Справа № 147/255/13-к
Провадження № 1-кп/147/14/13
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2013 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі :

головуючого судді: Костюк Г.М.,

при секретарі: Плохій А.А.,

за участю сторін провадження:

прокурорів: Басюка А.А., Басюк Т.М.,Чудака Ю.В., Зайка Т.В.,

потерпілого: ОСОБА_1,

обвинуваченого: ОСОБА_2

та захисника: ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця с. Тростянчик, Тростянецького району Вінницької області, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, раніше судимого:

- 22.05.2006 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 01.06.2009 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту;

- 01.02.2010 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч.3, 395, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 19.01.2012 року постановою Староміського райсуду м. Вінниці замінено невідбуту частину покарання на обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців 26 днів; 27.07.2012 року звільнений Крижопільським райсудом Вінницької області умовно-достроково на строк 1 рік 20 днів,

за ст. 185 ч.3 КК України,-

в с т а н о в и в :

30.01.2013 року близько 21.00 год. ОСОБА_2, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, скориставшись відсутністю господарів, відчинивши замок вхідних дверей ключем, місце знаходження якого йому було відомо, проник до житлового будинку, в якому проживає ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, де з кишені куртки, що знаходилась на вішаку, викрав грошові кошти в сумі 4000,00 грн., купюрами та номіналом 200,00 грн., 100,00 грн., 50,00 грн., 20,00 грн., 10,00 грн., 5,00 грн., 2,00 грн., 1,00 грн., чим заподіяв останньому матеріальні збитки на вказану суму, після чого з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_2 свою вину в скоєнні інкримінованому йому злочині визнав, щиро розкаявся, суду показав, що 30.01.2013 року він разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на таксі приїхали в с. Тростянчик до його матері. ОСОБА_5 залишився в автомобілі чекати, а він разом із ОСОБА_4 пішли в напрямку будинку матері. Він наказав ОСОБА_4 залишитись біля будинку, а сам, не повідомляючи куди йде, пішов до будинку, де проживає священик ОСОБА_1 Йому було відомо, що батюшка ховає ключ від дверей під підвіконням. Взяв ключа, відчинив двері, пройшов у хату. На вішаку висіла куртка, з кишені якої він витягнув гроші різним номіналом на загальну суму 4000,00 грн. Про те, що гроші там можуть бути йому було відомо, оскільки раніше уже вчиняв таку ж крадіжку з помешкання ОСОБА_1 Вийшов з будинку, зачинив двері, ключ поставив на місце. Повернувся до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які його очікували. Про крадіжку їм нічого не розповів. На тому ж таксі, на якому приїхали, повернулись до смт Тростянець, де вийшли на автозаправці. В магазині, розташованому на заправці, витратив гроші на продукти харчування. На даний час потерпілому гроші в сумі 4000,00 грн. повернуті. Просив суд обрати йому міру покарання, не пов'язану з позбавленням волі.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, вона доводиться також показаннями потерпілого, свідків, дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 суду показав, що винаймає будинок по АДРЕСА_3 Ключ від будинку ховає під підвіконням, оскільки хазяйка будинку часто забуває свій ключ, та користується його власними ключами. 30.01.2013 року, повернувшись додому виявив відсутність грошей в сумі 4000,00 грн., які він зберігав у куртці, що висіла на вішаку в кімнаті. Про зазначене він повідомив в міліцію. Підозрював ОСОБА_2 в скоєнні крадіжки, адже він раніше вчиняв таку ж крадіжку у нього. На даний час шкоду в сумі викрадених грошей йому відшкодовано. При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому покладається на думку суду.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що працює таксистом. 30.01.2013 року в смт Тростянець приїхав на виклик. В автомобіль сіли кілька хлопців, точно скільки на пам'ятає, оскільки пройшов певний час. Приїхали до с. Тростянчик. Один хлопець залишився чекати в машині, інші вийшли. Через деякий час на телефон подзвонили, і сказали під'їхати до церкви в цьому ж селі. Ці ж особи, серед яких був і ОСОБА_2, сіли в машину і поїхали назад в смт Тростянець, де вони вийшли на заправці "Око". Під час перебування в машині пасажири між собою не розмовляли.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 30.01.2013 року він, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували у нього дома, пили пиво. Потім ОСОБА_2 сказав, що треба поїхати до матері. Викликали таксі з цією метою. Приїхали до с. Тростянчик. ОСОБА_5 залишився чекати в машині, а він із ОСОБА_2 пішли до будинку його батьків. Біля будинку ОСОБА_2 наказав йому почекати, а сам пішов у невідомому напрямку, куди не пояснив. Через деякий час повернувся, по телефону викликали таксі, що їх очікувало, та повернулись до смт. Тростянець. На заправці "Око" вийшли, ОСОБА_2 розрахувався за таксі. В магазині на заправці купили продукти, за які теж розрахувався ОСОБА_2 Про крадіжку він не розказав, де він взяв гроші свідку не відомо. Пізніше ОСОБА_2 розповів, що позичив гроші у батюшки.

Крім показань потерпілого, свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_2 доводиться дослідженими в судовому засіданні матеріалами провадження:

- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.02.2013 року, відповідно до якого прийнято усну заяву від ОСОБА_1 про вчинення відносно нього злочину, а саме крадіжки грошей в сумі 4000,00 грн. з його житлового будинку (а.с.16);

- протоколом огляду місця події та фототаблицями до нього від 02.02.2013 року, відповідно до якого предметом огляду є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3, в якому мешкає ОСОБА_1 Під час огляду встановлено місце зберігання ключа від вхідних дверей, та куртки на вішаку, в якій до моменту крадіжки знаходились гроші (а.с.18-20);

- протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 13.02.2013 року за участю потерпілого, свідка ОСОБА_4, проведеного з метою уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (а.с.41-45);

- протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 13.02.2013 року за участю потерпілого, підозрюваного ОСОБА_2, проведеного з метою уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (а.с.51-57).

Дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, враховуючи при цьому визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

ОСОБА_2 вчинив тяжкий злочин, неодноразово судимий, за місцем проживання компрометуючі матеріали відносно нього відсутні, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдану шкоду.

Обставинами, що пом'якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року №7 "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки", якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Тому, суд вважає необхідним виключити з обвинувачення вмінені органом досудового розслідування обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого як вчинення злочину повторно та рецидив злочинів, оскільки дані обставини є кваліфікуючими ознаками злочину, за якою обвинувачується ОСОБА_2

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, і необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 є покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.

ОСОБА_2 неодноразово засуджувався за умисні злочини, належних висновків для себе він не зробив та знову скоїв умисний злочин в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, тому на переконання суду, відсутні підстави для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України.

ОСОБА_2 будучи неодноразово судимим, останній раз Тростянецьким районним судом Вінницької області 01.02.2010 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20.07.2012 року Крижопільским райсудом умовно - достроково на 1 рік 20 днів від покарання у виді обмеження волі, заміненого з позбавлення волі постановою Староміського районного суду м. Вінниці від 19.01.2012 року.

Тому, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком частково приєднує невідбуту частину більш м'якого покарання, призначеного судом ОСОБА_2 в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м'яким, враховуючи положення ст. 72 КК України.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в :

Визнати винним ОСОБА_2 в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71,72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за новим вироком невідбутої частини покарання за вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 01.02.2010 року, ОСОБА_2 призначити остаточне покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити попередньо обраний - особисте зобов'язання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: