В И Р О К справа № 1-35/2008

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2008 року Любашівський районний суд Одеської області

в складі : головуючого - судді
Вужиловського О.В.

при секретарі Гітальчук Т.А.

з участю прокурора Савченка О.І.,
Алєксєєнка М.А.

потерпілої ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка
Одеської області кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки
та жительки АДРЕСА_1, українки, громадянки

України,
з середньою спеціальною освітою,
одруженої, маючої на

утриманні
двох неповнолітніх дітей, військовозобов'язаної,

являється
інвалідом дитинства 3-ї групи працюючої медичною

сестрою
хірургічного відділення Любашівської ЦРЛ, раніше не

судимої,
знаходиться на підписці про невиїзд,

в скоєнні злочину передбаченого ст. 122
ч. 1 КК України,-

В С
Т А Н О В И В :

Підсудна
ОСОБА_4 завдала умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є
небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров'я потерпілій
ОСОБА_1 при слідуючих обставинах.

10
жовтня 2007 року приблизно о 17 годині неповнолітній ОСОБА_5 та син підсудної
ОСОБА_6 на велосипедах проїжджали біля приміщення залізничної будки АДРЕСА_1 біля
смт. Любашівка Одеської області, яка розміщена на 75 км Одеської залізничної
дороги і належала померлим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - батькам чоловіка потерпілої
ОСОБА_1. Зупинившись, вони підійшли до приміщення будки і побачивши, що в ньому
ніхто не проживає, розбили декілька стікол у вікнах будинку. Однак, їх
наздогнав син потерпілої ОСОБА_9, затримав та привів до вказаного будинку і
відібрав велосипеди. До будинку підійшла потерпіла ОСОБА_1 з чоловіком, після
чого ОСОБА_5 поїхав за батьками.

Приблизно
о 18 годині цього ж дня підсудна ОСОБА_4 разом із сестрою ОСОБА_10, її
чоловіком ОСОБА_11, матір'ю ОСОБА_12
приїхали до вказаної будівлі і вона побачила у свого сина кров на
обличчі. В зв'язку з цим між підсудною ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_1 виникла
сварка, в ході якої підсудна ОСОБА_4 взяла на паркані металевий прут і, умисно,
з метою заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, нанесла ним в область голови
три удари по руках потерпілої ОСОБА_1, яка закривала руками голову. В
результаті нанесених підсудною ОСОБА_4 трьох ударів металевим прутом потерпілій
ОСОБА_1 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої
ліктьової кістки на відстані 2.5 см від дистальної суглобової головки, який
являється тілесним ушкодження середнього ступеню тяжкості, яке не є небезпечним
для здоров'я в момент заподіяння але спричинило тривалий розлад здоров'я та
синці на задній поверхні в/3 та ср/3 лівого плеча, на задній поверхні ср/3
правого передпліччя, які являються легкими тілесними ушкодженнями без
короткочасного розладу здоров'я.

Підсудна
ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в скоєні інкримінуємого їй злочину не
визнала та пояснила слідуюче. Дійсно, 10 жовтня 2007 року її мати повідомила,
що на 75 км залізничної дороги сім'я ОСОБА_1 побила її сина та племінника.
Приїхавши з матір'ю та сестрою до будинку, який знаходиться на 75 км залізничної дороги, вона
побачила, що її син лежав на землі побитий, обличчя в нього було в крові, а
ОСОБА_5 сидів коло нього навприсядки. Потерпіла ОСОБА_1 стояла біля них з
металевим прутом, яким розмахувала, і не підпускала її до дітей для надання
допомоги. Намагаючись підійти до дітей, вона вирвала прут у ОСОБА_1 і підійшла
до дітей. Між нею та ОСОБА_1 дійшло виникла сварка. ОСОБА_1 замахнулась на неї
сапою, а вона відбила сапу прутом. Можливо прут зіскочив і зачепив руку
потерпілої ОСОБА_1. Вона не хотіла наносити ушкодження потерпілій. Вона, як і
її адвокат вважає, що діяла в межах необхідної оборони захищаючи себе та своїх
дітей від дій потерпілої ОСОБА_1. Вважає, що відповідачка повинна відповідати
за те, що побила дітей, незаконно їх утримувала, вилучила велосипеди. Просила
її виправдати.

