01.07.2015 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

справа №533/478/15-к
провадження №1-кп/533/46/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000035 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , працює в агрофірмі «Україна-Говтва», освіта загальна середня, одруженого, громадянина України, має на утриманні малолітню дитину 2009 року народження,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 27.01.2015 року близько 21 години 00 хвилин біля будинку АДРЕСА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на грунті раніше виниклих неприязних стосунків, вчинив разом із ОСОБА_6 сварку із потерпілою ОСОБА_4 та її співмешканцем ОСОБА_7 , які намагалися проїхати автомобілем по вказаній вулиці до будинку АДРЕСА_2 , де вони проживають. Під час сварки обвинувачений ОСОБА_3 висловлювався нецензурною лайкою, вимагав від потерпілої віддати заповіт його баби, який на його думку знаходився у потерпілої ОСОБА_8 та її співмешканця ОСОБА_7 , після чого разом із ОСОБА_6 звалив ОСОБА_7 на землю та розпочав наносити удари йому руками. Потерпіла ОСОБА_4 намагалась припинити бійку, у зв`язку з чим обвинувачений наніс їй правою рукою зжатою в кулак один удар в ліве ухо, в результаті чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді розриву лівої барабанної перетинки з явищами лівобічного після травматичного отиту, гострою лівобічною змішаною приглухливістю, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у нанесенні вказаних тілесних ушкоджень визнав в повному обсязі та підтвердив обставини їх вчинення. Показав, що 27.01.2015 року разом із ОСОБА_6 розпивали спиртні напої, після чого ОСОБА_6 підвіз його на автомобілі ЗАЗ з центру села до буд. АДРЕСА_1 , де він проживає. Після того, як він вийшов з автомобіля, ОСОБА_6 розпочав розвертати автомобіль, але зупинився двигун, в результаті чого автомобіль перегородив вулицю Прифермську. Намагання відновити роботу двигуна не дали результату. В цей час, до них під`їхав автомобіль ЗАЗ, в якому знаходилися ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_4 . Вони намагалися проїхати до свого будинку АДРЕСА_2 , але автомобіль ОСОБА_6 їм заважав. ОСОБА_7 вийшов з автомобіля та розпочав лайку з ОСОБА_6 , який перебував біля свого автомобіля. ОСОБА_4 втрутилась у лайку. ОСОБА_3 на грунті раніше виниклих неприязних стосунків обурився на поведінку потерпілої та наніс їй правою рукою зжатою в кулак один удар в ліве ухо, в результаті чого вона впала. Після цього він допоміг їй підвестися. Потім всі учасники сварки розійшлися по домівкам. ОСОБА_7 вдалося об`їхати автомобіль ОСОБА_6 , який залишився на вулиці до наступного дня. На наступний день він ходив миритися з потерпілою, але вона запросила 3000 грн на лікування, яких в нього не було. Щиро розкаюється у вчиненому. Заповіт баби йому потрібно щоб оформити земельний пай. Цей заповіт він віддав потерпілій та ОСОБА_7 , оскільки десь у 2010 році він продав їм будинок, належній померлій бабі, без юридичного оформлення. Ніяких витрат чи компенсування шкоди він потерпілій не здійснював.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що живе разом із потерпілою у цивільному шлюбі близько 10 років. Із обвинуваченим знайомий, оскільки проживають на одній вулиці. Наприкінці січня 2015 року у вечері він разом із потерпілою їхав від її доньки до свого дому, але біля буд. АДРЕСА_1 , який належить обвинуваченому, дорогу перегородив автомобіль, який належить ОСОБА_6 . Об`їхати автомобіль ОСОБА_6 не дав та повідомив, що в нього скінчилось пальне. Він вийшов з автомобіля щоб з`ясувати ситуацію, де ОСОБА_6 розпочав його штовхати та лаяти. Після чого підбіг обвинувачений ОСОБА_3 та вдарив його рукою у обличчя. Потім обвинувачений та ОСОБА_6 звалили його на землю. ОСОБА_6 сів на його тіло та вони разом із ОСОБА_3 розпочали наносити йому удари. Потерпіла ОСОБА_4 намагалась припинити бійку, що призвело до того, що обвинувачений вдарив її. Куди обвинувачений вдарив він не бачив, оскільки лежав на землі. Після чого, ОСОБА_6 встав з нього та він побачив, що обвинувачений витирає обличчя потерпілої снігом. Після чого всі розійшлися по домівкам. В ранці донька потерпілої викликала міліцію. Обвинуваченого він знає з дитинства, були нормальні сусідські стосунки, але вони стали неприязні після того, як десь у 2010 році вони придбали у нього будинок, оскільки обвинувачений наполягав на тому, що землю під будинком він не продавав, тому може її забрати. Також показав, що під час сварки з будинку ОСОБА_3 вибігала його дружина - ОСОБА_9 , яка всім погрожувала майбутніми тілесними ушкодженнями.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що проживає на одній вулиці з обвинуваченим та потерпілою. 27.01.2015 року близько 21 години почула крики з вулиці. Після того як вона вибігла із будинку з`ясувала, що на вулиці іде бійка, хтось лежить на землі, а дружина обвинуваченого ОСОБА_9 кричить нецензурною лайкою та висловлює погрози. Після цього, вона повернулась назад у будинок. На наступний день приходили працівники міліції.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що вони разом із чоловіком їхали від доньки до дому. Біля буд. АДРЕСА_1 , який належить обвинуваченому, дорогу перегородив автомобіль, який належить ОСОБА_6 . Чоловік вийшов з автомобіля. Після чого ОСОБА_6 розпочав його штовхати. До неї підбіг обвинувачений та спитав, чи віддасть вона заповіт, вона відмовила. Тоді обвинувачений подав знак ОСОБА_6 і той повалив ОСОБА_7 на землю. Разом із обвинуваченим вони стали його бити. Потерпіла намагалась припинити бійку, тоді обвинувачений вдарив її. Потім всі учасники бійки розійшлися. Вранці донька викликала міліцію. На наступний день приходили просити вибачення обвинувачений та ОСОБА_6 . ОСОБА_7 вибачив ОСОБА_6 , оскільки той на його думку, щиро розкаявся та здійснив компенсацію шкоди. Вона обвинуваченого не вибачила, оскільки він вів себе зухвало та погрожував, що все рівно закриє справу. Крім цього, через місяць після бійки обвинувачений знову приходив до них додому та побив ОСОБА_7 . Тому вона бажає притягнути обвинуваченого до відповідальності, щоб він припинив протиправні дії.

