Справа №1-381/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
вересня 2007 року Крюківський районний суд М.Кременчука Полтавської області в
складі: головуючого судді - Сьоря СІ. при секретарі - Бокатюк Ю.В., за участю
прокурора -Ландар Є.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
М.Кременчуці Полтавської області кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця М.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина
України, освіта середньо - спеціальна, розлученого, працює ВАТ «Кременчуцький
сталеливарний завод», має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не
судимий, проживає АДРЕСА_1

у вчиненні
злочину передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1 вчинив злочин проти особистих прав людини та громадянина при наступних
обставинах.

Відповідно
до рішення Крюківського районного суду М.Кременчука від 28.10.1996 року ОСОБА_1
зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 в розмірі ХА частини з усіх
видів заробітку щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення останнім повноліття. Однак ОСОБА_1 злісно ухилявся
від сплати аліментів на утримання дитини і в період часу з 01.11.2000 року по
30.05.2007 року допустив заборгованість на загальну суму 15211,49 грн.

Свою
вину у вчиненні інкримінованого йому злочину ОСОБА_1 визнав частково та суду
пояснив, що дійсно відповідно до рішення суду зобов'язаний був сплачувати
аліменти на утримання неповнолітньої дитини, однак аліменти сплачував
нерегулярно, оскільки міняв місця роботи і вчасно кошти не перераховував, на
даний час почав частково сплачувати аліменти. Починаючи з 2006 року по червень
2007 рік аліменти не платив взагалі так як на те були свої причини особистого
характеру.

Не
зважаючи на часткове визнання підсудним своєї вини, його вина у вчиненні
інкримінованого йому злочину повністю підтверджується належними достатніми та
допустимими доказами, що повно, всебічно та об»єктивно досліджені судом.

Потерпіла
ОСОБА_2 суду пояснила, що дійсно згідно рішення Крюківського районного суду
М.Кременчука від 28.10.1996 року підсудний зобов»язаний сплачувати аліменти на
її користь на утримання сина. До 01.11.2000 року останній виплачував аліменти,
а після чого часу виплату аліментів припинив. Виплатив в 2005 році 150 грн., в
2002 році 80 грн. і після подачі заяви про притягнення його до кримінальної
відповідальності влітку 2007 року також сплатив 100 грн.

Свідок
ОСОБА_4 суду пояснила, що вона знайома потерпілої ОСОБА_2. Зі слів останньої їй
відомо, що ОСОБА_5 аліменти на дитину не надає, при ній ОСОБА_1 грошей ОСОБА_2
не передавав.

Свідок
ОСОБА_6 суду пояснив, що він був присутнім при передачі ОСОБА_1 ОСОБА_2 коштів
на утримання дитини, бачив у нього квитанції про грошові перекази на ім»я
потерпілої.

Свідок
ОСОБА_7 суду пояснив, що роки два назад підвозив ОСОБА_1 на почту і той
повідомляв йому, що пересилає аліменти колишній дружині, сум не пам»ятає, їздив
з ним близько шести разів.

Свідок
ОСОБА_8 суду пояснив, що працює державним виконавцем Крюківського ВДВС
Кременчуцького МУЮ і з 12.04.2006 року у нього на виконанні перебуває виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2, до цього
виконавче провадження було на виконанні у ОСОБА_9 та ОСОБА_10. В ході
проведення виконавчий дій не було встановлено будь - якого майна у ОСОБА_1 на
яке може бути накладено стягнення, даних про сплату останнім аліментів за цей
час в матеріалах

виконавчого
провадження відсутні і не має даних про місце роботи боржника. Також ОСОБА_1 до
відділу не з»являвся, був доставлений примусовим приводом.

Свідок
ОСОБА_9 суду пояснив, що вказане виконавче провадження було у нього на
виконанні близько 1,5 роки тому. Боржник аліменти не сплачував.

Крім
того вина підтверджується іншими належними, допустимими та достатніми доказами,
а саме заявою ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності
за злісне ухилення від сплати аліментів (а.с.3); поданням державного виконавця
Державної виконавчої служби у Крюківському районі М.Кременчука ОСОБА_8 про
притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ст..164 ч.1 КК України
(а.с.7), виконавчим листом , що виданий Крюківським районним судом М.Кременчука
№2-1226/96 (а.с.9), розрахунками заборгованості по аліментам (а.с.11-13) із
яких абачається, що починаючи з 2000 року по 31.05.2007 року ОСОБА_1 в 2005 році
сплатив 150 грн., та в 2002 році сплатив 80 грн. і його заборгованість по
сплаті аліментів складає станом на 30.05.2007 року - 15211 грн. 49 коп.,
рішенням Крюківського районного суду М.Кременчука від 28.10.1996 року про
стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3.(а.с.27) та іншими
матеріалами справи у своїй сукупності.

Поскільки
підсудний ОСОБА_1 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів
на утримання дитини (аліментів), то суд його дії кваліфікує за ст.. 164 ч.1 КК
України.

При
призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд в повній мірі враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що це є злочин невеликої тяжкості, всі
конкретні обставини по справі, дані про особу підсудного, який до кримінальної
відповідальності притягується вперше, по місцю проживання характеризується
посереднього, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, примусового лікування
від алкоголізму та наркоманії не потребує, його стан здоров'я.

Обставин,
які пом'якшують покарання чи обтяжують покарання підсудного суд не знаходить.

З
урахуванням вище викладеного суд вважає, що підсудному ОСОБА_1 потрібно
призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження
нових злочинів у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений
злочин у виді обмеження волі.

Враховуючи
те, що підсудний ОСОБА_1 вчинив злочин невеликої тяжкості, по місцю проживання
характеризується посередньо, до кримінальної відповідальності притягується
вперше, то суд приходить до переконання, що виправлення підсудного можливе без
ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне звільнити останнього від
відбування покарання з випробуванням, в порядку передбаченому ст..ст.75,76 КК
України.

Керуючись
ст..ст.323,324 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

Визнати
винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ст.. 164 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді
1 (одного) року обмеження волі.

На підставі
ст..75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання
з випробуванням, встановивши іспитовий
строк тривалістю 1 ( один) рік., поклавши на нього під час іспитового
строку наступні обов'язки: не виїжджати за межі України без дозволу органів
кримінально виконавчої системи

повідомляти
органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання

періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

До
набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу відносно засудженого
ОСОБА_1 залишити без змін - підписку про невиїзд.

Апеляція
на вирок може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом 15
діб з моменту його проголошення.