Справа № 493/2823/13-к
Провадження № 1-кп/493/177/13
В И Р О К

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26.12.2013 року
м.Балта Одеської області

Балтский районний суд Одеської області
в складі:

Головуючого-судді
Наумчак Л.І.

при секретарі
Шестун І.В.

за участю прокурора
Курганського С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Балта
кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Балта Одеської області, українця,
громадянина України, з середньою
освітою, не працюючого, мешканця
АДРЕСА_1, раніше судимого:

- 04.08.2009 року Кодимським районним
судом Одеської області за ст. 152 ч.1 КК
України до 5 років позбавлення волі, на
підставі ст. 75 КК України звільнений
від відбуття покарання з іспитовим
строком на три роки;

- 19.04.2010 року Балтським районним
судом Одеської області за ст. 309 ч.2 КК
України, і призначено покарання у
вигляді позбавлення волі строком на
два роки, на підставі ст. 71 КК України
приєднано 3 роки і один місяць
позбавлення волі до вироку Кодимського
районного суду Одеської області від
04.08.2009 року, з остаточним терміном
покарання у вигляді позбавлення волі
строком на п'ять років один місяць;

- 07.12.2012 року згідно постанови
Крижопільського районного суду
Вінницької області звільнено
умовно-достроково на не відбутий строк
2 роки 5 місяців 4 дні,

- обвинуваченого у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2013 року близько 16:00 години,
ОСОБА_1, маючи умисел на таємне
викрадення чужого майна, з корисливих
мотивів, на автомобілі ВАЗ-2107 д/з НОМЕР_1
прибув до нежилого будинку гр. ОСОБА_2,
яке розташоване в с. Крижовлін
Балтського району Одеської області,
звідки з даху викрав металеве покриття,
а саме 60(шістдесят) листів жесті,
вартістю одного листа жесті 50 грн., чим
спричинив гр.. ОСОБА_2 матеріальну шкоду
на загальну суму 3000 гривень. З місця
скоєння кримінального правопорушення
зник з викраденим, розпорядившись ним в
подальшому на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_1, винним себе
визнав в повному обсязі, просить суд не
досліджувати докази, які знаходяться в
матеріалах справи, в зв'язку з чим,
враховуючи думку прокурора, який
вважає недоцільним досліджувати
докази відносно неоспорюваних
обставин, заяву потерпілої, яка немає
жодних претензій матеріального та
морального характеру до
обвинуваченого, суд вважає можливим
розглянути справу з врахуванням вимог
ст. 349 ч.3КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 пояснив, оскільки будинок
розташований в кінці села та
знаходився в занедбаному стані, то він
вважав, що він покинутий, а тому і
вирішив зняти з нього покрівлю, в тому,
що він зробив, він щиро розкаюється. Все
вищезазначене майно, він дійсно викрав
з домогосподарства ОСОБА_2 З потерпілою
розрахувався в повному обсязі, в
подальшому зобов'язується більше
такого не вчиняти, просить суд суворо
не наказувати та не позбавляти його
волі.

Потерпіла в судове засідання не
з'явилася, однак надала заяву, в якій
зазначила, що жодних претензій
матеріального та морального характеру
до обвинуваченого не має, просить суд
суворо його не наказувати.

Крім визнання вини обвинуваченим, його
вина повністю підтверджується всіма
матеріалами кримінального
провадження.

Таким чином, підтверджується, що ОСОБА_1
своїми умисними діями, скоїв
кримінальне правопорушення,
передбачене ст. 185 ч. 1 КК України,
кваліфікуюче, як таємне викрадення
чужого майна (крадіжка).

При обранні міри покарання для
обвинуваченого, суд враховує його
особистість та суспільну небезпеку
скоєного, визнання вини, щиросердне
каяття, добровільне відшкодування
матеріальної шкоди, також враховує те,
що на його утриманні перебуває
неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5,
що являється обставинами помякшуючими
його відповідальність.

Обставини, які обтяжують вину
обвинуваченого - це рецедив злочинів.

Суд констактує, що обвинувачений
не перебуває на
диспансерно-динамічному нагляді
улікаря нарколога, що підтверджується
довідкою, виданою Балтською ЦРЛ № 1544
від 31.10.2013 року(а.кр.п. 43), за місцем
проживання характеризується позитивно
(а.кр.п. 44).

Крім того, суд враховує думку прокурора
відносно виду покарання у вигляді
штрафу, заяву потерпілої, яка просить
не позбавляти його волі, враховує
прохання обвинуваченого не позбавляти
його волі, його ствердження про те, що
він став на шлях виправлення і засуджує
свій проступок, в подальшому
перевиховується без ізоляції від
суспільства, а тому суд приходить до
висновку про можливість застосування
покарання у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371. 374 КПК України,
суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 185 ч.1КК України, і
призначити покарання у вигляді штрафу
у розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 1700 гривень.

Відповідно до ст.72 ч.3 КК України
основне покарання у вигляді штрафу за
сукупністю злочинів і за сукупністю
вироків складанню з іншими видами
покарань не підлягають і виконуються
самостійно.

Міра запобіжного заходу під час
досудового слідства відносно
обвинуваченого ОСОБА_1 не обиралась.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Одеської області на
протязі тридцяти днів з моменту його
проголошення.

СУДДЯ: