Справа № 1-20/2007
В И Р О К IМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2007
року Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі:

головуючого - судді Малаша В.В.

при секретарі - Очерет О.В., Шидловській О.П.

з участю
потерпілого - ОСОБА_1

захисника - адвоката
ОСОБА_2

представника
потерпілого - адвоката
ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з повною загальною
середньою освітою, не працюючого, не одруженого, інваліда 2 групи, потерпілого
від наслідків аварії на ЧАЕС, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1, у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України , -

В С Т А Н О В И В :

16.03.2006 року о 20 год. 30 хв. ОСОБА_4 па зупинці
тролейбусу „вул. Бойова" в м. Чернігові на ґрунті особистих неприязних
стосунків умисно наніс один удар повною пляшкою з пивом тю голові потерпілому ОСОБА_1 чим спричинив
останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми,
струсу головного мозку, забійної рани тім'яної ділянки голови, які відносяться
до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад
здоров'я.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченому ч.
2 ст. 125 КК України та цивільний позов визнав частково та пояснив, що
16.03.2006 року він проводжав свою дівчину додому та рухався в сторону зупинки
тролейбуса. Коли він побачив тролейбус № 10 то перебіг дорогу та побіг до
зупинки, де наздогнавши тролейбус став на задні двері і тримав їх до тих пір,
поки дівчина не встигла добігти. Потім в тролейбус зайшов водій і став
виштовхати його па вулицю, ображати. Коли він вийшов з тролейбусу то виник
конфлікт і сталося так, що він вдарив водія по голові скляною пляшкою з пивом
та почав тікати. Заявлений потерпілим цивільний позов він підтримує частково
лише на загальну суму 1000 грн.

Між тим, не зважаючи на такі пояснення підсудного, його
вина стверджується поясненнями потерпілого, свідків, іншими перевіреними судом
доказами.

Потерпілий ОСОБА_1 пояснив,
що 16.03.2006 року біля 20.30 годин він керував тролейбусом № 384 та рухався по
маршруту № 10 і повертав з пр-ту

2 Миру на вул. Бойову, була ожеледиця. Після повороту
дорогу перед тролейбусом перебігли молодий чоловік та дівчина. Підсудний
побачивши, що не встигає на тролейбус,
вискочив на проїзну частину та біг перед тролейбусом петляючи до самої
зупинки. Коли він зупинився на зупинці, ОСОБА_4
став на задні двері і притримував їх, перешкоджаючи їх зачиненню. Він відкрив передні двері і вийшов на вулицю, дівчина в цей
час заскочила на задні двері в тролейбус. Він зайшов на задню площадку
щоб зробити зауваження, і не заперечує, що висловився на адресу ОСОБА_4, на що той також
відповів нецензурно, а потім намагався
вдарити його головою в обличчя. Щоб уникнути бійки в салоні тролейбуса
він вивів ОСОБА_4, який був
з двома пляшками пива, по одній пляшці в кожній руці, на вулицю. ОСОБА_4 з розвороту
вдарив його пляшкою по голові і він того відштовхнув, тому як ОСОБА_4 хотів і другою
пляшкою нанести удар, але потім став тікати. Від отриманих тілесних ушкоджень
він проходив лікування па що витрачав власні кошти. Просить позов про стягнення матеріальних збитків на суму
243 грн. 41 кой. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн. задовольнити та
крім того стягнути з підсудного витрати, які він поніс за послуги адвоката.

Свідок ОСОБА_5 допитаний в судовому засіданні показав, що він їхав на тролейбусі № 10 та сидів на передньому
сидінні. Після того як тролейбус повернув
на вул. Бойову вій побачив, як на дорогу вискочив підсудний з двома пляшками пива в руках та демонстративно став
бігти перед тролейбусом. Коли тролейбус під'їхав до зупинки, водій
вийшов з кабіни і через деякий час він почув
дзвін скла та побачив водія з розбитою головою. Підсудний хотів втекти, але
його потім спіймали.

