У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Кузьменко О.Т., Канигіної Г.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 29 листопада 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 і захисника ОСОБА_2

Вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 9 лютого 2007
року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, судимості не має,

засуджено за ч. 1
ст. 125 КК України до громадських робіт на строк 200 годин, ст.128 КК України
до громадських робіт на строк 240 годин.

Відповідно до
ст.70 КК України ОСОБА_1 остаточно призначено громадські роботи
на строк 240 годин.

На підставі ст. 49
КК України ОСОБА_1 звільнено від призначеного покарання.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 11
квітня 2007 року апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишено без задоволення, а вирок
без змін.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він у стані алкогольного сп'яніння 26
січня 2003 року у с. Зозів Липовецького району Вінницької області, спочатку
необережно пострілом із пневматичного пістолета заподіяв середньої тяжкості
тілесне ушкодження ОСОБА_3, а потім умисно ударами по обличчю легкі тілесні
ушкодження ОСОБА_4

За змістом касаційної скарги засуджений ОСОБА_1 та захисник ОСОБА_2,
посилаючись на необґрунтованість засудження ОСОБА_1 за ч.1 ст.125 і ст. 128 КК
України, просять судові рішення скасувати, а справу закрити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи скарги засудженого і захисника, колегія суддів вважає, що у
задоволенні касаційної скарги слід відмовити.

Твердження засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 у
касаційній скарзі про те, що суд необґрунтовано засудив ОСОБА_1 за ч.1 ст.125 і
ст.128 КК України, є безпідставними.

Як убачається з матеріалів справи, такі
ж, як і у касаційній скарзі твердження, засуджений ОСОБА_1 висловлював у
суді першої та апеляційної інстанцій. Суд визнав такі доводи засудженого ОСОБА_1, у тому числі й ті, в яких він зазначав, що пістолет із
якого він учинив постріл, однак не вбік ОСОБА_3, був не пневматичний, а газовий, безпідставними. Свої висновки з цих питань суд
належним чином умотивував у постановлених судових рішеннях. Вони підтверджені
доказами, зокрема показаннями потерпілого ОСОБА_3, який
стверджував, що на весіллі ОСОБА_5, яке відбулося 26 січня 2003 року йому
влучили у око кулькою з пневматичного пістолету, яку вилучили з ока медичні
працівники у ході хірургічного втручання; показаннями потерпілого ОСОБА_4, який підтвердив, що у день святкування весілля ОСОБА_5 до нього підійшов його брат - ОСОБА_3 і повідомив, що
хтось із гостів весілля влучив йому у око невідомим предметом і вказав при
цьому на компанію звідки вилетів цей предмет. Коли він з'ясовував обставини
вказаного інциденту, то ОСОБА_1, який, як з'ясувалося дійсно вистрілив
у брата з пневматичного пістолету, побив його; показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які пояснили, що 26 січня 2003 року вони з ОСОБА_1 стояли на вулиці й бачили у нього пневматичний пістолет.
Демонструючи його можливості, ОСОБА_1, не цілячись, вистрілив із нього у бік
паркану, де знаходився ОСОБА_4 Після цього до них підійшов ОСОБА_3 і ОСОБА_11 побив його; показаннями свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_5 і ОСОБА_10; висновками судово-медичних експертиз, відповідно до
яких у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження відповідно
середнього та легкого ступеня тяжкості; висновком балістичної експертизи,
згідно яким вилучена під час хірургічної операції із ока ОСОБА_3 металева кулька є
металевим зарядом заводського виготовлення - кулею до пневматичних
(газобалонних) автоматичних пістолетів та гвинтівок калібру 4,5 мм вітчизняного
та іноземного виробництва призначених для тренувальної стендової стрільби.

У касаційній скарзі засудженого ОСОБА_1 і захисника ОСОБА_2 не наведено інші, не досліджені судами
докази, якими б спростовувались висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих злочинів.

Дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.125 і ст.128 КК України кваліфіковано правильно.

З огляду на викладене передбачені законом підстави для призначення справи
до касаційного розгляду відсутні.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

відмовити у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 і захисника
ОСОБА_2

Судді:

КОНОВАЛОВ В.М.
КУЗЬМЕНКО О.Т.
КАНИГІНА Г.В.