Справа №639/2329/14-к
Провадж. №1-в/639/244/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження за поданням начальника Дергачівської виправної колонії УДПтС України в Харківській області (№109) про уточнення вироку, -

в с т а н о в и в :

Начальник Дергачівської виправної колонії УДПтС України в Харківській області (№109) звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з поданням, в яком просив уточнити вирок суду від 01.02.2012 року, яким засуджено ОСОБА_4 , в частині місця роботи засудженого до затримання, найменування судів, якими ОСОБА_4 було засуджено раніше і звільнено умовно-достроково, та частини статті 71 КК України із застосуванням якої ОСОБА_4 призначено покарання.

Суд, вивчивши представлені матеріали та матеріали кримінальній справі №1-1041/11, заслухавши думку прокурора, перевіривши доводи клопотання, приходить до такого.

Відповідно до п. 14 ст. 537, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який ухвалив вирок, за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.02.2012 року визнано ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_4 до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано частину невідбутого покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.02.2002 року у виді 6 місяців позбавлення волі та остаточно за сукупністю вироків призначено ОСОБА_4 до відбуття 4 роки позбавлення волі. Задоволено цивільний позов, стягнуто судові витрати та вирішено долю речових доказів.

Зазначений вирок набрав законної сили.

Водночас у вказаному вироку не зазначено місце роботи ОСОБА_4 до його затримання.

З матеріалів справи, а саме протоколу затримання підозрюваного, протоколів допиту ОСОБА_4 в якості підозрюваного та обвинуваченого, даних, що характеризують особу обвинуваченого тощо, вбачається, що на момент затримання ОСОБА_4 офіційно не працював.

Отже, подання про уточнення вироку в цій частині підлягає задоволенню.

Також начальник Дергачівської виправної колонії посилався на те, що у вступній частині вироку від 01.02.2012 року зазначено, що ОСОБА_4 раніше був засуджений 11.02.2002 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова та звільнений умовно-достроково згідно постанови Дергачівського районного суду Харківської області, та призначене покарання за вироком від 11.02.2002 року засдженим не відбуте і його частина приєднана до знову призначеного на підставі ст. 71 КК України. При цьому до матеріалів особової справи долучені архівні довідки, відповідно до яких правильним слід вважати, що ОСОБА_4 засуджений 11.02.2002 року місцевим судом Орджонікідзевського району м. Харкова, а звільнений за постановою Дергачівського місцевого суду Харківської області. У зв`язку з викладеним начальник Дергачівської виправної колонії просить привести вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.02.2012 року у відповідність, вказавши, що ОСОБА_4 останній раз засуджений 11.02.2002 року місцевим судом Орджонікідзевського району м. Харкова, а звільнений за постановою Дергачівського місцевого суду Харківської області.

Перевіривши вказані доводи подання, суд приходить до висновку, що воно в цій частині задоволенню не підлягає, адже найменування відповідних судів зазначені у вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.02.2012 року відповідно до Указу Президента України «Про Мережу та кількісний склад суддів місцевих судів» від 20.08.2001 року №641/2001 та Указу Президента України «Питання мережі місцевих загальних та апеляційних судів» від 20.05.2011 року №591/2011.

Подання щодо його вимог про необхідність уточнення в мотивувальній частині вироку посилання на частину статті 71 КК України, із застосуванням якої ОСОБА_4 призначено до відбуття остаточне покарання, також не підлягає задоволенню, оскільки в резолютивній частині вироку чітко зазначено про призначення засудженому покарання із застосуванням частини 1 статті 71 КК України, а необхідність такого обов`язкового посилання в мотивувальній частині вироку не передбачено статтею 334 КПК України (1960 року). Отже, суд приходить до висновку, що вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.02.2012 року не містить суперечностей в цій частині.

Керуючись п. 14 ст. 537, п.4 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Подання начальника Дергачівської виправної колонії УДПтС України в Харківській області (№109) про уточнення вироку задовольнити частково.

Уточнити вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.02.2012 року по справі №1-1041/11.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що на момент його затримання офіційно не працював.

В задоволенні іншої частини подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області в 7-денний термін з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1