Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні питання продовження дії обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України у рамках дії заходу забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007201 від 12 червня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в :

На розгляді у Дніпровського районного суду м. Києва перебуває дане провадження.

У судовому засідання судом до відома учасників процесу було доведено положення ч. 6 ст. 194 КПК України.

Прокурор вважав за доцільнити продовжити строк дії обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України у рамках дії заходу забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого, оскільки фактичні обставин свідчать про те, що встановлені слідчим суддею ризики при обранні запобіжного заходу не зменшилися, додаткових даних на обвинуваченого передбачених п.п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, які б свідчили, що необхідість зміни дії даних обов`язків встановлено не було.

Сторона захисту у судовому засіданні проти продовження строку дії обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України у рамках дії заходу забезпечення кримінального провадження не заперечувала, разом з тим захисник та обвинувачений, кожен окремо, просили суд змінити обвинуваченому запобіжний захід в частині домашнього арешту, а саме з цілодобового на певний період часу: з 20.00 годни до 07.00 години наступного дня, посилаючись на те, що обвинувачений має працювати для забезпечення себе та осіб, які перебувають на його утриманні.

Прокурор в судовому засіданні щодо зміни періоду часу домашнього арешту не заперечував.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження, приходить до наступного.

Ухвалою суду від 05.01.2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, за адресою: АДРЕСА_1 протягом всього кримінального провадження до моменту його припинення за встановлених законом обставин. Зобов`язано ОСОБА_5 , прибувати за кожною вимою до суду та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, визначено дію до 04.03.2015 року наступних обов`язків: 1) не відлучатися за межі постійного місця проживання без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну місця свого проживанняю; 3) носити електронний засіб контролю.

В подальшому, судовим рішенням дію обов"язків, які були покладені на обвинуваченого ухвалою суду від 05.01.2015 року, продовжено по 22.06.2015 року включно.

Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Аналогічні правові вимоги щодо порядку зміни запобіжного заходу регламентовані ст. 201 КПК України.

Частиною 1 статті 181 КПК України регламентовано, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З бази автоматизованого документообігу суду Д-3, а саме ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12.09.2014 року слідує, що запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою було визначено до 10.11.2014 року, враховуючи наявність ризиків регламентованих ч. 1 ст. 177 КПК України, даних про особу обвинуваченого та з урахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

В подальшому, судовим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва обвинуваченому було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

У судовому засіданні судом з`ясовано, що на даний час, обвинувачений має намір працевлаштуватись з метою матеріального забезпечення себе та осіб, які перебувають на його утриманні, але в такому разі він не зможе виконувати запобіжний захід в частині цілодобового домашнього арешту.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За таких обставин, суд, враховуючи позицію учасників процесу та вищезазначені правові норми, вважає за можливе клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу в частині періоду часу перебвання під домашнім арештом задовольнити.

Разом з тим, суд вважає, що покладені на обвинуваченого обов`язки у рамках запобіжного заходу з урахуванням їх тривалості не виходять за межі розумного строку, відповідають характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою самого запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд вважає за необхідне продовжити у межах двох місяців дії обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме: 1) не відлучатися за межі постійного місця проживання без дозволу суду; 2) повідомляти суд, про зміну місця свого проживанняю; 3) носити електронний засіб контролю по 16 серпня 2015 року включно.

Керуючись ст. ст. 1-28, 177-178, 194-195, 199, 331, 369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Визначений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.01.2015 року запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , змінити на захід забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня, з застосування електронного засобу контролю, за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити строк дії вказаного запобіжного заходу протягом всього кримінального провадження до моменту його припинення за встановлених законом обставин.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 16 серпня 2015 року включно, дію наступних обов`язків:

1) не відлучатися за межі постійного місця проживання без дозволу суду;

2) повідомляти суд, про зміну місця свого проживання;

3) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити сторонам, що відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діє домашній арешт з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня, з застосування електронного засобу контролю, за адресою: АДРЕСА_1 протягом всього кримінального провадження до моменту його припинення за встановлених законом обставин, у зв`язку з чим останній зобов"язаний прибувати за кожною вимогою до суду протягом всього кримінального провадження до моменту його припинення за встановлених законом обставин. Застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвалу передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого та зобов`язати негайно поставити на облік останнього, і повідомити про це суду, попередньо довівши до відома, що працівник органу внутрішніх справ перед застосуванням електронного засобу контролю зобов`язаний під розпис роз`яснити обвинуваченому правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

С у д д я: ОСОБА_1