№ 1-96/2007 p.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Сенькова О.Г.

при секретарі Повзун С.В.

з участю прокурора Баклана Г.В.

адвоката ОСОБА_1

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті
Старокостянтинові справу про обвинувачення:

ОСОБА_5, який народився в М.Старокостянтинові, українця, громадянина України, з
середньою освітою, не одруженого,
не працюючого, прож.: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

ОСОБА_6, який народився в М.Старокостянтинові, українця, громадянина України, з
середньою освітою, не одруженого,
маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, прож.: АДРЕСА_2, раніше не судимого,

обох в скоєнні злочинів, передбачених ст.152 ч.3,162
ч.2,296 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_5 і ОСОБА_6,
перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, 20 жовтня 2006 року близько 18 год. шляхом вибиття вхідних дверей незаконно проникли в квартиру НОМЕР_1,
яка знаходиться в будинку АДРЕСА_3 і належить потерпілій ОСОБА_2, з метою розпити спиртні
напої. Знаходячись в квартирі підсудний ОСОБА_5
безпричинно із хуліганських
спонукань ударив рукою в обличчя сина
потерпілої - ОСОБА_4. В цей час підсудний ОСОБА_6 безпричинно
із хуліганських спонукань почав бити потерпілу ОСОБА_2, наносячи удари руками по різних частинах тіла. Після цього
він взяв потерпілу під руки, завів на кухню, де проявляючи зневагу до норм моралі, зняв з неї нижню білизну і
знущаючись над нею увів в статевий орган та
анальний отвір дерев"яну качалку.

Під час хуліганських дій підсудних з роботи повернувся
чоловік потерпілої -ОСОБА_3
і запропонував їм вийти з квартири. Однак, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грубо порушуючи громадський порядок безпричинно із хуліганських спонукань
нанесли потерпілому ОСОБА_3 по декілька ударів руками по різних частинах тіла,
внаслідок чого заподіяли йому легкі тілесні ушкодження.

Наступного дня близько 14 год. підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, шляхом вибиття вхідних
дверей незаконно проникли в квартиру потерпілої
ОСОБА_2, де продовжуючи хуліганські дії з незначного поводу пристали по
потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
а потім безпричинно із хуліганських спонукань підсудний ОСОБА_5
побив потерпілого ОСОБА_4, наносячи удари по різних частинах
тіла, а ОСОБА_6 таким же чином побив ОСОБА_2

Внаслідок побиття потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_4 20 і 21 жовтня 2006 року їм були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5
вину визнав повністю і пояснив, що увечері 20 жовтня 2006 року він разом з ОСОБА_6 вибили вхідні двері і
зайшли в квартиру до його сусідки ОСОБА_2 з
метою розпити спиртні напої. Там він ударив ОСОБА_4., а
ОСОБА_6 почав бити потерпілу ОСОБА_2 Після цього ОСОБА_6 відвів потерпілу на кухню, де зняв з неї нижню білизну і
увів їй в статеві органи і анальний
отвір дерев"яну качалку. Після цього він пішов додому, а через деякий час
до нього прийшов ОСОБА_6 і повідомив,
що побив чоловіка потерпілої.

На слідуючий день вони знову вибивши двері зайшли у
зазначену квартиру, де ОСОБА_6 знову побив ОСОБА_2

Підсудний ОСОБА_6 вину визнав і пояснив, що 20
жовтня 2006
року він на протязі дня разом з ОСОБА_5 вживали спиртні напої.
Увечері вони придбали спиртні напої
і пішли до потерпілої ОСОБА_2 вживати їх. Що відбувалось в квартирі в цей день і наступного дня він не пам"ятає із-за
алкогольного сп"яніння.

Незалежно від пояснень підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 їх
вина у вчиненні зазначених злочинів
підтверджується поясненнями потерпілих, свідків, висновками судово-медичних експертиз та іншими
матеріалами справи.

Так, потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що увечері 20
жовтня 2006
року підсудні вибили двері і зайшли до неї в квартиру. ОСОБА_6
наніс їй декілька ударів, а потім завів її на кухню і увів їй в статеві органи
та анальний отвір дерев"яну качалку. На другий день підсудні знову зайшли до неї і ОСОБА_6 наніс
їй удар по обличчю, а ОСОБА_5
штовхнув її сина.

Потерпілий ОСОБА_4 стосовно заподіяння йому та його
матері тілесних ушкоджень дав аналогічні пояснення. Крім цього, пояснив, що зі
слів матері дізнався проте, як ОСОБА_6 знущався над нею.

Зі слів потерпілого ОСОБА_3 вбачається, що увечері 20
жовтня 2006
року він повернувся з роботи додому і в квартирі застав
підсудних, яким запропонував залишити
приміщення. Однак ОСОБА_5 ударив
його в плече, а ОСОБА_6 двічі рукою
в обличчя. Після цього він вийшов з квартири, а коли повернувся, то підсудних
уже не було.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що 21
жовтня 2006
року в квартирі потерпілої було чути її крики. Коли вони зайшли,
то побачили підсудних і зробили
їм зауваження. Крім цього, зі слів останнього, потерпіла просила його викликати
міліцію.

