Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Головуючого Крещенка А.М.,суддів
Міщенка С.М., Шибко Л.В.,при
секретарі Медицькій У.І.,за
участю прокуроразахисника
Басюка С.В., ОСОБА_6,розглянувши в
судовому засіданні кримінальне
провадження щодо

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянки України, раніше не судимої

ОСОБА_8,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України, раніше не
судимого

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі прокурор порушує
питання про скасування ухвали
апеляційного суду щодо ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 та призначення нового розгляду
кримінального провадження у суді
апеляційної інстанції.

Вироком Київського районного суду м.
Полтави від 26 квітня 2013 року ОСОБА_7
засуджено за:

- ч. 3 ст. 212 КК України до покарання у
виді штрафу в розмірі 255 000 грн. з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих повноважень
та адміністративно-господарських
функцій строком на 2 роки, з
конфіскацією майна.

- за ч.1 ст.366 КК України до покарання у
виді штрафу в розмірі 4250 грн., з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих повноважень
та адміністративно-господарських
функцій строком на 1 рік.

На підставі ст.70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточно визначено
ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в
розмірі 255 000 грн. з позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих повноважень
та адміністративно-господарських
функцій строком на 2 роки, з
конфіскацією майна.

ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 212 КК України
до покарання у виді штрафу в сумі 255 000
грн. з позбавленням права обіймати
посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих повноважень
та адміністративно-господарських
функцій строком на 2 роки, з
конфіскацією майна.

Цивільний позов ДПІ у м.Полтаві
задоволено. Ухвалено стягнути з
ВАТ «Полтававтормет» на користь ДПІ у
м.Полтаві 3 479 981,20 грн.

За вироком суду ОСОБА_8 та ОСОБА_7
визнано винуватими і засуджено за
вчинення злочинів за наступних
обставин.

ОСОБА_8 перебував на посаді голови
правління ВАТ «Полтававтормет» з 2003
року, а ОСОБА_7 в період 2009 - 2010 років
займала посаду головного економіста,
заступника голови правління.
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виконували
організаційно - розпорядчі та
адміністративно - господарські функції
і будучи службовими особами суб'єкта
підприємницької діяльності, на яких
покладено обов'язок сплачувати
податки, в період з червня 2009 по
вересень 2010 років умисно ухилились від
сплати податку на додану вартість на
загальну суму 3 479 981 грн. 20 коп.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7, завідомо знаючи, що
ВАТ «Полтававтормет» не мало
фінансово-господарських
взаємовідносин з товариствами
«ЮРТ-Вторчермет», «Потенціал»,
«Вторметекспорт» та ПП
«Система-Металінвест», а також те, що
металобрухт, придбання якого
відображено в податковому обліку від
імені вказаних товариств, фактично
постачався невстановленими слідством
особами, умисно спільно використали
первинні бухгалтерські документи з
реквізитами зазначених підприємств
для незаконного формування
податкового кредиту.

З метою незаконного отримання права на
податковий кредит та ухилення від
сплати податку на додану вартість
ОСОБА_7 за домовленістю з ОСОБА_8
відобразила в податкових деклараціях з
податку на додану вартість ВАТ
«Полтававтормет», поданих до ДПІ у м.
Полтава, дані неіснуючих господарських
операцій з зазначеними підприємствами.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 віднесли до складу
податкового кредиту з податку на
додану вартість неіснуючі фінансово -
господарські взаємовідносини з ПП
«Система - Металінвест»,ТОВ
«Потенціал», ТОВ «ЮРТ-Вторчермет», ТОВ
«Вторметексопрт» та ухилились від
сплати податку на додану вартість за
зазначений вище період часу, на
загальну суму 3 479 981, 20 грн., що в 9483 рази
перевищує встановлений
неоподаткований мінімум доходів
громадян та призвело до ненадходження
до бюджету коштів у особливо великих
розмірах.

Крім того, як зазначено у вироку, в
результаті дій заступника голови
правління, головного економіста ВАТ
«Полтававтормет» ОСОБА_7, які виявилися
у внесенні до офіційних документів
завідомо неправдивих відомостей, до
бюджету не надійшло податку на додану
вартість в сумі 3 479 981, 20 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської
області від 22 листопада 2013 року
апеляційну скаргу прокурора залишено
без задоволення, а апеляційні скарги
засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 -
задоволено частково.

Вирок Київського районного суду м.
Полтави від 26 квітня 2013 року по
обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.3 ст.212 КК
України та ОСОБА_7 за ч.3 ст. 212, ч.1 ст. 366
КК України скасовано, кримінальне
провадження закрито на підставі п.3 ч.1
ст. 284 КПК України.

