Справа № 196/1269/14-к
№ провадження 1-кп/196/119/2014
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 за ст.185 ч.2 КК України про застосування амністії після повернення клопотання засудженому для належного оформлення,

ВСТАНОВИВ:
Засуджений вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2014 року ОСОБА_2 за ст.185 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з клопотанням, в якому просив застосувати до нього ст.6 Закону України "Про амністію у 2014 році", та яке ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року було повернуто засудженому для належного оформлення.

18 лютого 2015 року до Царичанського районного суду Дніпропетровської області надійшло повторно клопотання засудженого ОСОБА_3 після усунення причин, на підставі яких воно було повернуто.

Дослідивши повторне клопотання засудженого ОСОБА_2 , суддя дійшов висновку, що заява підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Згідно ст. 10 Закон України «Про амністію у 2014 році» - рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Статтями 1-7 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачений перелік осіб, до яких може бути застосована амністія.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Згідно п.«в» ч.2 вищезазначеної статті застосування цього закону здійснюється щодо, зокрема засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника. До подання додаються довідка про заохочення і стягнення, особова справа засудженого та інші документи, необхідні для вирішення питання про застосування амністії, якими є завірені належним чином:

- копія вироку суду, з відміткою про набрання чинності;

- копія постанови (ухвали) суду про зарахування строку тримання під вартою до часу відбування покарання у виді обмеження волі у відповідності до ст.58 КВК України (за наявності);

- копія постанови (ухвали) суду про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у відповідності до ст.82 КК України (за наявності).

Проте, засуджений в своєму повторному клопотанні, після усунення причини, з яких його було повернуто, так і не вказав підстав та не надав докази застосування до нього ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році». Також, заявник повторно не обґрунтував до якої категорії осіб, передбачених ст.ст.1-5 Закону України «Про амністію», він відноситься, та на вирок суду, яким його засуджено, заявник не посилається, вид та міру покарання не вказує.

Крім того, для правильного вирішення справи до заяви про застосування амністії за необхідності потрібно приєднати докази на підтвердження наявності у засудженого неповнолітніх дітей, стосовно яких особу не було позбавлено батьківських прав, або наявності у нього батьків, які досягли 70-річного віку, або на підтвердження статусу ветерана війни, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильський АЕС чи потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, або підтвердження визнання його інвалідом чи хворим на тяжку хворобу (ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році»).

Посилання засудженого на той факт, що він сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей та на те, що свідотцва про народження дітей знаходяться у нього вдома, суд ставить під сумнів, оскільки жодним доказом вказані обставини не підтверджуються . При цьому, засуджений в клопотанні навіть не вказує імена, дати народження дітей та місце їх реєстрації народження.

Таким чином, з метою обґрунтування можливості застосування амністії до засудженого ОСОБА_2 його клопотання про застосування амністії підлягає уточненню та поверненню засудженому з роз`ясненням, що після усунення причин, на підставі яких заяву повернуто, засуджений не позбавлений права звернутися до суду з відповідним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.371, 372 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році», суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_2 за ст.185 ч.2 КК України про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» - повернути засудженому для належного оформлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_4