Справа № 731/178/15-к
Провадження № 1-кп/731/26/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2015 року Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Варва кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Ладан Прилуцького району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, зокрема:

вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 17 вересня 2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2003 року ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2008 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців;

вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 4 квітня 2011 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі, звільнений за ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 13 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 4 квітня 2011 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК, ч.1 ст. 70 КК України, маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість, 14 березня 2015 року, близько 17 години, діючи повторно та переслідуючи умисел таємного викрадення чужого майна, прибув на територію господарства ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_2 , після чого відкривши двері господарського приміщення (сараю), розташованого у господарському дворі, проник всередину господарського приміщення, звідки таємно викрав бувші у використанні алюмінієвий бідон вартістю на момент скоєння злочину 300 гривень та каструлю з нержавіючої сталі об`ємом 60 літрів вартістю 111 гривень, а всього таємно викрав чужого майна на загальну суму 411 гривень, після чого з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням у приміщення, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за наведених обставин. Просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що виявила крадіжку каструлі з нержавіючої сталі, в якій вона зберігала зерно, 16 березня 2015 року, коли вранці відімкнула сарай і мала намір погодувати курей. Після цього негайно звернулася в міліцію і в той же день працівники міліції повернули викрадену каструлю і алюмінієвий бідон. Під час викрадення зазначених речей вони зберігалися в сараї. Виявилося, що викрав речі ОСОБА_5 . Претензій матеріального характеру до нього не має, але вважає, що винний повинен бути покараний. Просить суворо не карати.

У відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням обвинуваченого, прокурора та потерпілої, переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст всіх обставин, не виявивши сумніву у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснивши правові наслідки такого порядку розгляду справи, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням у приміщення, за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, судимість не погашена, негативно характеризується за місцем проживання, що становить підвищену суспільну небезпеку, а також обставину, яка обтяжує покарання, а саме рецидив злочину, та відсутність пом`якшуючих обставин. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, проте не на максимальний строк.

Під час досудового розслідування були понесені судові витрати для проведення експертизи в сумі 491 гривня 04 копійки, а тому їх слід покласти на ОСОБА_5 .

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідністю з вимогами ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.

Запобіжні заходи застосовані не були.

Керуючись ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 на корись держави 491 гривню 04 копійки, понесених витрат за проведення експертизи.

Речові докази, а саме: каструлю з нержавіючої сталі і алюмінієвий бідон, які зберігаються у ОСОБА_4 , передати власнику ОСОБА_4 .

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_5 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1