В И Р О К справа
№ 1-100

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2008 року Врадіївський районний
суд Миколаївської області в складі
головуючого судді Висоцького М.Т., при секретарі Козирєвій С.П. з
участю помічника прокурора Лук”яненко І.С. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт Врадіївка кримінальну справу по
звинуваченню підсудного

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця і
жителя АДРЕСА_1, українця,

громадянина
України, освіта загальна середня,
одруженого, має на

утримані малолітню дитину та вагітну дружину, раніше
засудженим

Врадіївським районним судом
Миколаївської області по ст.186 ч.2 КК

України до двох
років трьох місяців позбавлення волі із застосуванням

ст. 75 КК
України та звільненням його від відбування покарання при

умові якщо він на протязі встановленого іспитового
строку два роки

не вчинить нового
злочину, судимість не знята і не погашена,

в
скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1, являючись
засудженим за вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 1
липня 2006 року по ч.2 ст. 186 КК України до двох років і трьох місяців
позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України та звільненням його від
відбування покарання при умові, якщо він
на протязі встановленого судом іспитового строку терміном два роки не вчинить нового злочину, в указаний період
25 березня 2008 року, біля 10 годин, знаходячись на вулиці Орджонікідзе
смт Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області біля районного будинку
культури №3, поблизу індивідуальних
житлових будинків та перебуваючи
при цьому в стані алкогольного сп”яніння, проявляючи явну неповагу до суспільства, яка виразилась у відкритому та очевидному, як для
нього, так і для інших присутніх при
цьому громадян, зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруючи
існуючі в суспільстві елементарні правила
поведінки, моральності та добропристойності, умисно, безпідставно, із
хуліганських мотивів, став приставати до потерпілого ОСОБА_2 та в принизливій
грубій непристойній формі вимагати від
нього пояснень звідки він прийшов і що там робить, та примусив його
віддати йому своє пиво. А потім, супроводжуючи свої дії грубою
брутальною лайкою, наніс потерпілому ОСОБА_2 декілька ударів кулаком в обличчя
та тулубу. На зауваження присутніх при цьому громадян та прохання потерпілого
підсудний ОСОБА_1 не реагував і вперто
на протязі 8-10 хвилин продовжував свої хуліганські дії і коли той утік від нього,
намагався наздогнати останнього, щоб продовжити бійку.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаних
дій визнав повністю та щиро покаявся в тому, що скоїв цей злочин.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 25 березня
2008 року, біля 10 години, він разом зі
своїми приятелями ОСОБА_3 та ОСОБА_4
прийшов в магазин розташований по
вулиці Орджонікідзе смт Врадіївка неподалік від будинку культури №3, де
вони купили пляшку пива з метою щоб
„похмелитися” після вчорашньої п'янки,
яке по черзі стали розпивали біля цього магазину. В цей момент з
магазину вийшов потерпілий ОСОБА_2 з
пляшкою пива, в руках, яким він
попросив пригостити його. При цьому, став розпитувати ОСОБА_2 звідки він і куди йде. Розпивши пиво,
яке дав ОСОБА_2, він (підсудний) сказав останньому щоб той купив для нього і
його приятелів ще пляшку пива. Але ОСОБА_2 відмовився, пославшись на те, що він
поспішає. Тоді, він запитав
у ОСОБА_2 чи служив той в армії
і коли той відповів, що служив,
то взявши потерпілого за верхній одяг, завів за магазин і вдарив його рукою в
голову так, як йому не подобалося як ОСОБА_2 розмовляє з ним. Від удару ОСОБА_2
впав на землю. Після цього він накинувся на нього і між ними
зав'язалася боротьба в процесі якої він допускає, що міг ще
декілька раз вдарити ОСОБА_2. Перед початком бійки, він бачив жінку, яка шарувала на свому городі неподалік від них.
Ця жінка стала кричати на нього, щоб він не бив ОСОБА_2 . Після чого, він припинив
бійку, чим скористався ОСОБА_2, і втік.
Щоб продовжити бійку, він з ОСОБА_4 став наздоганяти ОСОБА_2, але не
зміг так, як у нього заболіло з боку. ОСОБА_4 сам наздогнав його біля криниці і
хотів вдарити, але ОСОБА_2 ухилився від удару. В цей час там
з”явився свідок ОСОБА_5., який став на захист потерпілому ОСОБА_2, за що
ОСОБА_4 хотів побити і його. Та коли той сказав, що його син працює в
міліції, то залишив свої наміри. Все це відбувалося в присутності малолітнього сина потерпілого. Під час своїх дій він (підсудний) висловлювався
брутальною лайкою.

