Справа № 645/6164/14-к
Провадження № 1-кп/645/73/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2015 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, який не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений: 04.12.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 04.06.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки; 27.08.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; 10.11.2014 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
На початку червня 2014 року ОСОБА_4 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , познайомився зі своєю сусідкою ОСОБА_5 , яка мешкає у квартирі АДРЕСА_3 того ж будинку, з якою почав підтримувати дружні стосунки.
В середині червня 2014 року, точна дата під час досудового слідства не встановлена, під час розмови з ОСОБА_5 . ОСОБА_4 , діючи повторно, із корисливих спонукань, з метою наживи запропонував ОСОБА_5 придбати у нього два нові телевізори за 1000 грн., достовірно усвідомлюючи, що віддати телевізори ОСОБА_5 він не зможе.
26 червня 2014 року ОСОБА_5 , не здогадуючись про злочинний умисел ОСОБА_4 , перебуваючи в стані омани, довіряючи ОСОБА_4 передала йому гроші в сумі 1000 грн. на придбання телевізорів, які ОСОБА_4 пообіцяв доставити.
27 червня 2014 року ОСОБА_4 отримавши гроші від ОСОБА_5 витратив їх на власний розсуд та обіцяні телевізори їй не передав, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій в розмірі 1000 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, надав пояснення про обставини його скоєння, щиро розкаявся у скоєнні злочину.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Надала через канцелярію суду заяву з проханням слухати справу без її участі. З цивільним позовом до обвинуваченого не зверталася.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності та істинності позиції підсудного та інших учасників процесу. Тому, враховуючи думку прокурора та підсудного, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вину обвинуваченого повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману або зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, ОСОБА_4 вчинив злочин середнього ступеню тяжкості.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово засуджений, останній раз 10.11.2014 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується незадовільно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, в силу ст. 66 КК України, є щире каяття ОСОБА_4 .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Повторність злочину, яка зазначена в обвинувальному акті, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 67 КК України, суд не враховує як обтяжуючу покарання обставину, оскільки вона вже врахована законодавцем при формулюванні кваліфікуючої ознаки повторності у диспозиції ч. 2 ст. 190 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також дані, що характеризують його особу, наявність обставини, що пом`якшує покарання.
З урахуванням викладеного, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання, на думку суду, неможливе без ізоляції від суспільства.
Таким чином, саме покарання у вигляді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення до ухвалення вироку Червонозаводським районним судом м. Харкова від 10 листопада 2014 року, суд вважає за необхідне призначити йому покарання із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 не заявлявся.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід Фрунзенським районним судом м. Харкова не обирався.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначенимвироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2014 року, у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 12 липня 2014 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1