АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11- 239/2007р. Головуючий по 1 інстанції
Категорія ст. 186 ч.2, 185 Попельнюх P.O.
ч.3 КК Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 березня 2007 р. колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Охріменка І.К.

суддів Колодницького Е.Й., Неділька МЛ.

за участю прокурора Демиденко С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Черкаси кримінальну справу за апеляцією помічника прокурора
Придніпровського району Либань І.М. на постанову Придніпровського районного
суду м.Черкаси від 28.12.2006 року, якою кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимого, проживаючого в АДРЕСА_1

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого, проживаючого в АДРЕСА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 190 ч.2 КК України направлено прокурору Придніпровського району
для проведення додаткового розслідування, -

встановила:

Органами досудового слідства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обвинувачуються в крадіжці 26.10.2005 року з квартири АДРЕСА_3 належних потерпілому ОСОБА_3 телевізора «Філіпс», телевізора «Беко» та
покривала на загальну суму 4375 грн.

Крім того, ОСОБА_1 обвинувачується в заволодінні
шахрайським шляхом в середині листопада 2005 року мобільним телефоном «Самсунг Е720» зі стартовим
пакетом загальною вартістю 1880 грн. потерпілої ОСОБА_4 та
відкритим заволодінням в середині березня 2006 року мобільним телефоном «Соні» вартістю 650 грн. потерпілої
ОСОБА_5.

ОСОБА_2 обвинувачується, крім того,
в заволодінні шахрайським шляхом 26.03.2006 року мобільним
телефоном «Сіменс С-65»
вартістю 535 грн. потерпілого

ОСОБА_6 та відкритому заволодінні 14,05.2006 року мобільним телефоном «Самсунг X 620» зі стартовим пакетом вартістю 767 грн. потерпілого ОСОБА_7.

Повертаючи справу з попереднього розгляду на додаткове розслідування, суд зазначив про те, що під час досудового слідства допущені
такі порушення кримінально-процесуального законодавства, без
усунення яких справа не може бути призначена до судового
розгляду.

Зокрема, суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по епізоду крадіжки майна у потерпілого
ОСОБА_3 пред'явлено не в повному обсязі, тобто орган досудового слідства без достатньої перевірки це пред'явив обвинувачення
вказаним особам у викрадені й іншого майна у
потерпілого, не прийняв заходів до встановлення іншої особи, яка приймала участь у вчиненні цього злочину та
пред'явлення їй обвинувачення по цьому епізоду.

При цьому, суд в своїй постанові запропонував органу досудового слідства
під час додаткового розслідування провести
ряд додаткових слідчих дій для усунення зазначених недоліків.

В своїй апеляції помічник прокурора Либань І.М., яка підтримувала
обвинувачення в суді першої інстанції, просить
постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що обставини, на які вказує суд, як
підстави направлення справи на додаткове
розслідування, можливо з'ясувати безпосередньо в судовому засіданні. Крім того, апелянт посилається на те, що під час
досудового слідства не встановлено причетність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до викрадення й іншого майна у потерпілого ОСОБА_3, на яке вказує останній, а тому матеріали справи
виділені в цій частині в окреме провадження, як не встановлена і особа на ім'я
ОСОБА_8, яка приймала участь в цій крадіжці, а також не встановлений водій
автомобіля «Газель», яким перевозилося викрадене майно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора,
підтримавшої апеляцію, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи
апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Так, згідно ст. .22 КПК України, прокурор, слідчий і
особа, яка провадить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених
законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і
ті, що виправдують обвинуваченого, а також
обставини, що помякшують і обтяжують його відповідальність.

Ці вимоги закону органами досудового слідства достатнім чином виконані не
були, на що вказав в своїй постанові суд першої інстанції.

Так, по епізоду крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_3 останній неодноразово давав свідчення про те, що крім двох телевізорів та
покривала з квартири було викрадено й інше майно.

Зокрема, ОСОБА_3 допитаний як потерпілий 10.11.2005 року / т.2 а.с.57 / дав свідчення про викрадення з його квартири також і
магнітофону вартістю 500 грн.

В постанові слідчого від 10.11.2005 року про визнання ОСОБА_3 цивільним позивачем зазначено про те, що з
квартири потерпілого викрадені два телевізори, магнітофон та інше майно. / т.2 а.с.61 /

Потерпілий ОСОБА_3, допитаний 21.09.2006 року та 28.11.2006 року, а також в своїх
подальших показаннях пояснив, що при більш детальному огляду квартири він виявив
крадіжку й іншого майна, а саме жіночих дублянок,
жіночих та чоловічих костюмів, іншого одягу та іншого майна / т.3 а.с.73-76,
т.1 а.с.66, 67 /.

Проте орган досудового слідства вказаним свідченням потерпілого належної
оцінки не дав та належної перевірки для
встановлення викраденого майна не провів.

Так, в матеріалах справи /т.1
а.с.78 /є окреме доручення слідчого від 28.11.2006 року по встановленню місцезнаходження
майна, яке за свідченнями потерпілого було у нього викрадено, але вже на другий день 29.11.2006 року з Придніпровського РВ УМВС
поступила

відповідь про те, що встановити місцезнаходження цього майна не
представилося можливим, що свідчить про формальність виконання вказаного
доручення.

Проте, слідчий ще до виконання винесеного ним же
зазначеного доручення 28.11.2006 року виніс постанову / т.1 а.с.77 / про відмову в порушенні кримінальної
справи стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по викраденню іншого майна у
потерпілого ОСОБА_3, не навівши при цьому фактично ніяких мотивів по прийняттю такого рішення.

Аналогічна ситуація проглядається і по встановленню
особи на імя ОСОБА_8, причетної до крадіжки майна у
потерпілого ОСОБА_3 Так, на окреме доручення слідчого / т.1 а.с.71, 72 / також уже на другий день / т.1 а.с.73 / надійшла формальна відповідь
про неможливість його виконання.

При таких обставинах, висновки суду першої
інстанції про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування є
обгрунтованими.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити,
що відтворення обстановки та обставин події з участю
неповнолітнього ОСОБА_2 проведено без захисника / т.З а .с. 90-94 /, заява якого про проведення цієї
слідчої дії без його участі не відповідає вимогам закону./ т.З
а.с.89 /.

В матеріалах кримінальної справи / т.а.с.16-19 / є постанова про прийняття даної справи до свого провадження виконуючим обов'язки слідчого
Граб Т.Є., а також її постанова про порушення клопотання про продовження строку
досудового слідства, проте в матеріалах справи
відсутній відповідний наказ про призйачення вказаної особи виконуючим слідчого СВ
Придніпровського РВ УМВС.

Виходячи з наведеного, доводи
апеляції про можливість розгляду даної справи в судовому засіданні, без направлення її на додаткове розслідування, є
безпідставними.

Під час додаткового розслідування необхідно виконати
вказівки суду про проведення відповідних слідчих дій.

Керуючись ст..ст.362, 366 КПК України,-

ухвалила:

Апеляцію прокурора Придніпровського
району м. Черкаси Либань І.М. залишити без задоволення, а постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2006 року про направлення кримінальної
справи по обвинуваченню ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на додаткове розслідування залишити без змін.