У Х В А Л А

03 липня 2013 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Бончева І.В.,

при секретарі - Гапонюк І.В.,

справа № 1-КП/381/91/13

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000199 за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місяця - квітня, 07-го дня, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Бакаєвої А.М., потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, обвинуваченого ОСОБА_1, його захисника - адвоката ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування, а також прокурором в судовому засіданні ОСОБА_6 підозрюється в тому, що маючи у користуванні технічно справний транспортний засіб - легковий автомобіль «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1, посвідчення водія категорії «В», видане 16.02.2007 року, порушив правила безпеки дорожнього руху, допустивши дорожньо-транспортну пригоду за наступних обставин.

05.10.2011 року, близько 18 години, ОСОБА_6, керуючи по дорученню автомобілем НОМЕР_2, що належить ОСОБА_7, за нормальних дорожніх умов та дорожньої обстановки, рухався по вул. Якубовського в м. Фастові Київської області.

Підїхавши до перехрестя з головною автодорогою вул. ОСОБА_8, ОСОБА_6, не впевнившись в безпеці руху, не виконавши вимоги знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу» ПДР України, виїхав на головну авто дорогу з другорядної, порушивши своїми діями вимоги п. 10.1 ПДР України, згідно якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», а також вимоги п.16.11 ПДР України, згідно якого «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», де допустив зіткнення з автомобілем «КІА РІО» реєстраційний номер А1 37-42 СК під керуванням ОСОБА_4, який рухався по своїй смузі руху головної автодороги в напрямку м. Фастова вул. Ч. Шлях, та керувався в свою чергу вимогами п.1.4 ПДР України, згідно якого «Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила» та вимогами знаку пріоритету 2.3 «Головна дорога».

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «ВАЗ 21093» ОСОБА_2 JI.B. згідно висновку СМЕ №26/д/51/д від 15.03.13 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, перелому 4-8 ребер справа, правобічного гемопневмотараксу, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна лобної і скроневої ділянки зліва, перелому правої сідничної кістки, що мають ознаки: закрита травма грудної клітки, перелом ребер справа, правобічний гемопневмоторакс - тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя; перелом правої сідничної кістки - тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як таке, що викликає розлад здоровя терміном понад 21 добу; закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку і садна обличчя - легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, ОСОБА_3 згідно висновку СМЕ №25/д від 23.04.13 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої ключиці в середній третині зі зміщенням, перелому лівої лобкової і сідничної кісток, гематоми в ділянці лівої надбрівної дуги і мають ознаки: переломи ключиці, лобкової і сідничної кісток зліва - тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що викликають тривалий розлад здоровя, терміном понад 21 добу; гематома - легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані по ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Зазначені свої висновки обґрунтовують показаннями під час досудового розслідування потерпілого ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 28, 34-40, 92-94, 172-175), протоколом огляду місця події (т. 1 а.с. 6-14), протоколом додаткового огляду місця події (т. 1 а.с. 127-131), протоколами огляду речових доказів (т. 1 а.с. 18, 22), висновками судово-трасологічних експертиз (т. 1 а.с. 103-119, 124-126, 134-137), висновками технічних експертиз (т. 1 а.с. 139-146, 150-160), протоколом одночасного допиту ОСОБА_9, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 186-196), протоколом одночасного допиту ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 207-213), а також висновками судово-медичних експертиз тяжкості тілесних ушкоджень (т. 1 а.с. 164-165, 167-168, 170-171).

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_1 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 було заявлено клопотання про призначення автотехнічної експертизи, оскільки під час досудового розслідування така експертиза не призначалась, а тому не були зясовані обставини, хто саме з водіїв і які правила дорожнього руху порушив.

Прокурор, а також інші учасники судового розгляду проти цього не заперечували.

Заслухавши клопотання обвинуваченого, його захисника, думку прокурора, інших учасників судового розгляду, проаналізувавши матеріали кримінального провадження суд вважає, що зазначене клопотання підлягає задоволенню повністю.

При цьому суд бере до уваги таке.

В судовому засіданні було встановлено, що при викладених обставинах кримінального провадження, які зазначені в обвинувальному акті, лише потерпілий ОСОБА_4 вказує на те, що зіткнення відбулось саме на його смузі руху, а вже потім автомобілі винесло на смугу руху зустрічного транспорту, де вони і зупинились.

Обвинувачений ОСОБА_6, потерпіла ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні, навпаки, наголошують на тому, що зіткнення транспортних засобів відбулось на зустрічній ОСОБА_4 і при цьому їхній смузі руху.

Такі їх показання узгоджуються і іншими обєктивними даними, а саме, протоколом огляду місця події (т. 1 а.с. 6-14), з якого видно, що осип скла та землі дійсно був зафіксований слідчим саме на полосі руху, по якій рухався автомобіль ВАЗ.

Зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_6, потерпілої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_9 не спростовуються і висновками судово-трасологічних експертиз (т. 1 а.с. 103-119, 124-126, 134-137) з яких зазначено, що визначити точне місце зіткнення транспортних засобів не є можливим, воно могло бути як на одній полосі руху, так і на іншій.

Враховуючи, що під час судового розгляду цього кримінального провадження виникли значні суперечності між обставинами, які були встановлені в судовому засіданні з фактичними даними кримінального провадження, які слідчий і прокурор вважали достатніми для обґрунтування підозри під час досудового розслідування, а для зясування цих обставин, які мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, тому суд вважає клопотання сторони захисту про призначення автотехнічної експертизи цілком обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 242, 332, 335, 350, 371, 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Доручити у кримінальному проваджені № 0000199 стосовно ОСОБА_1, проведення судової автотехнічної експертизи КИЇВСЬКОМУ НАУКОВО-ДОСЛІДНОМУ ІНСТИТУТУ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

На вирішення експерта поставити наступні питання:

- чи можливо встановити при зазначених обставинах провадження де саме знаходиться місце зіткнення автомобіля «ВАЗ 21093» н.з. СА 78-62 ВС під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля «КІА РІО» н.з. А1 37-42 СК під керуванням ОСОБА_4, якщо так, то де саме, якщо ні, то чому?

- якими вимогами ПДР повинні були керуватися водії в даній дорожній обстановці?

- як з технічної точки зору повинні були діяти водії в даній обстановці, з метою забезпечення безпеки руху?

- які вимоги ПДР і ким саме були при цьому порушені?

- чи міг водій автомобіля «КІА РІО» н.з. АІ 37-42 СК ОСОБА_4 у спосіб застосування гальмування, обїзду, іншим шляхом, запобігти зіткненню з автомобілем «ВАЗ 21093» н.з. СА 78-62 ВС під керуванням ОСОБА_6?

В розпорядження експертів надати всі матеріали кримінального провадження № 0000199 разом з копією диску технічного запису судового засідання.

Ураховуючи, що подальше судове провадження неможливе до отримання висновку експерта, його зупинити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: І.В. БОНЧЕВ