Незважаючи
на повне невизнання підсудною ОСОБА_4 своєї вини в скоєні інкримінуємого їй
злочині, її вина повністю доведена матеріалами справи, а саме:

-
протоколом огляду місця події від 31 жовтня 2007 року зі схемою, з якого видно
місце розташування будинку АДРЕСА_1. Будинок знаходиться на перегоні між
станціями Любашівка-Заплази (75км) в 12 м від залізничної колії. Ніяких слідів
злочину не виявлено (а.с. 16-17);

-свідоцтвом
про право власності на житло від 19 березня 2001 року, з якого видно, що
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 25-26);

-
протоколом додаткового огляду місця події від 14 грудня 2007 року, з якого
видно що біля вхідних дверей АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в 40 см
від стіни виявлено металевий прут довжиною 50 см, діаметром 1.5 см, який
вилучений з місця огляду (а.с. 29);

-
протоколом огляду вилученого металевого прута в якості речового доказу, з якого
видно, що його довжина - 50 см., діаметр - 1,5 см. На один кінець пруту
накручена гайка, на іншому кінці прута нарізана різьба довжиною 8.5 см (а.с.
30);

-
постановою від 14 грудня 2007 року про доручення до справи вищевказаного прута
в якості речового доказу (а.с. 31);

-
самим металевим прутом, який було оглянуто в судовому засіданні;

-
висновком № 218 від 25 грудня 2007 року судово-медичної експертизи, з якої
видно, що у потерпілої ОСОБА_1 є слідуючі тілесні ушкодження: закритий перелом
лівої ліктьової кістки на відстані 2.5 см від дистальної суглобової головки,
який являється тілесним ушкодження середнього ступеню тяжкості, яке не є
небезпечним для здоров'я в момент заподіяння, але спричинило тривалий розлад
здоров'я та синці на задній поверхні в/3 та ср/3 лівого плеча, на задній
поверхні ср/3 правого передпліччя, які являються легкими тілесними ушкодженнями
без короткочасного розладу здоров'я (а.с. 41-42);

-
висновком додаткової судово-медичної експертизи № 80 від 14 травня 2008 року,
згідно якої локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 вказує, що їй було завдано
не менше трьох ударів, не виключено оглянутим металевим прутом. Також не
виключено, що ОСОБА_1 захищалась від ударів, закриваючи руками голову. Перелом
був спричинений в результаті травмуючої дії перпендикулярно чи близько до цього
(а.с. );

-
заявою потерпілої ОСОБА_1 від 10.10.2007 року, в якій вона вказує, що дійсно
підсудна ОСОБА_4 вдарила її металевим прутом (а.с. 6);

- свідченнями потерпілої ОСОБА_1, яка
пояснила, що 10.10.2007 року у вечірній час вона знаходилась на городі біля
свого домоволодіння. Приблизно в 17 годин вона почула дзвін скла зі сторони
будинку, який знаходиться на 75 км Одеської залізниці, який належав її свекру -
ОСОБА_7 Вона сказала про це своєму сина і він поїхав на велосипеді до будинку.
За ним до будинку пішов її чоловік ОСОБА_13, а вона, закривши будинок, також
пішла до будинку. Прийшовши до будинку вона побачила, що в будинку розбиті
практично всі вікна та двох дітей, які стояли біля будинку і не хотіли себе
називати. Однак, в подальшому сказали свої прізвища і одного з дітей направили
за батьками. Через деякий час до будинку прийшли підсудна ОСОБА_4, ОСОБА_12,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_14 та почали на неї кричати, що вона побила їх дітей
і буде за це відповідати, хоча в її присутності дітей ніхто не бив. Надворі
темніло і її чоловік пішов додому. Свого сина вона направила для виклику
працівників міліції. В цей час до неї підійшла ОСОБА_4. взяла з паркану
металевий прут і словами почала погрожувати побиттям. Потім підсудна нанесла їй
три удари, намагаючись влучити в голову, однак вона підставила руки. В цей час
до підсудної підійшла її мати і сказала, що досить бити. ОСОБА_4 перестала
наносити удари, викинула прут та відійшла в сторону. Потім приїхала міліція,
відібрали пояснення і всі розійшлись по домам. Вдома в неї розболілась рука і
вона звернулась в лікарню, де в неї виявили перелом руки, а потім і в міліцію.
На слідуючий день підсудна ОСОБА_4, зі своїм чоловіком, сестрою, її чоловіком,
дітьми приїжджали до них додому та просили пробачення, а також вставили стікла
у вікна, які були розбиті. Також підсудна погодилась відшкодувати витрати на
лікування, однак в подальшому відмовилась. Просила покарати її відповідності із
законом, не позбавляти волі, але стягнути всі понесені матеріальні збитки. Крім
того, їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 10000 грн. та також просить
стягнути в повному об'ємі.

