АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1152/15 Справа № 201/4491/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Жовтневого району м.Дніпропетровська ОСОБА_9 , який приймав участь у розгляді справи судом першої інтенції та потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровска від 05 травня 2015 року, якою

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровска, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.124 КК України, із закриттям кримінального провадження.

ВСТАНОВИЛА:
Мотивуючи дане рішення, суд першої інстанції зазначив, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що 17 квітня 2014 року близько 20.00 години, перебуваючи у домоволодінні АДРЕСА_1 , зустрів раніше знайомого ОСОБА_11 , який спровокував з обвинуваченим конфлікт на ґрунті неприязних відносин. В ході конфлікту ОСОБА_11 висловлював на адресу обвинуваченого погрози про завдання фізичного болю, тілесних ушкоджень, а також погрози життю. Взявши у праву руку сокиру, ОСОБА_11 замахнувся нею на обвинуваченого. Сприймаючи дії ОСОБА_11 як реальну загрозу для життя та здоров`я, яка виражалась в спричиненні тілесних ушкоджень сокирою, ОСОБА_10 з метою захисту і подальшого припинення протиправних дій ОСОБА_11 , не оцінивши небезпечності посягання та обстановки захисту, маючи при цьому реальну можливість захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, в тому числі шляхом залишення приміщення домоволодіння, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки захист явно не відповідав характеру нападу, умисно, із значною силою завдав один удар кулаком правої руки в область голови потерпілого, потім кулаком правої руки завдав ще два удари по тулубу ОСОБА_11 , після чого почергово правою та лівою рукою завдав не менше п`яти - шести ударів в область тулубу потерпілого до моменту, коли ОСОБА_11 впав на підлогу та випустив з рук сокиру, а обвинувачений залишив місце вчинення кримінального правопорушення. В результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 заподіяно сумісну тупу травму грудної клітини та черева: синці на лівій бічній поверхні грудної клітини у нижній третині та на правій задньо-бічній поверхні грудної клітини у середньо-нижній третині; перелом 7, 8, 9, 10 ребер праворуч по кривій лінії від задньо-пахової до лопаткової лінії, місцями з пошкодженням пристінкової плеври, перелом 5, 6, 7, 8, 9-го ребер ліворуч по кривій лінії між передньо-паховою та середньо-паховою лініями, місцями з пошкодженнями пристінкової плеври, перелом 6, 7, 8-го ребер ліворуч по задньо-паховій лінії, без пошкоджень пристінкової плеври, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті потерпілого.

На ухвалу суду подано апеляції:
Прокурор прокуратури Жовтневого району м.Дніпропетровська ОСОБА_9 , який приймав участь у розгляді справи судом першої інтенції, ставить питання про скасування ухвали суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Зазначає, що у вступний частині ухвали зазначено відомості відносно обвинуваченого, які не передбачені ст.372 КПК України. Крім того, в мотивувальній частині ухвали вказано на невідповідність доказу, а саме протоколу слідчого експерименту за участі ОСОБА_10 , в ході якого обвинувачений вказував на спосіб та механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, при цьому, на думку прокурора, належним чином не вмотивовано причини визнання вказаного доказу недопустимим. Прокурор просить постановити ухвалу апеляційного суду, якою виключити зі вступної частини відомості щодо громадянства, освіти, сімейного стану та національності обвинуваченого. Крім того, визнати протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 допустимим доказом.

Потерпіла ОСОБА_7 в апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить ухвалу суду першої інстанції скасувати через її невідповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляції потерпіла зазначає, що судом першої інстанції у вступній частині ухвали зазначено відомості відносно обвинуваченого, які не передбачені ст.372 КПК України, а саме: національність та освіта. Крім того, в мотивувальній частині ухвали суд, пославшись на недопустимість доказу, а саме протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченого, належним чином не вмотивував причини визнання зазначеного доказу недопустимим. Потерпіла вважає, що судом першої інстанції результати судово-медичної експертизи не були взяті до уваги, тому дії обвинуваченого неправильно кваліфіковано за ст. 124 КК України за наявності прямих доказів винуватості ОСОБА_10 в умисному заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть. Потерпіла стверджує, що орган досудового розслідування та суд не перевірили на причетність до смерті потерпілого сестру обвинуваченого ОСОБА_12 .

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення потерпілої ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та доповнення до неї та просила ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, суттєву неповноту судового розгляду, невірну кваліфікацію дій обвинуваченого, який умисно позбавив життя потерпілого, за ст. 124 КК України, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив постановити ухвалу апеляційного суду з дотриманням вимог кримінального процесуального закону щодо змісту ухвали, позицію обвинуваченого ОСОБА_10 про залишення ухвали суду без змін, а апеляцій без задоволення, перевіривши надані матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Статтею 372 КПК України визначено вимоги щодо змісту ухвали суду. Пункт 2 частини 1 зазначеної статті передбачає, що у мотивувальній частині ухвали зазначається суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. За вимогами ч.3 ч.1 ст. 409, ст. 412 КПК України підставою для скасування вироку (ухвали) суду є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, якими є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду кримінального провадження повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна у його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом. Тільки після цього можна постановили (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.
Ці вимоги закону судом першої інстанції не виконано.
Так, із ухвали вбачається, що суд першої інстанції у мотивувальній частині ухвали не сформулював обвинувачення, яке визнав доведеним, лише навів обвинувачення, яке було висунуто ОСОБА_10 органом досудового розслідування. Таким чином, в ухвалі суду не вказано які дії обвинуваченого ОСОБА_10 носять суспільно небезпечний характер, яке саме обвинувачення суд вважає доведеним, із зазначенням елементів складу кримінального правопорушення, зокрема, місця, часу, способу, вчинення та наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, та в чому саме доведено вину обвинуваченого і за вчинення якого кримінального правопорушення звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, на переконання колегії суддів, є істотними та такими, що перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і відповідно до ст.ст. 409, 412 КПК України є підставою для скасування ухвали суду.
Відповідно до вимог частини 6 статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК України. Приймаючи до уваги той факт, що згідно з діючим КПК України зазначені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення, але не зазначені як підстави для призначення нового судового розгляду за положеннями ст. 415 КПК України, колегія суддів, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме вимог п.п.1,2 ст. 7, ст. ст.8, 9 КПК України, згідно з якими до них відноситься верховенство права та законність, вважає за необхідне скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Оскільки підставами для скасування ухвали суду першої інстанції стали істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, за вимогами частини 2 статті 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, тому доводи апеляційних скарг потерпілої ОСОБА_7 щодо суттєвої неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого фактичним обставинам кримінального провадження, причетності до заподіяння смерті потерпілому ще й іншої особи, та доводи апеляції прокурора щодо необґрунтованого невизнання доказом у справі протоколу слідчого експерименту підлягають перевірці при новому судовому розгляді в суді першої інстанції в іншому складі суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора прокуратури Жовтневого району м.Дніпропетровська ОСОБА_9 , який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровска від 05 травня 2015 року, якою ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.124 КК України із закриттям кримінального провадження, скасувати. Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в тому ж суді в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4