Справа № 1-20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2007 року Петрівський районний суд
Кіровоградської області

в складі:

головуючого Юрченко
Г.Г.

при секретарі Яремко Л.І.

з участю
прокурора Павловського
Р.В.

потерпілих ОСОБА_1,
ОСОБА_2

ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт. Петрове справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця с АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на
утриманні неповнолітню дитину, працюючого заступником начальника Криворізької
дирекції залізничних перевезень, мешканця АДРЕСА_2, не
судимого;

ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженки м. Терни Дніпропетровської області,
українки, громадянки України, с середньою спеціальною освітою, не одруженої,
працюючої черговою залізничної ст. Рядова, мешканки АДРЕСА_1, не судимої.

- за ч.2 ст. 146 КК У країни,-

ВСТАНОВИВ:

Що
підсудні ОСОБА_4 і ОСОБА_5.
незаконно позбавили волі трьох неповнолітніх дітей за слідуючих обставин.

25
квітня 2006 року, близько 21 години, ОСОБА_4 і ОСОБА_5. з застосуванням фізичної сили, порушуючи вимоги ст. 29
Кодексу України, ст. 10 Закону України "Про охорону дитинства" щодо
прав громадян, дітей на особисту свободу і недоторканість, завели спочатку
неповнолітнього ОСОБА_7а потім неповнолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_6. до приміщення
магазину "Продовольчі товари", розташованого по АДРЕСА_1 що належить
підсудному ОСОБА_4, де ОСОБА_4 почав наносити неповнолітнім удари, внаслідок
чого потерпілому ОСОБА_8. були заподіяні легкі тілесні ушкодження, а потім
незаконно закрили неповнолітніх у складському приміщенні, де вони утримувалися
протягом однієї - півтори години.

Підсудні свою
вину визнали частково і суду пояснили:

·
ОСОБА_4 - що ввечері 25 квітня 2006 року, перевіряючи
безпеку руху на залізниці, побачив трьох підлітків, які бігли і пролазили під
вагонами у зв'язку з чим він зробив хлопцям зауваження, але вони відповіли
нецензурною лайкою. В цей час підійшла ОСОБА_5.
і разом завели хлопців до його власного магазину, який вже був зачинений.
Спочатку завели ОСОБА_1, а потім ОСОБА_3. іОСОБА_2. При цьому він, підсудний,
брав хлопців за одяг і заводив до магазину. Після цього ОСОБА_1 повели додому,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3. залишили у складському приміщенні магазину. Потім покликали
матірОСОБА_2, а ОСОБА_3 відвели додому. Вину визнав частково, так як підлітків
не бив.

·
ОСОБА_5.
- що того вечора, повертаючись з роботи, неподалік залізниці вона побачила
ОСОБА_4 який розмовляв з ОСОБА_1., ОСОБА_2 і ОСОБА_3

ОСОБА_4 сказав, що хлопці бігали на залізниці, а тому вони з ОСОБА_4,
завели хлопців до магазину, який належить ОСОБА_4, а вона орендує приміщення.
Заводили

хлопців, взявши
їх за одяг. Вона також заводила до магазину якогось хлопця, але не пам'ятає
кого.

Потім разом з ОСОБА_4 вони відвели додому ОСОБА_1, аОСОБА_2 і ОСОБА_3.
залишили у підсобному приміщенні.

Після цього запросили матірОСОБА_2, а ОСОБА_3. відвели додому. Вину визнає
частково, так як хлопців не била.

Крім часткового визнання підсудними своєї вини, факт скоєння даного злочину
підтверджено у судовому засіданні показаннями потерпілих, протоколом огляду
місця події, висновком судово - медичної експертизи.

Так потерпілий ОСОБА_2 - пояснив, що того вечора, близько 20 години, він
разом з ОСОБА_3. пішли до сусіднього села.

Коли проходили біля магазину, то з магазину вийшов ОСОБА_4 і разом з
ОСОБА_5. завели обох до магазину, де ОСОБА_4 почав їх бити. При цьому ОСОБА_4
взяв палицю і бив їх в різні частини тіла. Його потерпілого, ОСОБА_4 вдарив
палицею в живіт і він впав. ОСОБА_4
також замахувався ножем. Потім ОСОБА_4 і ОСОБА_5
завели їх до підсобки і закрили.

ОСОБА_1, який також знаходився у магазині в іншій кімнаті,, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 повели додому,
які повернулися до магазину з його потерпілого матір'ю. В присутності матері
його посадили на стілець і ОСОБА_4 допитував про крадіжку з магазину, а ОСОБА_5 знімала на
камеру телефону.

Потерпілий ОСОБА_3 - пояснив, що в той вечір, коли з ОСОБА_2 проходили біля
магазину, то вийшли звідти ОСОБА_5
і ОСОБА_4 покликали їх і завели до магазину. Його , потерпілого, вела ОСОБА_5.

В
магазині, ОСОБА_4 відламав від швабри ручку і почав їх бити в різні частини
тіла.