- показаннями свідка ОСОБА_13, чоловіка
потерпілої який пояснив, що 10.10.2007 року він знаходився в себе дома. Біля 18
години прийшла його дружина ОСОБА_1 і сказала, що в будинку, який знаходиться
на 75 км Одеської залізниці та належав його батькам, хтось б'є
стікла. Син поїхав на велосипеді до будинку, він пішов слідом, а за ним пішла і
дружина. Прийшовши до будинку він побачив, що стікла дійсно побиті, а біля
будинку було двоє дітей, які в подальшому назвали свої прізвища. ОСОБА_5 вони
направили за батьками, а ОСОБА_4 залишився з ними. При ньому ніхто дітей не бив
і вони ніяких ушкоджень не мали. Через деякий час до будинку під'їхали ОСОБА_4,
ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_14 В цей час син поїхав викликати міліцію,
а він пішов додому. В подальшому він дізнався, від дружини, що її підсудна
ОСОБА_4 вдарила металевим прутом по руці, як виявилось переломавши руку. Вони
забрали велосипеди дітей до себе додому. На слідуючий день ОСОБА_4, зі своїм
чоловіком, сестрою, її чоловіком, дітьми приїжджали до них додому та просили
пробачення, а також вставили стікла у вікна, які були розбиті. Також підсудна
погодилась відшкодувати витрати на лікування, однак в подальшому
відмовилась.

- свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснив, що 10.10.2007 року він знаходився в себе дома. Біля 18 години прийшла
його мати ОСОБА_1 і сказала, що в будинку, який знаходиться на 75 км Одеської
залізниці та належить їм, хтось б'є стікла. Він поїхав до
будинку на велосипеді, а батьки прийшли за ним слідом. Прийшовши до будинку він
побачив, що з дерев'яної прибудівлі вилазив ОСОБА_5, а ОСОБА_6 - знаходився
неподалік від будинку. Він схопив ОСОБА_5 за куртку, але він вирвався і почав
тікати разом із ОСОБА_6. Наздогнати він їх не міг, але за залізничною колією
побачив їх велосипеди і зміг підбігти до них. Він підкотив велосипеди до
будинку. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 йшли за ним. Коли підійшли батьки, то діти відмовлялись
назвати прізвища, однак потім назвали і ОСОБА_5 пішов за батьками. Дітей він
взагалі не бив і вони ніяких ушкоджень не мали. Через деякий час до будинку
під'їхали ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_14 Між ними почалась
сварка і він поїхав викликати міліцію. В подальшому він дізнався, від матері,
що її підсудна ОСОБА_4 вдарила металевим прутом по руці, як виявилось
переломавши руку. Вони забрали велосипеди дітей до себе додому. На слідуючий
день ОСОБА_4, зі своїм чоловіком, сестрою, її чоловіком, дітьми приїжджали до
них додому та просили пробачення, а також вставили стікла у вікна, які були
розбиті. Також підсудна погодилась відшкодувати витрати на лікування, однак в
подальшому відмовилась.

- свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила.
що 10.10.2007 року у вечірній час додому прибіг її син і сказав, що його та
ОСОБА_6 побили ОСОБА_1. Вона повідомила сестру та матір і вони приїхали до
вказаного будинку. Діти лежали на землі, на обличчі в них була кров. Там між
сторонами виникла сварка. Потерпіла ОСОБА_1 не підпускала підсудну ОСОБА_4 до
її сина, розмахуючи прутом. Підсудна ОСОБА_4 вирвала в неї прут і коли ОСОБА_1
намагалась її вдарити сапою то вона вдарила прутом по сапі. Сам удар вона не
бачила, але чула стук. В подальшому приїхали працівники міліції і зафіксували
вказану подію. Дійсно вони в подальшому застіклили вікна

- свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_12 підтвердили
вищевказані свідчення ОСОБА_10, але в момент нанесення удару вони присутніми не
були, так як пішли додому. Про вказаний факт знають зі слів.

- свідок ОСОБА_15 пояснив, що про побиття
його сина він дізнався від дружини. При вказаному інциденті він присутнім не
був. На слідуючий день вони засклили вікна в будинку.

- свідченнями неповнолітнього ОСОБА_6, який
пояснив, що 10 жовтня 2007 року він разом з ОСОБА_5 їхали повз будинок біля
залізничної колії. Вони зупинились і почали кидати каміння у вікна будинку. В
цей час підбіг ОСОБА_9, спіймав їх і почав бити спочатку його, а потім ОСОБА_5
Коли прийшли ОСОБА_1 та ОСОБА_13, то також почали їх бити сапою, металевим
прутом по голові та в інші частини тіла, а потім його відправили за батьками.
Вони розбили всього два скла. Коли приїхали батьки, то виникла сварка і ОСОБА_4
хотіла прутом вибити сапу. На слідуючий день вони з батьками склили вікна.

- аналогічні свідчення надав суду ОСОБА_5

- свідок ОСОБА_16 пояснив, що дійсно
виїжджав за заявою до будинку ОСОБА_1. Дійсно у вказаному будинку були побиті
вікна. Діти були в пригніченому стані, батьки пояснювали, що їх побили ОСОБА_1,
а саме той чоловік, який їх зловив. Ушкоджень він не бачив, діти були
заплакані. На місці події була сапа, до криниці він не підходив. Одна дитини
сиділа на землі, а іншої дитини він не пам'ятає. В подальшому діти звертались
до лікарні за допомогою, він розглядав вказану заяву та відмовив в порушенні
кримінальної справи.

Крім того, на досудовому слідстві при
допиті підсудної ОСОБА_4 з участю адвоката 25 січня 2008 року в якості
обвинуваченої, свою вину вона визнала частково, пояснивши, що вдарила потерпілу
ОСОБА_1 умисно один раз, так як вона ображала її та її родичів. А вину визнала
частково, так не згодна з розміром цивільного позову (а.с. 101-102). Крім того,
підсудна з адвокатом були ознайомлені з усіма матеріалами справи, ніяких
клопотань та доповнень до досудового слідства в них не було (а.с. 110).

Не можуть бути прийнятими до уваги
доводи підсудної та свідків з її боку, що вона захищалась він намагань
потерпілої вдарити її сапою, а також те, що вона вдарила по ручці сапи і
можливо прут ковзнув і вдарив по руці, так як згідно висновку експертизи
потерпілій нанесено не менше трьох ударів і нанесені вони перпендикулярно, коли
остання захищала голову. Кількість та локалізація тілесних ушкоджень у
потерпілої ОСОБА_1 вказують на наявність у підсудної ОСОБА_4 прямого умислу на
спричинення тілесних ушкоджень. Крім того встановлено, що удари були нанесені,
коли потерпіла ОСОБА_1 залишилась біля будинку одна зі своєї сторони, ніякої
загрози ні дітям, ні підсудній не представляла. Тому, доводи підсудної та адвоката,
що вона діяла в межах необхідної оборони чи в стані душевного хвилювання не
можуть бути прийняті до уваги. Вказаний факт також спростовується кількістю та
локалізацією ударів, нанесених потерпілій, а також великим розривом в часі між
можливим спричиненням ушкоджень дітям та потерпілій. Сторони тривалий час
сварились.

