ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
ПОСТАНОВА
3 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_4., розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 7 листопада 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 17 лютого 2015 року щодо ОСОБА_3,

встановив:

Потерпілий ОСОБА_2 в скарзі порушує питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 387 КПК України 1960 року, зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам ст. 350 КПК України 1960 року.

Відповідно до ст. 350 КПК України 1960 року в скарзі, крім іншого, повинна мати місце вказівка на те, у чому полягає незаконність судових рішень і доводи в обґрунтування такої позиції.

Скаржник має вказати на конкретні істотні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, які, на його думку, допущені судами при постановленні цих рішень, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Частиною 1 ст. 398 КПК України 1960 року, передбачено, що підставами для скасування вироку суду першої інстанції чи ухвали апеляційного суду касаційним судом є лише істотне порушення кримінально-процесуального закону (ст. 370 КПК України 1960 року), неправильне застосування кримінального закону (ст. 371 КПК України 1960 року) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого (ст. 372 КПК України 1960 року).

Касаційна скарга не відповідає вимогам процесуального закону, оскільки в ній не зазначені конкретні порушення закону, допущені судами, які, відповідно до ч. 2 ст. 398 КПК України 1960 року, є підставами для скасування вказаних судових рішень.

В скарзі оспорюється правильність встановлення фактичних обставин справи, а також однобічність і неповнота судового слідства, що згідно із

ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Також, до касаційної скарги додано копії судових рішень, але не завірених належним чином у встановленому порядку, як це передбачено

п. 13.7 «Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ», затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173, копії судових рішень мають бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду.

Крім того, викладене у касаційній скарзі прохання не відповідає вимогам

ст. 396 КПК України 1960 року щодо рішень, які суд приймає за результатами касаційного розгляду справи.

Згідно зі ст. 388 КПК України 1960 року справа не витребовується, якщо скарга не відповідає вимогам ст.ст. 350, 385, 396, 398 КПК України 1960 року.

Відмова у витребуванні справи не перешкоджає її витребуванню при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у цій постанові недоліків і якщо вона надійде у межах строку, визначеного у ст. 386

КПК України 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у витребуванні справи.

Скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущений цей місячний термін при повторному зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 384, 386, 388 КПК України 1960 року,

постановив:

Відмовити потерпілому ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 для перевірки в касаційному порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_4