Під час проведення відтворення обстановки та обставин
події (а.с.219-225) підсудний
ОСОБА_5 розповів
і показав, яким чином він разом із ОСОБА_6 проникли в житло потерпілих і вчинили там насильницькі
дії щодо них.

Згідно даних протоколу огляду вхідних дверей квартири
потерпілих вбачається, що накладний замок має пошкодження
корпусу (а.с. 7-12).

Стосовно висновку судово-медичної експертизи №477
від 24.10.2006 року (а.с.62) у потерпілої ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження у
вигляді крововиливів на лівій щоці, підборідді зліва з переходом на ліву щоку,
зліва на лобі, у верхньо-внутрішньому квадранті лівої молочної залози, по попередньо-зовнішній поверхні лівого
плеча на всьому протязі, по
передньо-внутрішній поверхні правого стегна у верхній треті, по передньо-внутрішній поверхні лівого стегна у
верхній треті, по зовнішній поверхні правого колінного суглобу, по зовнішній поверхні лівого стегна в нижній
треті, по задній поверхні лівого колінного суглобу, які могли виникнути від дії
тупих твердих предметів і відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, у потерпілої ОСОБА_2 виявлені тілесні
ушкодження в ділянці статевих органів у вигляді крововиливу в нижній частині
переддвір"я піхви, який міг виникнути
від дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, якими міг бути статевий член або йому подібний предмет і
відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до даних висновку судово-медичної експертизи №
483 від 24.10.2006 року (а.с.68) у потерпілого ОСОБА_4 виявлено
тілесні ушкодження у вигляді крововиливів
по передньо-боковій поверхні грудної клітки та живота справа, по передній поверхні правого плеча у верхній треті та середній
треті, по боковій поверхні живота зліва,
в поперековій ділянці справа, які могли виникнути від дії тупих твердих
предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи №
484 від 24.10.2006 року (а.с.74), у потерпілого
ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів
в правій надочній ділянці, в лівій підочній ділянці, саден на лівій щоці та на спинці носа, які могли виникнути від дії тупих
твердих предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд вважає, що вина підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в грубому
порушенні громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, оскільки було поєднане з насильством,
що спричинило легкі тілесні ушкодження
трьом потерпілим і не припинялось на протязі тривалого часу, а ОСОБА_6, крім цього, супроводжувалось винятковим цинізмом, так як
було поєднано з проявом грубої непристойності та
знущання над потерпілою ОСОБА_2, вчиненому групою осіб, доведена, тому їх дії слід кваліфікувати за
ч.2 ст.296 КК України.

В судовому засіданні не доведено, що хуліганські дії
ОСОБА_5 супроводжувались винятковим
цинізмом, тому дану ознаку з його обвинувачення слід виключити.

Суд вважає, що органи досудового слідства дії підсудних
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.2 ст.162 КК України,
як незаконне проникнення до житла вчинене із застосуванням насильства, кваліфікували не вірно.

Як вбачається з показів підсудних, вони незаконно
проникли до житла потерпілих з
метою вживання спиртних напоїв і лише через деякий час після цього вчинили хуліганські дії із застосуванням насильства. Даний
факт підтвердили потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Тому
зазначені дії підсудних слід перекваліфікувати з ч.2 на ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до житла.

В судовому засіданні не підтвердились висновки досудового
слідства проте, що підсудні скоїли злочин,
передбачений ч.3 ст.152 КК України.

Висновки органів досудового слідства про вчинення
зґвалтування групою осіб грунтувалися
лише на показах потерпілої ОСОБА_2, від яких вона в судовому засіданні відмовилась і заявила, що підсудні її не ґвалтували.

Підсудний ОСОБА_5 як на досудовому слідстві, так і в суді
заперечував вчинення зґвалтування. Інших
доказів, які б свідчили про вчинення з потерпілою статевих зносин із застосуванням насильства, у справі немає.
Тому їх за ч.3 ст.152 КК України слід виправдати.

Обираючи покарання підсудним ОСОБА_5 та ОСОБА_6, суд
враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів,
особи підсудних, зокрема, що до кримінальної відповідальності вони притягуються вперше, по місцю
проживання характеризуються позитивно, останній має
на утриманні неповнолітню дитину.

Обставиною, що пом"якшує покарання підсудних ОСОБА_5
та ОСОБА_6 суд визнає щире каяття. Обставиною,
що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння.

Також суд враховує ступінь участі кожного підсудного у
вчиненні злочинів, а також просьбу потерпілих не
позбавляти волі підсудних.

З врахуванням зазначених обставин суд прийшов до
висновку, що підсудним ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді
обмеження волі.

Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 визнати винними за ч.1
ст.162, ч.2 ст.296 КК України і обрати їм покарання:

- ОСОБА_5
за ч.1 ст.162 КК України - один
рік обмеження волі, за ч.2

ст.296 КК України -
один рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити - один рік 6 міс. обмеження волі.

- ОСОБА_6 за ч.1 ст.162
КК України -
один рік обмеження волі, за ч.2

ст.296 КК України -
2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити - 2 роки обмеження
волі.

За ч.3 ст.152 КК України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виправдати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 рахувати з 21
жовтня 2006 року.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу
залишити попередню -взяття під варту.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Хмельницької області на протязі 15
діб через Старокостянтинівський
районний суд, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в той же строк з
моменту вручення копії вироку.