У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Кривенда О.В., Кузьменко О.Т.,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 1 березня 2007 року
кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за касаційним поданням прокурора, який
брав участь у розгляді справи місцевим судом.

Вироком Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим
від 30 червня 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

несудимий,

засуджений за ч.3 ст.365 КК України із застосуванням ст.69 КК України
на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади, пов'язані з адміністративно-господарською діяльністю, строком на 3
роки.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він, працюючи на посаді директора
ДП «ІНФОРМАЦІЯ_2», за обставин, встановлених судом і детально наведених у
вироку, умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та
повноважень - уклав дві мирові угоди (
30 листопада 2000 року та 25 грудня 2001 року)
з ВАТ «Об'єднаний комерційний банк» м. Сімферополь, внаслідок чого банку
було передано майно вказаного підприємства, чим заподіяв істотну шкоду
охоронюваним законом інтересам держави у виді матеріальних збитків на суму 1
404 612 грн., що потягло тяжкі наслідки.

Ухвалою Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 11
жовтня 2005 року цей вирок щодо ОСОБА_1 на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України
скасовано і справу провадженням закрито за відсутністю в діянні
складу злочину.

У касаційному поданні прокурор, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції, зазначає, що апеляційний суд безпідставно скасував
вирок щодо ОСОБА_1 Порушує питання про
скасування ухвали апеляційного суду і
повернення справи на новий апеляційний розгляд. Вказує на те, що суд
апеляційної інстанції з достатньою повнотою того, що сталося не встановив, що
призвело до безпідставного закриття
справи. Приводить доводи з приводу того, що у справі достатньо доказів, які
з переконливістю свідчать про те, що ОСОБА_1 своїми діями, укладаючи мирові
угоди з банком, перевищив свої повноваження, що спричинило очолюваному ним підприємству тяжкі наслідки, однак
апеляційний суд дав їм неправильну оцінку.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що у задоволенні такого слід
відмовити.

Висновки суду апеляційної
інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1
складу злочину, передбаченого ч.3 ст.365 КК України є обгрунтованими і
підтверджуються матеріалами справи.

Фактичні обставини справи
свідчать, що дії ОСОБА_1
не виходили за межі наданих йому повноважень. Він уклав мирові угоди від 30 листопада 2000 року та 25 грудня 2001
року в період виконання кредитного договору, котрий був
укладений ще 4 листопада 1997 року колишнім директором ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2. Як правильно вказано в
ухвалі апеляційного суду, укладення ОСОБА_1 мирової угоди, лише констатувало наявність відносин, що виникли
на підставі договору надання
банком підприємству кредиту в стадії його виконання. А отже, апеляційний
суд цілком обгрунтовано прийшов до висновку про те, що ці дії ОСОБА_1 не можуть
бути визнані такими, що явно виходять за
межі наданих йому за посадою повноважень, тобто
в його діях відсутня об'єктивна сторона, передбачена диспозицією ч.3
ст.365 ККК України, оскільки зазначені дії ОСОБА_1 за своїми ознаками не
утворюють склад злочину, передбачений цим законом. При цьому колегія суддів
погоджується з судженнями апеляційного суду з цього приводу, а зокрема, в тій
часті, що мирові угоди були затверджені відповідними ухвалами суду.

З урахуванням наведеного, і,
зважаючи на те, що вичерпані всі можливості одержання додаткових доказів, апеляційний суд цілком
обгрунтовано скасував вирок щодо ОСОБА_1
і закрив справу провадженням на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України.

Отже, не знаходячи передбачених ст. 398
КПК України підстав для призначення даної справи до розгляду касаційним судом,
керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

У задоволенні
касаційного подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 11 жовтня 2005 року у справі щодо ОСОБА_1 відмовити.

С у д д і:

Пивовар В.Ф. Кривенда О.В. Кузьменко О.Т.