Справа № 2603/1208/12
Постанова

іменем України

27.03.2012

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - Дігтяр І.Р.

при секретарі - Зінорук В.В.

за участю прокурора - Прокофєвої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду постанову слідчого Деснянського РУГУ МВС України в м. Києві про направлення кримінальної справи до суду для вирішення питання про її закриття у звязку із закінченням строків давності,

ВСТАНОВИВ:

09 січня 1997 року органом досудового слідства була порушена кримінальна справа № 01-10932 за ознаками складу злочину передбаченого ст. 140 ч. 2 КК України /в редакції 1960 року/, а саме з приводу таємного викрадення особистого майна ОСОБА_1 невстановленою особою.

07 березня 1997 року орган досудового слідства призупинив попереднє розслідування на підставі ст. 206 ч. 3 КПК України до встановлення особи, яка підлягає притягненню в якості обвинуваченої.

16 січня 2012 року орган досудового слідства виніс постанову про відновлення досудового слідства та перекваліфікацію злочинних дій з ч. 2 ст. 140 КК України /в редакції 1960 року/ на ч. 1 ст. 185 КК України /в редакції 2001 року/.

До 30 січня 2012 року орган досудового слідства не встановив особу, яка вчинила злочин і того ж дня слідчий Деснянського РУГУ МВС України в м. Києві за згодою прокурора виніс постанову про направлення кримінальної справи до суду для вирішення питання про її закриття у звязку із закінченням строків давності.

Вислухавши думку прокурора, який підтримав постанову слідчого, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд дійшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи № 01-10932, особу або осіб, що вчинили злочин передбачений ч. 1 ст. 185 КК України /в редакції 2001 року/ не встановлено, до кримінальної відповідальності ніхто по ній не притягнутий, обвинувальний висновок по справі не складався.

Відповідно до ч. 3 ст. 11-1 КПК України справу, у якій в ході досудового слідства не встановлено особу, яка вчинила злочин, суд вправі закрити при наявності підстав, передбачених у ч. 2 ст. 49 КК України.

Цією нормою /ч. 2 ст. 49 КК України/ урегульовані особливості перебігу строків давності у випадках ухилення особи, що вчинила злочин, від слідства або суду, та встановлено, що така особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з часу вчинення минуло 15 років. Пославшись у ч. 3 ст. 11-1 КПК України на ч. 2 ст. 49 КК України, як на підставу для закриття справи, в якій не встановлено особу, що вчинила злочин, закон визначив, що і такі справи можуть бути закриті за умови, що з часу вчинення злочину минуло 15 років /за винятком випадку визначеного у ч. 4 ст. 49 КК України/.

Оскільки по даній кримінальній справі особу, що вчинила злочин передбачений ч. 1 ст. 185 КК України /в редакції 2001 року/ не встановлено та з дня вчинення злочину пройшов пятнадцятирічний термін передбачений ч. 2 ст. 49 КК України, кримінальна справа підлягає закриттю в звязку із закінченням строків давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, 7-1, 11-1, 248 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу № 01-10932 порушену 09 січня 1997 року по факту вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України /в редакції 2001 року/ закрити у звязку із закінченням строків давності.

На постанову протягом семи діб з дня її оголошення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя