Справа № 740/2875/15
Провадження № 1-кп/740/181/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданнікримінальне провадження №0000959 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хвилівка Ніжинського району Чернігівської області, українця,громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 04.07.2007 року Ніжинським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 роки, 21.09.2009 року Ніжинським міськрайонним судом за ст.ст.15 ч.2,115 ч.1,71 КК України до шести років позбавлення волі, 31.10.2014 року звільненого з Сумської виправної колонії №116 по відбуттю строку покарання, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , останнє місце проживання АДРЕСА_2 , за ст. 395 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в:

25.09.2014 року постановою Ковпаківського районного суду м. Суми за поданням адміністрації Сумської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області №116 про встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого ОСОБА_3 строком на 1 рік, щодо особи, яка є небезпечною для суспільства у відповідності до п. «б» ст. З Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 року встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік із застосуванням наступних обмежень: прибувати на реєстраційну відмітку в період нагляду кожну 1,2,3,4 суботу щомісяця з 09.00 години до 12.00 години в РВ за місцем проживання; заборона виходу з квартири чи приватного домоволодіння, вибраного для мешкання після 22.00 години і до 6.00 години ранку наступного дня без отримання на те письмового дозволу керівництва ОВС; заборона виїзду за межі населеного пункту місця проживання на постійне чи тимчасове проживання без письмового дозволу керівництва ОВС. В разі необхідності виїзду за територію пункту проживання піднаглядний зобов`язаний письмово повідомити керівництво ОВС про мету, термін і точну адресу знаходження, отримати дозвіл, маршрутний листок, в якому робити відповідні реєстраційні відмітки; заборона знаходитися в ресторанах, кафе, барах, магазинах і інших громадських місцях, де здійснюється реалізація алкогольних напоїв на розлив, а також заборона перебування на вокзалах і в аеропорту за місцем проживання.

31.10.2014 року ОСОБА_5 звільнений з місць позбавлення волі і йому оголошено постанову суду про встановлення адміністративного нагляду, згідно якої він був зобов`язаний прибути і зареєструватися в триденний термін в Ніжинському MB УМВС не пізніше 03.11.2014 року і був попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду і несвоєчасне прибуття до місця проживання, а саме в АДРЕСА_1 .

29.11.2014 року ОСОБА_6 прибув до Ніжинського MB УМВС для реєстрації, йому заведено листок реєстрації явки для реєстрації.

Будучи ознайомленим із обов`язками та обмеженнями піднаглядного, ОСОБА_6 01.06.2015 року самовільно, без дозволу Ніжинського MB УМВС України в Чернігівській області, з метою ухилення від адміністративного нагляду залишив місце проживання в АДРЕСА_3 з виїздом за межі району, а саме в АДРЕСА_2 . На реєстрацію у визначені дні з 06.06.2015 року в Ніжинський MB УМВС перестав з`являтися.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєному злочині визнав повністю та показав, що в скоєному він щиро кається. З обвинуваченням згоден. Більше подібного не повториться.Просиь суд суворо не карати.

Прокурор заявив клопотання про розгляд справи відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України,тобто не досліджувати обставини справи,оскільки обвинувачений вину свою визнав повністю,розкаявся і обставини ніким не оспорюються.

Обвинувачений також вважає, що не слід досліджувати обставини справи і усвідомлює, що не зможе їх оскаржити в апеляційному суді.

Учасникам судового процесу роз`яснено , що суд відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадженняу, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку. А тому суд за клопотанням і згодою учасників судового провадження обмежився дослідження доказів :допитом обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних.

Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку,суд за своїм внутрішнім переконанням,що грунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення відадміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

При виборі виду і розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, тяжкість наставших наслідків, обставини скоєного злочину, особу винного, його характеристику з місця проживання, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує його покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, його вік , стан здоров`я, матеріальний, сімейний стан,неодноразове притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил адміністративого нагляду, і вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів має бути покарання у виді арешту.

Призначення більш м`якого покарання, на думку суду, невідповідатиме даним про особу обвинуваченого, та суперечитиме основним засадам призначення покарання та правовим положенням ч.2 ст.50 КК України, якою визначено мету покарання.

Керуючись ст.ст.370,371,374 КПК України,суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, засудити за ст. 395 КК України і призначити йому покарання у виді двох місяців арешту.
Обрати стосовно ОСОБА_3 захід у виді тримання під вартою з утриманням в СІЗО УДПС в Чернігівській області,взявши під варту із залу суду.
Строк відбуття покарання вираховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів через Ніжинський міськрайонний суд з дня його проголошення ,засудженим-в той же термін з дня отримання копії вироку .

Копію вироку після його проголошенння негайно вручити обвинуваченому і прокурору,інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1