У відповідності до ч.4 ст.174, статей 203, 407
КПК вирішені питання щодо запобіжних
заходів та арешту майна.

Прокурор, обґрунтовуючи прохання про
скасування ухвали апеляційного суду,
вказує на істотні порушення
кримінального процесуального закону.
Зазначає, що суд апеляційної інстанції,
не дослідивши жодного доказу при
судовому розгляді кримінального
провадження, дав іншу оцінку доказам та
дійшов помилкового висновку про
недоведеність винуватості засуджених
у вчинених злочинах. Також прокурор
стверджує про те, що апеляційний суд
дав оцінку показанням учасників
процесу згідно з технічним записом
журналу судових засідань, що
суперечить показанням, викладеним у
вироку, однак безпосередньо звукозапис
журналу судових засідань апеляційний
суд не досліджував. Вважає, що
апеляційним судом безпідставно не
взято до уваги показання свідків
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які
підтвердили про умисне перекручування
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 податкового обліку в
податковій чи звітній документації.
Вважає, що матеріалами кримінального
провадження доведено відсутність
операцій з купівлі-продажу
металобрухту між підприємствами, в
зв'язку з чим обов'язок сплати ПДВ
лежить на посадових особах ВАТ
«Полтававтормет».

В запереченнях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на
касаційну скаргу вказано про
необхідність залишення ухвали
апеляційного суду без зміни, а
касаційної скарги прокурора - без
задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
захисника на заперечення касаційної
скарги, пояснення прокурора на
підтримання доводів касаційної скарги,
перевіривши матеріали кримінального
провадження та обговоривши доводи
касаційної скарги прокурора, а також
доводи заперечень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на
неї, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове
рішення повинно бути законним,
обгрунтованим і вмотивованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі обʼ?єктивно
зʼ?ясованих обставин, які підтверджені
доказами, дослідженими під час
судового розгляду та оціненими судом
відповідно до статті 94 цього Кодексу.

В мотивувальній частині ухвали
апеляційного суду згідно з вимогами п. 2
ч. 1 ст. 419 КПК України мають бути
зазначені, зокрема, встановлені судом
апеляційної інстанції обставини з
посиланням на докази, а також мотиви
визнання окремих доказів
недопустимими чи неналежними.

Апеляційний розгляд згідно з ч. 1 ст. 405
КПК України здійснюється згідно з
правилами судового розгляду в суді
першої інстанції, з урахуванням
особливостей, передбачених Главою 31
цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 23 КПК України
суд досліджує докази безпосередньо. Не
можуть бути визнані доказами
відомості, що містяться в показаннях,
речах і документах, які не були
предметом безпосереднього дослідження
суду, крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

Суд апеляційної інстанції згідно з ч. 3
ст. 404 КПК України за клопотанням
учасників судового провадження
зобов'язаний повторно дослідити
обставини, встановлені під час
кримінального провадження, за умови, що
вони встановлені судом першої
інстанції не повністю або з
порушеннями, та може дослідити докази,
які не досліджувалися судом першої
інстанції, виключно якщо про
дослідження таких доказів учасники
судового провадження заявляли
клопотання під час розгляду в суді
першої інстанції або якщо вони стали
відомі після ухвалення судового
рішення, що оскаржується.

Із системного аналізу зазначених норм
процесуального закону слідує, що суд
апеляційної інстанції без проведення
безпосереднього дослідження доказів
під час апеляційного розгляду
кримінального провадження позбавлений
процесуальної можливості дати іншу
оцінку доказам, ніж її дав суд першої
інстанції.

Зазначених вимог процесуального
закону суд апеляційної інстанції при
апеляційному розгляді кримінального
провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не
дотримався й безпосередньо не
дослідивши під час судового розгляду
всіх обставин та доказів, окрім
показань засуджених, якими суд першої
інстанції обґрунтував доведеність
вини засуджених у вчиненні зазначених
у вироку злочинів, дав іншу оцінку
доказам ніж суд першої інстанції та
безпідставно скасувавши вирок,
передчасно закрив кримінальне
провадження.

Відповідно до вимог ст.438 КПК України
істотне порушення вимог кримінального
процесуального закону є підставою для
скасування судових рішень при розгляді
справи у суді касаційної інстанції, в
зв'язку з чим касаційна скарга
прокурора підлягає частковому
задоволенню, а ухвала апеляційного
суду скасуванню з призначенням нового
розгляду в суді апеляційної інстанції,
під час якого слід перевірити доводи
апеляційних скарг та інші доводи
касаційної скарги, прийняти законне й
обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора -
задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Полтавської
області від 22 листопада 2013 року щодо
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - скасувати,
призначити новий розгляд в суді
апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

А.М. Крещенко Л.В. Шибко С.М. Міщенко