Справа № 11-a-1711 Категорія:
суді 1-ї інстанції: Бабайлова Л.М. Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого
судді: Британчука
В.В.

суддів: Шальнєвої
Т.П., Кравченка СІ.

за
участю прокурора: Мінакової
Т.О.

засудженого: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Деснянського районного суду м.
Києва від 12 червня 2007 року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Пирятин Полтавської
області, громадянина України, одруженого, маючого неповнолітню дитину,
працюючого продавцем-консультантом у приватного підприємця ОСОБА_2, проживаючого
за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого:

засуджено:

за ст. 191 ч.
1 КК України на 2 роки
позбавлення волі, без

позбавлення права обіймати певні посади чи займатися
певною

діяльністю;

за ст. 187
ч.2 КК України
на 7 років
позбавлення волі з

конфіскацією
всього майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ст.
70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням
менш суворого остаточно визначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі
з конфіскацією майна, яке є власністю

засудженого,
без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судові витрати за
проведення судово-балістичної експертизи в сумі 188 грн. 31 коп.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_1. визнаний
винним у тому, що, працюючи на посаді продавця-консультанта у фізичної особи
ОСОБА_2 та будучи відповідно до умов договору про повну індивідуальну
матеріальну відповідальність від 04.11.2006 року, укладеного між працівником ОСОБА_1
та ОСОБА_2., матеріально відповідальною особою, знаходячись на пр. Перемоги, 67
в місті Києві, отримав згідно накладної б/н від 06.11.2006 року майно на
загальну суму 8023 грн., після чого прослідував до торгового місця на вул.
Гната Юри, 13 в м. Києві, де приблизно о 18 год. привласнив та розтратив ввірене йому майно - отримані від
продажу майна, яке належить ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 8023 грн., програвши
їх в гральні автомати.

Крім того, ОСОБА_1.
02.02.2007 року, приблизно о 14 год.,
знаходячись в магазині продажу мобільних телефонів та аксесуарів до них ТОВ
"Євросеть", що по вул. Електротехнічній,!, витягнув з кишені своєї
куртки заздалегідь приготовлений пневматичний пістолет, який почав тримати
перед тілом потерпілого ОСОБА_3., та з погрозою застосування фізичного
насильства, небезпечного для життя чи здоров'я останнього, заволодів 1 належним
ТОВ "Євросеть" майном на загальну суму 16352 грн., з яким з місця
вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 08.02.2007 року, приблизно о 19 год. ОСОБА_1., перебуваючи в
магазині "ЕССО", що по вул. Братиславській, 26 в м. Києві, будучи
особою, яка раніше вчинила розбій, із погрозою застосування насильства,
небезпечного для життя і здоров'я потерпілої ОСОБА_4., яке виразилось в
наставлені до тіла останньої пневматичного пістолету, заволодів належним
ОСОБА_5 майном на загальну суму 850 грн., після чого з місця вчинення злочину
зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того,
09.02.2007 року, приблизно о 12.10 год.
ОСОБА_1., перебуваючи в магазині з продажу мобільних телефонів
та аксесуарів до них ТОВ "Євросеть", що по вул. Електротехнічній, 1 в
м. Києві, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, із погрозою застосування
насильства, небезпечного для життя і здоров'я потерпілого ОСОБА_3., яке
виразилось в наставлені до тіла останнього пневматичного пістолету, заволодів
належними ТОВ "Євросеть" грошима в сумі 56 грн., з якими з місця
вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 14.02.2007 року, приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1., перебуваючи в
магазині з продажу мобільних телефонів та аксесуарів до них
"Протрейд", що по вул. Драйзера,2 в м. Києві, будучи особою, яка
раніше вчинила розбій, із погрозою застосування насильства, небезпечного для
життя і здоров'я потерпілої ОСОБА_6, яке виразилось в наставлені до тіла
останньої пневматичного пістолету, пред'явив потерпілій ОСОБА_6 вимогу про
передачу належних ОСОБА_7грошей з касового апарату, карток поповнення рахунку
та мобільних телефонів, але був затриманий працівниками міліції.

