УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/6960/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2015 року м. Житомир
Колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 05 березня 2015 року, яким засуджено
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання приєднано частково 24 години громадських робіт невідбутого покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 03.12.2014 року, що за правилами ст. 72 КК України відповідає 3 дням обмеження волі та остаточно до відбуття призначено 1 (один) рік 3 дні обмеження волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк на 1(один) рік та зобов`язано його повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази кисневий та ацетиленовий балони, передані на зберігання ЖБК «Космос» та залишено в розпорядженні останнього за належністю.
Згідно вироку, 23.06.2014 ОСОБА_8 , маючи боргове зобов`язання перед ОСОБА_9 , в якого у квітні 2014 року взяв в тимчасове користування два балони, перебував за місцем свого проживання, де в нього виник злочинний умисел на повторну крадіжку чужого майна, а саме кисневого та ацетиленового балонів із технічного приміщення ЖБК «Космос», де останній працює на посаді слюсаря-сантехніка та неодноразово бачив їх. Маючи намір на повторне викрадення чужого майна, в цей же день близько 14 годин 00 хвилин ОСОБА_8 прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де в підвальному приміщенні проводив ремонтні роботи ОСОБА_10 , у якого взяв ключі до підвального технічного приміщення ЖБК «Космос» в якому зберігаються балони, не повідомляючи останнього про свої злочинні наміри.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 23.06.2014 приблизно в 14 годин 30 хвилин, прийшов до технічного приміщення ЖБК «Космос», що за адресою: м. Житомир проїзд Ю. Кондратюка, 3 та переконавшись, що його дії залишаються таємними, відкрив ключем двері даного приміщення з якого по черзі самостійно витягнув два заправлених балони у двір. У подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме передав їх ОСОБА_9 в рахунок погашення боргових зобов`язань, не пояснюючи останньому про джерело їх походження.
Таким чином, ОСОБА_8 повторно викрав чуже майно, а саме кисневий балон вартістю 928 грн. 13 коп. заправлений на суму 60 грн. та ацетиленовий балон вартістю 1500 грн. заправлений на суму 439 грн. 80 коп., чим завдав матеріального збитку ЖБК «Космос» на загальну суму 2927 грн. 93 коп.
В апеляційній скарзі з доповненнями заступник прокурора Житомирської області ОСОБА_7 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації вважає, що вирок суду підлягає зміні, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити, виключити посилання на ч. 4 ст. 70 КК України. Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік обмеження волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та зобов`язати його повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи. В решті вирок суду залишити без змін.
Вказує, що згідно п. 23 Постанови ПВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року, за правилами ч. 4 ст. 70 КК України не підлягають складанню призначені реальне та з випробувальним терміном покарання. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Вказує, що суд першої інстанції неправильно застосував ч. 4 ст. 70 КК України та звільнив ОСОБА_8 від відбування покарання, таким чином змінив вирок суду від 03.12.2014 року, яким він засуджений до реального покарання у виді громадських робіт, що є недопустимим.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними і ніким із апелянтів не оспорюються.
Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами заступника прокурора Житомирської області про неправильне застосування судом Закону України про кримінальну відповідальність.
Так, призначаючи ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції в порушення вимог п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року неправильно застосував ч. 4 ст. 70 КК України та звільнив його від відбування покарання, таким чином змінив вирок суду від 03.12.2014 року, яким ОСОБА_8 засуджений до реального покарання у виді громадських робіт, що є неправильним.
За таких обставин, апеляційна скарга заступника прокурора Житомирської області підлягає до задоволення, а вирок зміні, в частині призначеного покарання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу з доповненнями заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 05 березня 2015 року щодо ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання про застосування ч. 4 ст. 70 КК України.
Вважати ОСОБА_8 засудженим за цим вироком за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування основного покарання з встановленням іспитового строку 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
В решті вирок залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: