Справа № 1- 50/ 2008 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2008 року Білопільський районний суд Сумської області

в складі : головуючого судді

Конєвої Л.К.

при секретарі

Супрун Г.Г.

за участю прокурора

Глядчишиної Ю.Г.

адвоката

---------

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі справу про обвинувачення

ОСОБА_1
,

ІНФОРМАЦІЯ_1
, українки, громадянки України, освіта середня, одружена, непрацюючої, уродженки та мешканки
АДРЕСА_1
, прописаної в
АДРЕСА_2
, раніше не судима,

за ч.2 ст. 358, ч.3 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1
влітку 2000 року в невстановлений слідством день на Центральному ринку м.Луганськ за попередньою змовою з незнайомою жінкою домовилася про підробку посвідчення ветерана праці для безкоштовного проїзду в транспорті та передала жінці свою фотокартку. Через два тижні жінка передала
ОСОБА_1
підроблене посвідчення ветерана праці
НОМЕР_1
з її фотокарткою на ім"я
ОСОБА_1
, в якому стоять відбитки печатки Старобільського районного військового комісаріату, за яке
ОСОБА_1
заплатила 50 гривень, після чого неодноразово використовувала підроблене посвідчення.

В подальшому 07.01.2008 року
ОСОБА_1
з метою безкоштовного проїзду в приміському транспорті пред"явила провіднику вагону поїзду
НОМЕР_2
сполученням Ворожба-Смородино підроблене посвідчення ветерана праці
НОМЕР_1
, видане на ім"я
ОСОБА_1
, під час перевірки проїзних документів. Провідник, оглянувши посвідчення, виявила в ньому ознаки підробки та вилучила його у
ОСОБА_1
та в подальшому передала його працівникам міліції Лінійного відділу ст.Суми, які супроводжували даний поїзд.

Факт скоєння
ОСОБА_1
цього злочину підтверджується слідуючими доказами.

Допитана в судовому засіданні
ОСОБА_1
винною себе визнала повністю і пояснила, що влітку 2000 року в невстановлений слідством день на Центральному ринку м.Луганськ за попередньою змовою з незнайомою жінкою вона домовилася про підробку посвідчення ветерана праці для безкоштовного проїзду в транспорті та передала жінці свою фотокартку. Через два тижні жінка передала їй підроблене посвідчення ветерана праці
НОМЕР_1
з її фотокарткою на ім"я
ОСОБА_1
, в якому стоять відбитки печатки Старобільського районного військового комісаріату, за яке вона заплатила 50 гривень, після чого неодноразово використовувала підроблене посвідчення.

В подальшому 07.01.2008 року вона з метою безкоштовного проїзду в приміському транспорті пред"явила провіднику вагону поїзду
НОМЕР_2
сполученням Ворожба-Смородино підроблене посвідчення ветерана праці
НОМЕР_1
, видане на ім"я
ОСОБА_1
, під час перевірки проїзних документів. Провідник, оглянувши посвідчення, виявила в ньому ознаки підробки та вилучила його у неї та в подальшому передала його працівникам міліції Лінійного відділу ст.Суми, які супроводжували даний поїзд.

Покази
ОСОБА_1
відповідають обставинам справи та нею не оспорюються.

Таким чином факт скоєння
ОСОБА_1
злочину при обставинах, відображених в описовій частині вироку, доведений повністю.

Ці дії
ОСОБА_1
суд кваліфікує за ч.2 ст.358 КК України, так як вона скоїла підроблення посвідчення ветерана праці з метою його подальшого використання.

Її ж дії суд кваліфікує за ч.3 ст.358 КК України, так як
ОСОБА_1
використала завідомо для неї підроблене посвідчення ветерана праці.

При призначенні
ОСОБА_1
вида і міри покарання суд враховує тяжкість скоєного нею злочину, дані про її особу, яка задовільно характеризується за місцем проживання.

Те, що
ОСОБА_1
злочин скоїла вперше, сприяла встановленню істини по справі, її щире каяття, тяжких наслідків від вчиненого не настало, суд визнає обставинами, які пом"якшують її відповідальність.

З урахуванням викладеного суд призначає їй покарання за ч.2,3 ст.358 КК України у вигляді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1

визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.358 та ч.3 ст.358 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.2 ст.358 у вигляді 2 років обмеження волі;

- за ч.3 ст.358 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

Згідно ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити їй покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі п.2,3 ст.76 КК України зобов’язати її не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ, а.с. 40, залишити при справі.

Стягнути з
ОСОБА_1
на користь НДЕКЦ при УМВС України на транспорті 676 гривень 08 копійок, а.с.24.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення до Сумського апеляційного суду через Білопільський райсуд.

Суддя

підпис

Вірно: Суддя

Білопільського району

Конєва Л.К.