У Х В А Л А
Іменем України
02 липня 2015 року Франківський районний суд м. Львова в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
лікуючого лікаря психіатра - ОСОБА_5
законних представників: - ОСОБА_6
- ОСОБА_7 .
Розглянувши в судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові заяву заступника головного лікаря Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_8 про продовження примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому
ОСОБА_9 , 1947 року народження, що проживає в с. Бірки, Яворівського району Львівської області та який вчинив суспільно - небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Заступник головного лікаря Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_8 звернувся в суд із заявою про продовження примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_9 , 1947 року народження.
Подання мотивує тим, що ОСОБА_9 з 06 жовтня 2011 року і по даний час перебуває у Комунальному закладі «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» згідно з постановою Ківерецького районного суду Волинської області від 14 вересня 2011 року про зміну примусового заходу медичного характеру із лікування у відділенні з посиленим наглядом на примусове лікування у відділенні із звичайним наглядом за місцем проживання.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2014 року хворому ОСОБА_9 було продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
25 травня 2015 року засдання комісії лікарів психіатрів дійшла висновку про наявність у хворого параноїчної шизофренії з вираженим дефектом в емоційно вольовій сфері. За своїм психічним станом в даний час потребує подальшого застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
У зв`язку з цим, 10 червня 2015 року заступник головного лікаря Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_8 повторно звернувся в суд із письмовою заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру хворому ОСОБА_9 .
Покликаючись на ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», заявник просить суд задоволити заяву.
В судовому засіданні представник комунального закладу заяву підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним звернувши при цьому увагу суду, що на даний час хворий спокійний, однак у нього беземісійний перебіг, афектний стан і передбачити його поведінку не можливо. Хворий може лікуватися амбулаторно, проте жити сам не може , йому треба особу, щоб піклувалася про
Законні представники в судовому засіданні заяву підтримали та кожен окремо повідомили суду про те, що на даний час не взмозі здійснювати догляд за батьком, а виписка його по місцю народження є неможливою, оскільки там проживає племінник син того кого батько вбив. ОСОБА_9 в судовому засіданні просить суд змінити йому примусові заходи на амбулаторне лікування мотивуючи тим, що почуває себе нормально, бажає повернутися в село де народився та займатися господаркою. Зобовязується приймати ліки та відвідувати психіатра району у час, який йому буде визначено.
Прокурор та адвокат в судовому засіданні заперечень щодо задоволення заяви заступника головного лікаря не мали.
Судом встановлено, що ОСОБА_9 з 06 жовтня 2011 року і по даний час перебуває у Комунальному закладі «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» згідно з постановою Ківерецького районного суду Волинської області від 14 вересня 2011 року про зміну примусового заходу медичного характеру із лікування у відділенні з посиленим наглядом на примусове лікування у відділенні із звичайним наглядом за місцем проживання.
Визначене ОСОБА_9 примусове лікування неодноразово продовжувалося за рішеннями суду, що підтверджується наявними в матеріалах заяви ухвалами.
Виходячи із змісту ст. 95 КК України та ст. ст.17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 (шість) місяців, здійснюється судом на підставі заяви психіатричної установи про продовження такої госпіталізації.
Дослідивши надані суду письмову заяву з додатками, з`ясувавши питання, передбачені ст. 512 -514 КПК України, заслухавши пояснення представника комунального закладу, лікуючого лікаря, законних представників, пояснення хворого, думку адвоката та висновок прокурора, суд приходить до переконання, що заяву слід задоволити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст.ст. 17,19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 503 - 514 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Продовжити застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_9 , 1947 року народження, що проживає в с. Бірки, Яворівського району Львівської області та який вчинив суспільно - небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через суд, що постановив ухвалу.

Суддя ОСОБА_10