Крім визнання обвинуваченим, його вина в повному обсязі підтверджується наступними доказами:

· Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.01.2015 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 заявила про те, що обвинувачений наніс 27.01.2015 року їй удар рукою в ліве ухо;

· Консультаційним висновком спеціаліста лікаря сурдолога від 03.02.2015 року та аудіограмою №148, з яких вбачається, що потерпілій встановлено діагноз - гостра лівобічна змішана післятравматична приглухуватість першого ступеня. Після травматичні залишкові явища;

· Висновком комісійної судово-медичної експертизи від 05.05.2015 року №72, з якого вбачається, що при огляді потерпілої встановлено діагноз: залишкові явища лівобічного отиту. Залишкові явища лівобічної змішаної післятравматичної приглухуватості 0 ступеня. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Прокурором в судовому засіданні відкликано клопотання щодо допиту свідка ОСОБА_6 . Обвинувачений та потерпіла не наполягали на його допиті.

Оцінивши сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, суд за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми щодо доведення вини обвинуваченого.

Суд критично оцінює висновок експерта №127 від 30.01.2015 року, яким зазначено, що при судово-медичній експертизі потерпілої ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було, оскільки вона проведена без належного попереднього медичного обстеження, в тому числі, без висновку лікаря-сурдолога, та суперечить іншим доказам по справі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, так як обвинувачений умисно наніс тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину: злочин, передбачений ч.2 ст. 125 КК України, віднесений кримінальним законом до категорії злочинів невеликої тяжкості;

- особу обвинуваченого, який працює, на обліку у лікаря психіатра або нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем роботи, вперше вчинив кримінальне правопорушення.

Обставина, що пом`якшує покарання щире каяття.

Обставина, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням всіх обставин у справі, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, який у судовому засіданні визнав вину, позитивно характеризується за місцем роботи, вперше вчинив кримінальне правопорушення, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі, як необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчиненню нових правопорушень.

Разом з тим, беручи до уваги тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, який у судовому засіданні визнав вину, позитивно характеризується за місцем роботи, вперше вчинив кримінальне правопорушення, щиро розкаявся, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, і тому до нього слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Враховуючи те, що запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування йому запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального Кодексу України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 Кримінального Кодексу України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчий інспекції.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя

Козельщинського районного суду: ОСОБА_1