Свідок ОСОБА_6 допитаний в судовому засіданні пояснив, що він приблизно
15-16.03.2006 року їхав з роботи на тролейбусі маршруту № 10 і перед зупинкою „вул. Бойова" тролейбус
декілька разів гальмував. На зупинці водій
вийшов з кабіни та підійшов до молодого хлопця, у якого в руках було дві пляшки
пива, і сказав тому щоб той виходив бо водій його не повезе. Коли водій та
хлопець вийшли з тролейбусу він почув крики про допомогу. Вийшовши з тролейбуса
він побачив, як водій та хлопець лежать па землі, потім хлопець встав і кудись побіг, а у водія була розбита голова. Зі
слів водія йому відомо, що хлопець його вдарив пляшкою по голові.

Аналогічні покази дав також і допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7

Аналіз пояснень потерпілого, свідків, вказує на
скоєння саме підсудним умисних протиправних дій щодо
потерпілого. З цих доказів вбачається про спричинення тілесних ушкоджень
потерпілому ніким іншим, ніж підсудним, заперечується наявність у
потерпілого тілесних ушкоджень до моменту конфлікту
і навпаки доводиться їх виникнення саме після такого.

Це підтверджує і висновок судово-медичної експертизи № 106 від 17.01.2007
р. згідно якого у гр-на ОСОБА_1
мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми,
струсу головного мозку, забійної рани тім'яної ділянки голови, які могли
утворитись 16.03.06 року від дії тупих предметів, в тому числі від удару
пляшкою по голові, і відносяться до
категорії легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад
здоров'я. Малоймовірно, що дані тілесні ушкодження могли утворитися при
самопадінні або бути спричинені ним самим.

Обставини скоєного стверджуються крім того і матеріалами
перевірки НОМЕР_1, а саме: рапортом працівника міліції, заявою потерпілого ОСОБА_1, його поясненням
від 17.03.2006 року, поясненнями ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_9, протоколом
офіційного застереження від 19.03.2006 р. щодо ОСОБА_4, актом судово-медичного обстеження.

Оцінюючи зібрані та перевірені докази, суд знаходить, що
дії підсудного ОСОБА_4
правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне
ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я, а його вина у скоєному
доведена у повному обсязі.

Обставин, які пом'якшують або обтяжують покарання
підсудному ОСОБА_4 не
встановлено.

Обговорюючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує
відсутність обставин, які пом'якшують відповідальність підсудного, ступінь
тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного,
його вік, стан здоров'я, раніше до кримінальної та адміністративної
відповідальності не притягувався, є інвалідом 2 групи та постраждалим від
наслідків аварії на ЧАЕС, враховуючи думку потерпілого, який наполягав на
суворому покаранні і вважає, що виправлення підсудного можливе з призначенням
йому покарання у вигляді арешту, але не на максимальний термін, що є необхідним
і достатнім для попередження нових злочинів.

З урахуванням матеріалів справи, суд вважає, що позов потерпілого ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальних збитків підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_1 суд вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню. Розмір відшкодування моральної шкоди суд
визначає з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнав
позивач, тривалістю відновлюваного періоду, а також майнового стану підсудного,
те що він ніде не працює, його хворобливий стан здоров'я та реальні можливості
її відшкодування виходячи з засад розумності та справедливості.

Витрати на послуги адвоката підлягають стягненню на користь потерпілого ОСОБА_1 з підсудного.

Речові докази та
судові витрати відсутні.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КТІК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати
винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити
йому покарання у вигляді арешту на строк 1 (один) місяць.

4
Початок строку відбування покарання засудженому рахувати з дня його

фактичного
затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1

243 грн. 41 коп.
матеріальних збитків, 250 грн. витрат за послуги адвоката та

2000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, а всього 2493 грн. в іншій

частині позову відмовити.

На вирок
можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Чернігівської

області протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя В.В.
Малиш