Номер провадження: 11-кп/785/709/15
Номер справи місцевого суду: 504/985/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 10 апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.02.2015 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коханівка Ананьївського району Одеської області, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, без визначення місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і йому призначене покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавленням права керування автотранспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (дворічного) іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі п.3 ч.1 ст. 76 КК України, зобов`язано обвинуваченого ОСОБА_9 , повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Стягнуто на користь ОСОБА_7 з обвинуваченого ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 30430 (тридцять тисяч чотириста тридцять) гривень.

Стягнуто на користь ОСОБА_7 з обвинуваченого ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1150 грн. 20 коп. (одна тисяча сто п`ятдесят ) гривень 20 (двадцять) копійок.

Цивільний позов прокурора Комінтернівського району Одеської області на користь держави, в особі комунальної установи Одеська обласна лікарня, про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 коштів на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого у розмірі 897 гривень залишено без розгляду.

Стягнуто із Страхової компанії ПЗУ Україна на користь потерпілого ОСОБА_7 шкоду, спричинену його здоров`ю, у розмірі 4033 гривень 38 копійок.

У задоволені цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 до Страхової компанії ПЗУ Україна про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 5000 тисяч гривень відмовлено.

На підставі ст. 1 п. в Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року, звільнено обвинуваченого ОСОБА_9 від покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотирьох) років із застосуванням випробувального терміну в 2 (два) роки та зобов`язання повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, -

встановила:
Як вказано у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин:

30.07.2013 року, о 14:15 год., в напрямку м. Одеси по автодорозі Одеса Мелітополь, зі швидкістю 40 км/год., рухався сідельний тягач Skania 94G, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом Blumhardt, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який на 31 км. + 800 м. зазначеної автодороги, біля с. Свердлове, Комінтернівського району Одеської області, порушив вимоги пунктів 2.3. б, 12.3., 13.1., 13.3. Правил дорожнього руху України, в результаті чого допустив зіткнення з велосипедом Тоrpado під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в попутному напрямку у правого краю проїжджої частини, в наслідок чого потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, які, згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 67 від 17.03.2014 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 199 від 13.02.2014 року, належні дії водія ОСОБА_9 регламентувалися вимогами п.п. 12.3., 13.1. і 13.3. Правил дорожнього руху, згідно з якими він був повинен виконати об`їзд (обгін) велосипедиста з дотриманням безпечного бічного інтервалу до сукупної складної траєкторії велосипедиста та шляхом належного виконання вимог вказаних пунктів ПДР мав технічну можливість запобігли ДТП.

Причиною скоєння дорожньо-транспортної пригоди стало злочинне порушення водієм ОСОБА_9 вимог п.п. 2.3. б, 12.3., 13.1., 13.3. Правил дорожнього руху України, що знаходиться в прямому причинному зв`язку зі спричиненням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вона, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильність кваліфікації його дій і міру призначеного покарання, просить вирок місцевого суду змінити стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 195000 гривень і матеріальний збиток у розмірі 30430 гривень; стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна на користь потерпілого ОСОБА_7 розмір страхової суми (страхове відшкодування) за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого у розмірі 100000 гривень, моральну шкоду в розмірі 5% страхової суми (виплати) 5 000 (п`ять тисяч) гривень за шкоду, заподіяну здоров`ю, звільнивши ОСОБА_7 , відповідно до Закону України Про судовий збір, від сплати судового сбіру, посилаючись на те, що суд першої інстанції, не розібравшись у пред`явлених потерпілим ОСОБА_7 позовних вимогах, розмірі й виді стягнень, постановив незаконне й необґрунтоване рішення, вказуючи, що вирок місцевого суду в частині вирішення заявленого потерпілим ОСОБА_7 цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_9 і Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна про відшкодування матеріальної та моральної шкоди винесено з порушенням норм процесуального і матеріального права, у зв`язку з чим у цій частині він підлягає зміні.

Заслухавши доповідача, потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги і просили про її задоволення, прокурора, обвинуваченого ОСОБА_9 і його захисника адвоката ОСОБА_10 , які заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги адвоката, вважаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення з наступних підстав.

Кримінальне провадження в суді першої інстанції розглядалося за скороченою процедурою, за правилами ч.3 ст. 349 КПК України, і суд, з`ясувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження за обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, є повністю доведеною, підтверджується доказами, належним чином дослідженими судом першої інстанції, та ніким не оспорюється.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 правильно кваліфіковані судом за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Апелянт оспорює вирок тільки у частині задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 , вирішення якого під дію ч.3 ст. 349 КПК України по даній справі не підпадає, тобто в тій частині судовий розгляд проводився на загальних підставах.

Колегія суддів вважає, що крім стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 моральної шкоди, інші відшкодування, а саме стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого у розмірі 30430 гривень, а також з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого, в сумі 4033 гривень 38 копійок застосовані з дотриманням вимог закону і зміні не підлягають.

Також суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 до Страхової компанії ПЗУ Україна про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 5000 тисяч гривень.

Цивільний позов прокурора Комінтернівського району Одеської області на користь держави, в особі комунальної установи Одеська обласна лікарня, про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 коштів на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 у розмірі 897 гривень районний суд вмотивовано залишив без розгляду, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 повністю відшкодував дані витрати.

Разом з тим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при вирішенні питання про відшкодування з обвинуваченого моральної шкоди не повною мірою врахував всі обставини справи в тій частині. Дійсно неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_9 завдано тяжкі наслідки потерпілому ОСОБА_7 .

Моральна шкода, завдана потерпілому, пов`язана з вагомим стресом, сильною фізичною біллю, які потерпілий ОСОБА_7 отримав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 30.07.2013 року за його участю.

Тілесні ушкодження отримані потерпілим, згідно судової медичної експертизи, віднесені до категорії тяжких тілесних ушкоджень з 40 % втратою працездатності

Апелянт посилається на те, що у зв`язку з ушкодженням здоров`я, втратою 40 % працездатності, а також із значним обмеженням рухомості, були порушені життєві зв`язки потерпілого, стало неможливим вести активний спосіб життя. До ДТП 30.07.2013 року ОСОБА_7 активно займався спортом, має звання майстру спорту. Виникла необхідність докладати додаткові зусилля для організації його життя, життя його сім`ї, необхідність у постійному лікуванні, реабілітації.

Колегія суддів, з огляду на наведене, приходить до висновку про те, що розмір моральної шкоди, завданої протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_7 , яка підлягає стягненню з обвинуваченого, є більшим, ніж визначений судом першої інстанції, та становить 100000 (сто тисяч) гривень.

У вказаній частині розв`язання цивільного позову оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 частково задовольнити.
Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.02.2015 року, яким ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і йому змінити.
В частині відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 змінити розмір стягнення з 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень до 100000 (ста тисяч) гривень.

В решті частини вирок місцевого суду залишити без змін.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4