Доводи адвоката, що дії ОСОБА_1
відносно дітей необхідно розглядати з вказаною справою в одному провадженні не
можуть бути прийняті судом за слідуючих підстав.

Дійсно згідно висновків експерта №№
20-21 від 23 січня 2008 року у ОСОБА_5 і ОСОБА_6 є легкі тілесні ушкодження
(а.с. 81-82, 86-87). Однак, за вказаним фактом проводилась перевірка
Любашівським РВ ГУМВС України в Одеської області і 19 січня 2008 року за
вказаним фактом відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст. 6 п. 2 КПК
України.

Згідно ст. 26 КПК України в одному
провадженні можуть бути об'єднані справи по обвинуваченню декількох осіб -
співучасників вчинення одного чи кількох злочинів або по обвинуваченню однією
особи у вчиненні декількох злочинів.

Вина
підсудної ОСОБА_4 повністю доведена і її дії правильно кваліфіковано за ст. 122
ч. 1 КК України за ознакою нанесення умисно тілесного ушкодження середньої
тяжкості, яке не є небезпечним для життя та не потягло за собою наслідків,
передбачених ст. 121 КК України, але спричинило тривалий розлад здоров'я.

Потерпілій
ОСОБА_1 злочином було завдано шкоду здоров'ю, в зв'язку з чим вона просить
стягнути матеріальну шкоду в сумі 3744 грн. 38 коп. (витрати на лікування,
проїзд, обстеження, юридичну допомогу). Вказані витрати обґрунтовані,
підтверджені документально, тому підлягають стягненню з підсудної ОСОБА_4 на
користь потерпілої ОСОБА_1 в повному об'ємі (а.с. ).

Потерпілій
ОСОБА_1 злочином завдано фізичного болю, страждань, шкоду її здоров'ю, часткову
втрату працездатності, в зв'язку з чим, з урахуванням ступені тяжкості скоєного
злочину, його небезпечності, матеріального становища підсудної, суд приходить
до висновку про можливість часткового задоволення позову потерпілої про відшкодування
моральної шкоди, визначивши її в сумі 2000 грн.

За
місцем проживання потерпіла ОСОБА_1 характеризується позитивно.

За
місцем проживання та роботи підсудна ОСОБА_4 характеризується позитивно,
проживає з чоловіком та двома неповнолітніми дітьми, працює в хірургічному
відділенні Любашівсько ЦРЛ, являється інвалідом дитинства 3-ї групи, раніше не
судима (а.с. 90-95).

Обставин,
що обтяжують чи пом'якшують відповідальність підсудної ОСОБА_4 не має.

При
обранні виду та міри покарання суд, згідно ст. 65 КК України, враховує характер
та ступінь суспільної небезпечності скоєного, всі матеріали справи, дані про
особу винної, її характеристику, думку потерпілої про призначення не суворого
покарання та вважає, що виправлення та перевиховання підсудної можливо без
ізоляції від суспільства, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі із
застосуванням ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк.

Речовий доказ по справі - металевий прут,
який
зберігається
в камері схову Любашівського РВ УМВС України в Одеській області - належить знищити, як такий, що не представляє цінності (а.с. 32)

Керуючись ст. ст.
323 , 324 ,
328, 332 КПК України, суд, -

Засудив :

Визнати
винною ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та
призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_4 звільнити від відбування
призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти
на засуджену ОСОБА_4 обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої системи, періодично
з'являтись до органів кримінально - виконавчої системи для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 3744 грн. 48
коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 2000 грн., всього - 5744 грн.
48 коп.

Речові докази по справі - металевий прут, який зберігається в камері схову Любашівського РВ УМВС
України в Одеській області знищити (а.с. 32).

Запобіжний захід ОСОБА_4 - підписку про
невиїзд, залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного
суду Одеської області через Любашівський районний суд Одеської області протягом
15 діб з моменту його проголошення.

Суддя :