АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на дії слідчого з особливо важливих справ військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_7 щодо вилучення майна.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявник звернувся до суду з зазначеною скаргою під час дії КПК України 2012 року, а відтак посилання ОСОБА_6 на положення ст.ст. 234, 236 КПК України 1960 року, як на правову підставу звернення до суду із зазначеною скаргою, безпідставне.
Крім того, досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 завершено, кримінальна справа за обвинуваченням останнього розглядається по суті Шевченківським районним судом м. Києва, що унеможливлює вирішення ініційованого заявником питання слідчим суддею, а відноситься до компетенції суду, яким розглядається кримінальна справа.
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу суду незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а скаргу повернути на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що, оскільки ним _______________________________________
Справа №11-сс/796/1804/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8 .
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1
оскаржуються дії слідчого, які той вчинив 08.11.2011 року в порядку КПК України 1960 року, а рішення за кримінальним правопорушенням за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, вчиненого ОСОБА_6 до ЄРДР не внесено, до суду кримінальна справа від 13.02.2012 р. не направлялася, а також те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 141, ст. 213 КПК України (1960 року) зазначена кримінальна справа не закрита тобто момент закінчення досудового слідства не наступив і досудове слідство в порядку встановленому КПК України 1960 року тривало і на момент подання скарги, то відповідно зазначену скаргу суду слід розглядати в порядку КПК України 1960 року, хоча до суду скарга надійшла після набрання чинності КПК України 2012 року.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою, в якій, посилаючись на вимоги ст. 234 КПК України (1960 року), просив визнати такими, що не відповідають вимогам ст.ст. 78, 126 КПК України (1960 року) та п.п. Д п. 2 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, дії слідчого з особливо важливих справ військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_7 щодо вилучення 08.11.2011 року у гаражі № НОМЕР_1 гаражно-будівельного кооперативу «Вектор» по вул. Рибалка, 1-а в м. Києві 40 000 доларів США, які належать ОСОБА_6 .
З матеріалів провадження за скаргою видно, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва з 27 липня 2012 року перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч.2 та ч. 3 ст.358 КК України, і остаточного рішення по справі не прийнято, тобто судовий розгляд кримінальної справи здійснюється за правилами КПК України 1960 року.
Зі змісту скарги ОСОБА_6 також слідує, що ним фактично оскаржуються дії слідчого по вилученню та накладенню арешту на грошові кошти в сумі 40 000 доларів США, що були здійснені під час досудового розслідування кримінальної справи за правилами КПК України 1960 року.
Відповідно до приписів ч. 5 та ч. 6 ст. 234 КПК України (1960 року), дії слідчого можуть бути оскаржені до суду і такі скарги розглядаються судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Кримінально-процесуальним кодексом України, зокрема, ст. 236-1, 236-5, 236-7КПК України, було передбачено розгляд в окремому провадженні лише скарг на постанови слідчого, прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи, про закриття справи та про порушення кримінальної справи щодо певної особи на стадії досудового слідства.
Водночас, розділом ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року не надано повноважень суду розглядати скарги та перевіряти правильність процесуальних рішень (дій) органу дізнання, слідчого, прокурора, що були здійснені в порядку КПК України 1960 року.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, правильно встановивши норми законодавства, які повинні застосовуватися при вирішенні скарги ОСОБА_6 на дії слідчого з особливо важливих справ військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_7 щодо вилучення майна, зокрема щодо необхідності її вирішення у кримінальній справі щодо ОСОБА_6 , по якій на даний час триває судовий розгляд за правилами КПК України 1960 року і остаточне рішення не постановлено, суддя водночас в резолютивній частині ухвали відмовив у її задоволенні, тобто прийняв рішення по суті вимог скаржника, а відтак ухвала слідчого судді, як постановлена внаслідок неправильного застосування кримінально-процесуального закону, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно врахувати викладене в ухвалі та постановити судове рішення з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону України 1960 року, зокрема ст. 234 КПК України (1960 року).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на дії слідчого з особливо важливих справ військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_7 щодо вилучення майна скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити за скаргою ОСОБА_6 на дії слідчого з особливо важливих справ військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_7 щодо вилучення майна новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3