Справа
№ 1-177
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2007
року м.
Івано-Франківськ

Тисменицький
районний суд Івано-Франківської області

в складі:
головуючої - судді Хоминець
М.М.

секретаря Гундич
Г.В.

з участю
прокурора Каляндрук
А.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя АДРЕСА_1, з
повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні один неповнолітній
син, непрацюючого, інваліда третьої групи, учасника ліквідації аварії на ЧАЕС,
несудимого, громадянина України,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, -

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1. вчинив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними
службових обов'язків.

Злочин скоєно за
наступних обставин.

Підсудний 31
жовтня 2007 року біля 16 години, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись поблизу автобусної зупинки у центрі с Вільшаниця Тисменицького району Івано-Франківської
області, нецензурно лаявся, порушуючи громадський порядок. На зауваження
дільничного інспектора міліції Тисменицького РВ УМВС ОСОБА_2., який разом з
дільничними інспекторами ОСОБА_3. і ОСОБА_4. перебували в с Вільшаниця,
припинити порушення громадського порядку підсудний почав обзивати працівників
міліції нецензурними словами, відмовлявся пройти з ними до автомобіля,
намагався втекти, вчинивши активну фізичну протидію працівникам міліції. При
цьому підсудний пошкодив формений одяг працівників міліції, зірвавши правий
пагон з кителя форменого одягу потерпілого ОСОБА_2. та два верхні ґудзики із
сорочки форменого одягу потерпілого ОСОБА_3 Після цього підсудний був
затриманий працівниками міліції та доставлений у Тисменицький РВ УМВС.

Підсудний у
судовому засіданні свою вину у пред'явленому обвинуваченні визнав повністю і
пояснив, що дійсно 31 жовтня 2007 р. після обіду, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, знаходився в центрі с Вільшаниця, нецензурно лаявся та
вчинив опір працівникам міліції під час виконання ними службових обов'язків. Обставини
скоєного не пам'ятає, оскільки був дуже п'яний. У скоєному щиро розкаявся.

Вина підсудного
у вчиненому, крім повного визнання ним своєї вини, доводиться сукупністю таких
доказів:

- показаннями
потерпілих ОСОБА_2., ОСОБА_3
та свідка ОСОБА_4. про те, що 31 жовтня 2007 р. біля 16 год., коли вони,
перебуваючи в с Вільшаниця
Тисменицького району, побачили в центрі села підсудного, який був у нетверезому
стані і виражався нецензурними словами,ОСОБА_2. зробив підсудному зауваження
щодо припинення порушення громадського порядку, останній почав обзивати їх
нецензурними словами; на пропозицію пройти до автомобіля для складання
протоколу, підсудний намагався втекти, зірвав пагон з піджака форменого одягу
ОСОБА_2., а коли підійшов ОСОБА_3.,
то шарпнув останнього за галстук і відірвав два верхні ґудзики із сорочки
його форменого одягу; після цього працівники міліції на машині доставили
підсудного в приміщення Тисменицького РВ УМВС;

- даними
рапортів ДІМ Тисменицького РВ УМВС ОСОБА_2. та ОСОБА_3, що підтверджують
факт вчинення опору працівникам міліції під час виконання ними службових
обов'язків з боку підсудного (а.с.8-9);

- даними
протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних
речовин та стану сп'яніння від 31.10.2007 p., згідно якого підсудний
перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 10).

Оцінюючи зібрані
та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до
висновку, що вина підсудного у вчиненому повністю доведена, а його неправомірні
дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.342 КК України, оскільки він вчинив опір
працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов'язків.

При призначенні
підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. До обставин,
що пом'якшують покарання, слід віднести щире каяття підсудного, а до обставин,
що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного
сп'яніння. Суд також враховує думку потерпілих, які просили підсудного суворо
не карати.

Враховуючи особу
підсудного, а саме те, що він раніше не судимий, по місцю проживання
характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітнього сина, 1990 року
народження, являється учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, інвалідом третьої
групи, хворіє, у скоєному щиро розкаявся, що впливає на пом'якшення покарання,
суд вважає можливим застосувати до підсудного ч.1 ст.69 КК України та
призначити йому покарання у виді штрафу нижче від найнижчої межі, встановленої
в санкції ч.2 ст.342 КК України.

Суд вважає, що
таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення підсудного і
попередження нових злочинів.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, та призначити
йому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі
510 (п'ятсот десять) грн.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_1.- підписку про невиїзд - залишити без зміни до набрання
вироком законної сили.

Вирок може бути
оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п'ятнадцяти
діб з часу проголошення шляхом подачі апеляції через Тисменицький районний суд.