Справа № 344/4550/15-к
Провадження № 11-кп/779/360/2015
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 червня 2015 року, згідно якого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, який не працює, раніше судимого:

- 09.11.1998 року Ленінським районним судом м. Чернівці за ч. 3 ст. 140, ст. 15 ч. 3 ст.140, ч. 1 ст.145, ч. 3 ст. 193 КК України (в редакції 1960 року) до шести років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 05.12.2007 року Ужгородським міським судом Закарпатської області за ч. 3 ст. 185 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі;

- 03.10.2008 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 3 ст. 185, ст. 15, ч. 3 ст.185, ч. 3 ст.357 КК України до семи років шести місяців позбавлення волі;

- 19.11.2010 року Хмельницьким міським судом за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.358, ч. 3 ст. 357 КК України до семи років шести місяців позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не оспорює фактичні обставини справи та доведеність вини у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, свою незгоду висловив в частині призначення йому покарання. Прохає частково пом`якшити йому покарання на 6 місяців та остаточно призначити йому покарання у виді 2 років 9 місяців позбавлення волі. Свою вину у вчинено визнав повністю, усвідомив злочинність своїх дій та розкаюється у вчиненому.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 - тримання під вартою - залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 визнано рахувати з 31.01.2015 року.

Стягнено із обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави 7218 грн. 94 коп. за проведення судово-хімічної, судово-балістичної, судово-трасологічних, судово-дактилоскопічних експертиз.

Цим же вирок вирішено питання щодо речових доказів, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Івано-Франківського MB УМВС України в Івано-Франківській області.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги обвинуваченого, прохав залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

- захисник прохав задовольнити вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, вирок суду змінити, зменшити міру покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора з приводу поданої апеляційної скарги, захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, вирок суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, повторно, а саме 28.01.2015 року, близько 11-00 год. обвинувачений ОСОБА_6 , користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та маючи при цьому корисливий мотив, шляхом пошкодження врізного замка та відважування вхідних дверей, проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_9 , а саме: перстень із золота 585 проби, вагою 3 грама, вартістю 1124,61 грн.; підвіску із золота 585 проби, вагою 1,5 грама, вартістю 562,305 грн., чим спричинив останньому майнову шкоду на загальну суму 1686 грн. 91 коп.

Цього ж дня, близько 11-30 год. обвинувачений ОСОБА_6 користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та маючи при цьому корисливий мотив, шляхом пошкодження врізного замка та відважування вхідних дверей, проник до квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_10 , а саме: золоте кільце 585 проби, вагою 3 грама, вартістю 1124,61 грн., срібне кільце вагою 2,5 грама, 925 проби, вартістю 19,825 грама., чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 1144 грн. 43 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 30.01.2015 року, близько 14-00 год., користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та маючи при цьому корисливий мотив, шляхом пошкодження врізного замка та відважування вхідних дверей, проник до квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_11 , а саме: сережки із золота 585 проби, загальною вагою 4 г, вартістю 1500,52 грн.; каблучку із срібла 925 проби, загальною вагою 4 г, вартістю 32,16грн.; браслет із срібла 925 проби, загальною вагою 10 г,, вартістю 80,4 грн.; каблучку із срібла 925 проби, загальною вагою 2 г, вартістю 16,08 грн.; каблучку із срібла 925 проби, загальною вагою 2,5 г, вартістю 20,01 грн., каблучку із срібла 925 проби, загальною вагою 3 г, вартістю 24,12 грн.; каблучку із срібла 925 проби, загальною вагою 3 г, вартістю 24,12 грн.; кулон із срібла 925 проби, загальною вагою 5 г, вартістю 40,2 грн., чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 1737 грн. 64 коп.

У суді першої інстанції обвинувачений свою вину у вчиненому визнав у повному обсязі, що дало право суду, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справ, які ніким не оспорюються. Суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції призначене в межах, встановлених у санкції зазначеної статті Особливої частини Кримінального кодексу України з урахуванням Загальної частини цього кодексу з урахуванням ступеню тяжкості скоєного ним злочину, а саме те, що він вчинив умисний тяжкий злочин проти власності, розмір заподіяної шкоди, спосіб вчинення крадіжок, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, особи винного, що характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, негативно ставиться до вчиненого, а також те, що обвинувачений має незадовільний стан здоров`я, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисні злочини проти власності, на шлях виправлення не встав, та вчинив новий злочин.

Обставину, що пом`якшує покарання суд першої інстанції врахував повне визнання вини та щире каяття обвинуваченого. Обставиною, що обтяжує обвинуваченому покарання суд визнав рецидив злочинів.

Посилання обвинуваченого на обставину, що пом`якшує покарання те, що він усвідомив злочинність своїх дій, саме по собі не може бути підставою для зменшення міри покарання.

Інші вказані обвинуваченим підстави для зміни покарання, зокрема щиросердне каяття та визнання ним вини у повному обсязі, були враховані судом першої інстанції при обранні виду та міри покарання.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги щодо суворості призначеного покарання є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а призначене покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, призначеним з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , а також попередження нових злочинів, та підстав для його пом`якшення колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 червня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000422 від 02.03.2015р., за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4