Крім визнання своєї вини самим
підсудним ОСОБА_1, його вина у вчиненні вказаних дій повністю встановлена в
судовому засіданні і підтверджується сувукупністю слідуючих доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_2, допитаний в
ході досудового слідства, пояснив суду, що 25 березня 2008 року, біля 10
години, він зі своїм неповнолітнім сином зайшов до магазину, який розташований
по вулиці Орджонікідзе в смт Врадіївка Врадіївського району Миколаївської
області, де купив пляшку пива та цигарки. Коли вийшов з магазину то його
підізвав раніше не знайомий йому
підсудний ОСОБА_1., який був в стані алкогольного сп”яніння та в грубій
принизливій формі, висловлюючись брутальною
лайкою, став виясняти звідкіля він і що тут робить. А потім, сказав, щоб той (потерпілий) дав йому своє
пиво. Побачивши, що з ОСОБА_1ом стоїть ще один хлопець і злякавшись, що вони
його можуть побити, він вимушений був віддати йому своє пиво. Намагаючись
вступити з ним в конфлікт, ОСОБА_1 схопив його за одяг і завів його за магазин
де почав бити кулаками в обличчя та по іншим частинам тіла, а потім кинув його
на землю. В результаті чого, він ударився головою і розбив собі брову. Під час
бійки, якась невідома жінка стала кричати на підсудного. Вирвавшись від
підсудного, він втік. По дорозі зустрів
невідомого чоловіка, якому розповів про бійку. Коли він розмовляв з ним, то
побачив знову цих хлопців, один з яких підбіг до нього і хотів його вдарити
кулаком, але він встиг відхилитися. Вказаний чоловік став захищати його, а він
в цей момент втік зі своїм сином
(а.с.29-30).

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що на
прикінці березня 2008 року, приблизно о десятій годині на вулиці Орджонікідзе
смт Врадіївка до нього підійшов раніше не знайомий йому потерпілий ОСОБА_2 зі своїм неповнолітнім сином та поскаржився
йому, що його побили біля магазину якісь хлопці. У нього була розбиті брова та
лоб. Він запропонував ОСОБА_2 піти до
нього додому щоб надати йому медичну
допомогу. По дорозі додому їх наздогнали, як він пізніше довідався, підсудний
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Хтось із них почав бити ОСОБА_2. Він заступився за ОСОБА_2
і зробив зауваження цим хлопцям. У відповідь на що підсудний ОСОБА_1 сказав
ОСОБА_4, щоб той „закрив рота ” йому (ОСОБА_5). Почувши це, він почав тікати від
них. Але ОСОБА_4 наздогнав його і став
кидати по ньому камінням, а потім ударив по нозі, від чого він упав на землю.
Коли він сказав ОСОБА_4, що його син працює в міліції, той перестав його
чіпати.

Допитана в ході досудового
слідства свідок ОСОБА_7. пояснила, що на
прикінці березня 2008 року, біля 10 години, вона сапала свою присадибну земельну ділянку і бачила, за магазином двох
молодих хлопців, один із яких бив незнайомого їй чоловіка старшого віком за них,
яким вона зробила зауваження, після чого той чолові втік. (а.с.18-19).

Дослідивши вказані докази, суд вважає
повністю доведеною вину підсудного ОСОБА_1 у вчиненні хуліганства, тобто в
грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжувалося особливою зухвалістю, і кваліфікує ці його дії по ч.1 ст.
296 КК України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує, як пом'якшуючими
відповідальність обставинами, його щире каяття, наявність у нього на утриманні
малолітньої дитини та вагітної дружини.

Обтяжуючими відповідальність обставинами суд вважає те, що підсудний
скоїв злочин перебуваючи в стані алкогольного сп”яніння та в період іспитового
строку, будучи звільненим від відбування покарання за скоєний ним раніше
злочин.

Враховуючи викладене, обставини справи,
ступінь суспільної небезпеки скоєного підсудним ОСОБА_1, злочину, особу
підсудного, його позитивну характеристику по місцю проживання, вказані пом'якшуючі та обтяжуючі
відповідальність обставин, суд вважає доцільним призначити їй покарання у
вигляді обмеження волі та частково приєднати невідбуту частину покарання за
попереднім вироком.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК
України, суд-

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним по ч.1 ст.296 КК України і призначити йому
покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного
покарання у вигляді одного року обмеження волі , що за правилами
ст. 72 КК України відповідає 6
місяцям позбавленні волі, частково приєднати
невідбуту частину покарання, за попереднім вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 01.07.2006
року, і остаточно призначити йому
покарання за сукупністю
вироків у вигляді двох років і
чотирьох місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, обрану відносно засудженого ОСОБА_1 міру запобіжного заходу
залишити туж саму- підписку про не виїзд.

Вирок може бути оскаржений через Врадіївський районний суд до
апеляційного суду Миколаївської
області на протязі п”ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженому
ОСОБА_1 в той же строк з моменту
вручення копії даного вироку.

Суддя М.Т.Висоцький