В поданій апеляції засуджений ОСОБА_1., не оспорюючи факту вчинення
інкримінованих йому злочинів, обґрунтованості свого засудження і правильність
кваліфікації своїх дій за ст. 191 ч.1, 187 ч.2 КК України, просить вирок суду
скасувати, а справу направити на додаткове розслідування, посилаючись на
суворість призначеного покарання. При цьому вказує, що судом першої інстанції
не були в достатній мірі взяті до уваги обставини, що пом'якшують покарання та
дані про його особу, а саме: щире каяття, сприяння розкриттю злочину, повне
визнання своєї провини, те, що в нього є малолітня дитина, його сімейний стан,
та незастосував щодо нього ст. 69 КК України.

Крім того, засуджений ОСОБА_1.
стверджує, що слідчим було порушено його право на захист.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_1,
який підтримав свою апеляцію і просив її
задовольнити, пояснення прокурора, який вважав вирок законним і обґрунтованим,
провівши судові дебати, заслухавши останнє слово засудженого, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляція засудженого ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо зазначених у вироку обставинах вчинення
цих злочинів не перевіряються, оскільки, як вбачається з протоколу судового
засідання, вони не оспорювалися самим засудженим, тому докази за згодою
учасників судового розгляду відповідно до вимог ст. 299 та ст. 301-1 КПК
України не досліджувались.

Кваліфікація дій засудженого ОСОБА_1 за ст.ст.191 ч.1,
187 ч.2 КК України є правильною.

Що стосується доводів апеляції про суворість призначеного
засудженому ОСОБА_1 покарання, то колегія суддів вважає, що вони є
безпідставними.

Міра покарання
ОСОБА_1. призначена з дотриманням вимог ст. 65 КК України, за своїм видом і
розміром є справедливою, відповідає тяжкості

вчинених
злочинів та особі засудженого, є необхідною та достатньою для його виправлення,
перевиховання та попередження нових злочинів.
'

При призначенні покарання засудженому суд першої інстанції обґрунтовано
врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обставини справи, особу
винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно, наявність
неповнолітньої дитини, стан здоров'я засудженого.

Також суд взяв до уваги, що ОСОБА_1
повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, тобто фактично суд
врахував всі обставини на які є посилання в апеляції засудженого.

З урахуванням всіх цих обставин і даних про особу ОСОБА_1, суд обґрунтовано
визначив вид і розмір покарання засудженому.

Доводи засудженого ОСОБА_1 про те, що під час досудового
слідства були порушені його права на захист є безпідставними і спростовуються
матеріалами справи. Так, засудженому ОСОБА_1. під час досудового слідства
роз'яснювалось належне йому право на захист, що підтверджується протоколами про
забезпечення підозрюваному, обвинуваченому право на захист (а.с. 166, 168), але
він від участі захисника відмовився. Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, коли до слідчого надійшла заява засудженого ОСОБА_1 від 10.05.07р. про
призначення йому адвоката, була винесена постанова від 10.05.2007 року (а.с.
187) про призначення адвоката ОСОБА_8.
захисником ОСОБА_1, який захищав його інтереси на досудовому слідстві, а в
подальшому при розгляді справи в суді його захист здійснювався захисником
ОСОБА_9

Посилання в апеляції засудженого про не призначення йому
громадського захисника, не заслуговують на увагу, оскільки
кримінально-процесуальним законом не передбачено призначення громадського
захисника.

Будь-яких інших порушень норм кримінально -
процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку, колегія суддів
не знаходить.

У зв'язку з вищенаведеним, колегія суддів не знаходить підстав для
задоволення апеляції засудженого ОСОБА_1, пом'якшення йому покарання та
застосування щодо нього ст. 69 КК України, за викладеними в апеляції мотивами.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2007 року щодо ОСОБА_1 залишити
без змін, а апеляцію засудженого ОСОБА_1. - без задоволення.