Справа № 405/2132/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за кримінальним провадженням №0010938 від 19.12.2014 р. за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого, 30.04.2008 року Ленінським райсудом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185, ст. 104, ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення волі, із встановленням іспитового строку на 1 рік; 26.11.2010 року Ленінським райсудом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 304, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі; 11.03.2014 року звільнений умовно-достроково на 8 місяців 15 днів; 13.03.2015 року Ленінським райсудом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_2 , проживаючого: АДРЕСА_3 , раніше судимого, 30.04.2008 року Ленінським райсудом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185, ст. 104, ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення волі, із встановленням іспитового строку на 1 рік; 26.11.2009 року Кіровським райсудом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 185, ст. 104, ст. 75 КК України на 2 роки позбавлення волі, із встановленням іспитового строку на 2 роки; 09.02.2010 року Ленінським райсудом м. Кіровограда за ст. 291, ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення волі, із встановленням іспитового строку на 2 роки; 26.11.2010 року Ленінським райсудом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 102, ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 13.03.2015 року Ленінським райсудом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.

Крім цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

14.12.2014 року близько 21:30 год. у ОСОБА_5 , що перебував за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_6 , виник намір на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_7

14.12.2014 року близько 22.00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , переслідуючи злочинний намір, діючи умисно, за попередньою змовою, повторно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, впевнившись в тому, що за ними ніхто не спостерігає, перелізли через паркан та проникли на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , звідки, шляхом вільного доступу, таємно викрали 100 кг. лому чорного металу, на загальну суму 338 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

З місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд.

Крім цього, 18.12.2014 року близько 21.30 год. у ОСОБА_5 , що перебував за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_6 , виник намір на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_7

18.12.2014 року близько 22.00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , переслідуючи злочинний намір, діючи умисно, за попередньою змовою, повторно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, впевнившись в тому, що за ними ніхто не спостерігає, розподіливши між собою ролі, за якими ОСОБА_6 біля паркану домоволодіння спостерігав за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_5 , перелізши через паркан проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , звідки викрав10 металевих арматур, вартість яких згідно висновку експерта № 167 від 13.03.2015 року складає 1384, 20 грн., котрі намагався винести за межі вказаного домоволодіння, але був виявлений потерпілим ОСОБА_7 , не довівши злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, не заперечив проти фактичних обставин і пояснив, що проживає по сусідству з потерпілим. Коли проходив по вулиці то бачив, яке майно лежить у дворі потерпілого. 14.12.2014 року приблизно в 21.30 годин, коли у нього перебував ОСОБА_8 , він запопонував йому вчинити крадіжку із двору потерпілого ОСОБА_9 . Після цього, вони удвох пішли до місця проживання потерпілого, це було приблизно біля 22 години, прийшовши до двору удвох перелізли через огорожу звідки викрали метал, який перекинули через паркан, а потім перенесли до нього додому. Вранці удвох викрадений метал здали на пункт прийому металлу за 300 грн., гроші потратили на власні потреби.

18.12.2014 року приблизно в 22 години ОСОБА_8 , який був у нього вдома запропонував повторно вчинити крадіжку з двору потерпілого ОСОБА_9 . Після цього, вони пішли до двору потерпілого, де він переліз через паркан, а ОСОБА_8 стояв біля огорожі з тим щоб прийняти метал і спостерігати за навколишньою обстановкою. Знаходячись у дворі потерпілого він викрав 10 штук арматури, які передавав ОСОБА_8 , коли передав ОСОБА_8 приблизно 3-4 штуки арматури, в цей час з хати вибіг господар, який його затримав, а ОСОБА_8 встиг втекти. Потім господар викликав міліцію. Зазначив, що у обвинуваченні всі обставини викладено вірно, у вчиненному розкаявся.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, не заперечив проти фактичних обставин і пояснив, що підтримує покази ОСОБА_10 , все було саме так як він розповів. Ствердив, що дійсно крадіжки вчиняли удвох. Перший раз крадіжку запропонував вчинити ОСОБА_10 , а другий раз він. При вчиненні крадіжки другий раз, побачивши, що у дворі засвітилось світло, з місця злочину втік. Зазначив, що у обвинуваченні всі обставини викладено вірно, у вчиненому розкаявся.

Діяння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.3 ст. ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище та за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.

З урахуванням того, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 визнали фактичні обставини і проти них не заперечили, суд у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

По справі цивільний позов не заявлено.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили тяжкий злочин, раніше неодноразово судимі, у тому числі за аналогічні корисливі злочини, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, не працюючі.

Обставинами, пом`якшуючими покарання, для ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд визнає щире каяття.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинувачених, судом не визнано.

Враховуючи викладені обставини, особу винних, суд вважає що виправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі. Суд прийшов до висновку, що саме таке призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , і попередження нових злочинів.

Судом береться до уваги та обставина, що ОСОБА_5 , після винесення вироку Ленінським райсудом м. Кіровограда від 13.03.2015 року, згідно до якого засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, на підставі зазначеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покаранням призначеним за попереднім вироком Ленінського райсуду м. Кіровограда від 13.03.2015 р. покарання призначеного за даним вироком суду, за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Судом береться до уваги та обставина, що ОСОБА_6 , після винесення вироку Ленінським райсудом м. Кіровограда від 13.03.2015 року, згідно до якого засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, на підставі зазначеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покаранням призначеним за попереднім вироком Ленінського райсуду м. Кіровограда від 13.03.2015 р. покарання призначеного за даним вироком суду, за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним за ч.3 ст.185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три ) роки 6 (шість) місяців, за ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три ) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинення покаранням призначеним за попереднім вироком Ленінського райсуду м. Кіровограда від 13.03.2015 р. покарання призначеного за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_5 на апеляційний період залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 13 березня 2015 року.

ОСОБА_6 визнати винним за ч.3 ст.185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців, за ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинення покаранням призначеним за попереднім вироком Ленінського райсуду м. Кіровограда від 13.03.2015 р. покарання призначеного за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_6 на апеляційний період залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 13 березня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 витрати в сумі 245,52 грн., пов`язані із залученням експерта, по 122,76 грн. з кожного, на користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1