - Куриленко О.М.

з участю: прокурора - Степанечка О.В.

захисника - ОСОБА_6

законних представників - ОСОБА_4., ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Києва, українця,

громадянина України, студента Вищого професійного училища
водного транспорту, неодруженого,

проживаючого АДРЕСА_1, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, українця,
громадянина

України,
учня середньої школи
НОМЕР_1, неодруженого, проживаючого за
адресою АДРЕСА_2, раніше не
судимого, у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.11.2006 року близько 12 години
10 хвилин ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння біля будинку АДРЕСА_3, підійшли до
потерпілого ОСОБА_3 3 метою
відкритого заволодіння майном останнього, вчинене за попередньою змовою групою
осіб, із застосуванням насильства, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, ОСОБА_2. схопив потерпілого за рукав куртки та наніс один удар
кулаком правої руки ОСОБА_3 в обличчя з метою подавити його опір. Після чого ОСОБА_1
почав вимагати у ОСОБА_3 гроші в
сумі 50 гривень. ОСОБА_3, будучи
наляканим діями ОСОБА_1 та ОСОБА_2, віддав ОСОБА_1 гроші в сумі 30 гривень. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2,
тримаючи потерпілого за куртку,
почав вимагати у останнього мобільний
телефон. В цей час ОСОБА_3, знявши куртку, вартість якої складає 300 гривень,
вирвався з рук ОСОБА_2 та побіг до дому, при цьому
куртка залишилася в руках ОСОБА_2 та ОСОБА_1 В результаті дій підсудних ОСОБА_3
було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 330 гривень. Згідно з висновком експерта №976и ОСОБА_3 було спричинено
легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 свою
винність у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 186 ч.2 КК України визнав і повністю підтвердив обставини, зазначені вище.
У вчиненому кається, просить суворо не наказувати.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_2. свою
винність у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 186 ч.2 КК України визнав і повністю підтвердив обставини, зазначені вище.
У вчиненому кається, просить суворо не наказувати.

Законні представники ОСОБА_4 та ОСОБА_5
з позитивної сторони
охарактеризували своїх синів та
запевнили суд, що в подальшому зможуть вплинути на них з метою запобігання
вчинення протиправних дій. Крім
того, ОСОБА_5
пояснила, що нею було відшкодовано потерпілому завдані збитки.

У відповідності до ст.299 КПК
України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих
фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що винність
підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2
/кожного/ в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії підсудного
ОСОБА_1 за ст. 186 ч.2
КК України, тому що він скоїв умисні дії, які виразилися в відкритому
викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним
для життя та здоров'я потерпілого, вчиненому за попередньою
змовою групою осіб.

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_2
за ст. 186 ч.2 КК України, тому що
він скоїв умисні дії, які виразилися в відкритому викраденні чужого майна
(грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання підсудному
ОСОБА_1, суд
відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, а також
враховує обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом'якшують
покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття підсудного, вчинення злочину неповнолітнім,
добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставиною, яка обтяжує покарання,
згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2.,
суд відповідно до ст. 65 КК України
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, зокрема те, що він
раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, а також враховує обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом'якшують
покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття підсудного, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно зі ст. 67 КК
України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного
сп'яніння.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про
можливість виправлення підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2
/кожного/ без відбування покарання і вважає за можливе застосувати відносно
них ст.ст. 75,104 КК України.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років
позбавлення волі.

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити
йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /кожного/ від
відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк
два роки, якщо вони протягом іспитового строку не вчинять нового злочину і
виконають покладені на них обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /кожного/
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та
навчання, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

До вступу вироку в закону силу запобіжний захід, обраний
ОСОБА_1 та ОСОБА_2. /кожному/
залишити без зміни у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця
проживання.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через
Оболонський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.