ОСОБА_4 також погрожував ножем. Потім його з ОСОБА_2закрили у підсобці
магазину де тримали близько півтори години. В іншій кімнаті магазину тримали
ОСОБА_1.

Коли прийшла матиОСОБА_2, то їх з ОСОБА_3 посадили на стілець і допитували
за крадіжку з магазину і ОСОБА_4 вимагав заплатити гроші. ОСОБА_5 наказала йому
сказати батькам, що він впав але його не били. Внаслідок побоїв нанесених йому
ОСОБА_4, він звертався до лікарні.

Потерпілий ОСОБА_1 - пояснив, що того вечора, він повертався додому з с
Червоне, то біля магазину його зустрів ОСОБА_4 і завів до магазину і почав бити
кулаками. Це продовжувалося близько пів години, а потім ОСОБА_5 штовхнула їх до
іншої кімнати. Коли ОСОБА_4 і ОСОБА_5
привели його додому, то ОСОБА_5
сказала матері, що він скоїв крадіжку з їх магазину.

Законний представник неповнолітнього потерпілогоОСОБА_2. - ОСОБА_1.
пояснила, що того вечора, близько 22 години, до неї додому прийшли ОСОБА_4 і ОСОБА_5 і запросили до
магазину, де згаходився її син і ОСОБА_3 ОСОБА_4 і ОСОБА_5 посадили хлопців
на стільці і ОСОБА_4 допитував їх про ніби - то крадіжку з магазину, а ОСОБА_5 знімала це на
камеру телефону.

ОСОБА_4 говорив, що її син скоїв крадіжку з магазину і вимагав в неї
сплатити 1200 гривень ніби-то за викрадене, але вона відмовилася.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3.. - ОСОБА_3
пояснила, що в той вечір, близько 23 год.
ЗО хвилин прийшли до неї додому з сином ОСОБА_3 і сказали, що затримали
сина біля магазину, що він скоїв звідти крадіжку так як з їх магазину зникає
товар і вимагали в неї 1400 гривень але вона не згодилася.

В сина було
багато тілесних ушкоджень, а тому вони зверталися до лікарні.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1. - ОСОБА_6
пояснила, що в той вечір, близько 22 години, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 привели додому
її сина ОСОБА_1 і сказали, що син заліз до їх магазина викрав гроші та товари і
вимагали, щоб вона повернула їм 1200 грн. Син розповів, що його бив ОСОБА_4.

З протоколу огляду місця події та фототаблиць до нього вбачається
приміщення магазину, де утримували потерпілих (а.с.28-31).

У відповідності
з висновком судово - медичної експертизи потерпілому ОСОБА_8. заподіяно тілесні
ушкодження у вигляді забою м'яких тканин голови та перенісся, що відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.35-36).

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по
справі, суд вважає, що вина підсудних повністю доведена і їх дії треба
кваліфікувати за ч.2 ст.146 КК України так як вони незаконно позбавили волі
трьох неповнолітніх дітей.

При цьому суд критично відноситься до показань підсудного ОСОБА_4 про те,
що він не наносив побоїв потерпілим, так як в ході досудового слідства і в
судовому засіданні потерпілі послідовно стверджували це, що також об'єктивно
підтверджується висновком судово - медичної експертизи стосовно потерпілого
ОСОБА_3

Факт нанесення побоїв потерпілим з боку ОСОБА_4 також підтвердили їх
законні представники в судовому засіданні.

При визначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Як особи підсудні позитивно характеризуються за місцем роботи і проживання,
вперше притягуються до кримінальної відповідальності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що виправлення підсудних можливе при
засудженні їх до позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з
випробуванням.

При цьому суд вважає, що не підлягає задоволенню клопотання профспілкових
зборів колективу станції Рядова так як в протоколах № 4 зборів, поданих до суду
вказано, що це не збори колективу, а профспілкові збори і ухвалено передати на
поруки когось ОСОБА_5, а не ОСОБА_6.
яка є підсудною по справі. Крім того, згідно ст.47 КК України однією з умов
передачі особи на поруки є щире каяття цієї особи.

В той же час, підсудний ОСОБА_4, визнаючи факт незаконного позбавлення ним
волі потерпілих, не визнає факт нанесення ним побоїв потерпілим, хоча це
доведено в судовому засіданні, а тому суд не вбачає в діях ОСОБА_4 щирого
розкаяння в скоєному.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України,-

З А С
У Д И В:

ОСОБА_4 і ОСОБА_6 визнати
винними в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України і призначити їм
покарання:

ОСОБА_4
- 3 роки позбавлення волі;

ОСОБА_5 . - 2 роки
позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 і ОСОБА_6 від призначеного
покарання, якщо вони протягом однорічного іспитового строку не вчинять нового
злочину і згідно ст. 76 КК України виконають покладені на них обов'язки:

·
не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально - виконавчої системи:

·
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про
зміну роботи і проживання.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в
законну силу залишити попередню -підписку про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15
діб, через Петрівський районний суд.