Коростишівський районний суд
Житомирської області
Справа № 280/2081/13-к
Провадження № 1-кс/280/247/13
У Х В А Л А

04 жовтня 2013 року
м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського
районного суду Житомирської області
Янчук В.В., при секретарі Кумечко С.М., за
участю прокурора Кулика М.С., слідчого
Цюрпіти Л.М., підозрюваного ОСОБА_1,
захисника ОСОБА_2, розглянув клопотання
слідчого СВ Коростишівського РВ УМВС
України в Житомирській області Цюрпіти
Л.М. про застосування запобіжного
заходу - тримання під вартою
підозрюваного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Старосільці,
Коростишівського району, Житомирської
області, громадянина України, українця,
громадянина України, з середньою
освіту, тимчасово не працюючого,
одруженого, не маючого утриманців, не є
інвалідом, депутатом не являється,
проживає в АДРЕСА_1, раніше судимий: 12
грудня 2006 року Коростишівським
районним судом Житомирської області за
ст. 309 ч. 2 КК України строком на 4 роки
позбавлення волі, 02.03.2007 року
Коростишівським районним судом
Житомирської області за ч. 2 ст. 309 КК
України строком на 4 роки 6 місяців
позбавлення волі, -

підозрюваного у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

в с т а н
о в и в :

04 жовтня 2013 року слідчий СВ
Коростишівського РВ УМВС України в
Житомирській області Цюрпіта Л.М. за
погодженням з прокурором звернувся до
суду з клопотанням про застосування
запобіжного заходу - тримання під
вартою підозрюваного ОСОБА_1, в
обґрунтуванні якого зазначила, що 25
вересня 2013 року, близько 21 години,
ОСОБА_1, реалізовуючи свій злочинний
умисел, спрямований на незаконний збут
наркотичного засобу , перебуваючи
поблизу будинку № 4 по вул. Івана
Франка, в м. Коростишів, зберігав при
собі, та діючи умисно, незаконно, шляхом
продажу за 400 гривень, збув 0, 025 грам
наркотичного засобу - метадон, обіг
якого обмежений.

Таким чином, ОСОБА_1 , своїми умисними
діями , які виразились у незаконному
зберіганні наркотичного засобу з
метою збуту , а також збуті
наркотичного засобу, вчиненого особою,
яка раніше вчиняла кримінальне
правопорушення передбачене ст. 309 КК
України вчинив кримінальне
правопорушення передбачене ч.2 ст.307 КК
України.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру
досудових розслідувань щодо
кримінального провадження вбачається,
що 25.09.2013 року внесено відомості про
вчинення останнім кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307
КК України (№ 0000730).

В обґрунтування клопотання прокурор та
слідчий зазначили, що підозрюваний,
немає постійного місця роботи, немає
утриманців, підозрюється у вчиненні
кримінального правопорушення, яке
відноситься до категорії тяжких, за яке
передбачено покарання у вигляді
позбавлення волі на строк від 6 до 10
років, раніше судимий за вчинення
кримінальних правопорушень пов'язаних
з незаконним обігом наркотичних
речовин, а саме 12 грудня 2006 року
Коростишівським районним судом
Житомирської області за ст. 309 ч. 2 КК
України строком на 4 роки позбавлення
волі, 02.03.2007 року Коростишівським
районним судом Житомирської області за
ч. 2 ст. 309 КК України строком на 4 роки 6
місяців позбавлення волі належних
висновків з попередніх судимостей не
зробив, а також враховуючи те, що будучи
на волі ОСОБА_1 може переховуватись від
органів досудового розслідування та
суду, не маючи стабільного доходу для
проживання продовжуватиме вчиняти
аналогічні злочини, тому менш суворі
запобіжні заходи не достатні для
запобігання вищезазначеним ризикам.

Підозрюваний свою причетність до
інкримінованого йому кримінального
правопорушення не заперечив, в
задоволені клопотання просив
відмовити та застосувати до нього
інший запобіжний захід - домашній
арешт.

Захисник просив суд не застосовувати
запобіжний захід - тримання під вартою,
оскільки підозрюваний немає наміру
переховуватись від органів досудового
розслідування та при застосуванні
застави визначити її мінімальний
розмір.

Заслухавши пояснення підозрюваного,
захисника, думку прокурора, слідчого,
то клопотання про обрання запобіжного
заходу відносно ОСОБА_1 підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України
метою застосування запобіжного заходу
є забезпечення виконання підозрюваним,
обвинуваченим покладених на нього
процесуальних обов'язків, а також
запобіганням спробам: переховуватися
від органів досудового розслідування
та суду; знищити, сховати або
спотворити будь-яку із речей чи
документів які мають істотне значення
для встановлення обставин
кримінального правопорушення;
незаконно впливати на потерпілого,
свідка, іншого підозрюваного,
обвинуваченого, експерта, спеціаліста
у цьому ж кримінальному провадженні;
перешкоджати кримінальному
провадженню іншим чином; вчинити інше
кримінальне правопорушення чи
продовжити кримінальне
правопорушення, у якому підозрюється,
обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного
заходу є наявність обґрунтованої
підозри у вчиненні особою
кримінального правопорушення, а також
наявність ризиків, які дають достатні
підстави вважати, що підозрюваний,
обвинувачений, засуджений може
здійснити дії, передбачені частиною
першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при
вирішенні питання про обрання
запобіжного заходу, крім наявності
ризиків, зазначених у статті 177 цього
Кодексу, слідчий суддя на підставі
наданих сторонами кримінального
провадження матеріалів, оцінює в
сукупності всі обставини, у тому числі:
вагомість наявних доказів про вчинення
підозрюваною кримінального
правопорушення; тяжкість покарання, що
загрожує відповідній особі у разі
визнання підозрюваної винуватою у
кримінальному правопорушенні, у
вчиненні якого вона підозрюється, вік
та стан здоров'я, міцність соціальних
зв'язків в місці її постійного
проживання, у тому числі наявність в
неї родини й утриманців; наявність
постійного місця роботи або навчання;
репутацію, майновий стан, наявність
судимостей, дотримання підозрюваної
умов застосованих запобіжних заходів,
якщо вони застосовувались до неї
раніше; наявність повідомлення особі
про підозру у вчиненні іншого
кримінального правопорушення; розмір
майнової шкоди, у завданні якої
підозрюється особа, або розмір доходу,
в отриманні якого внаслідок вчинення
кримінального правопорушення
підозрюється особа, а також вагомість
наявних доказів, якими обґрунтовуються
відповідні обставини.

Тримання під вартою, за нормами ч.1 ст.183
КПК України, є винятковим запобіжним
заходом, який застосовується виключно
у разі, якщо прокурор доведе, що жоден
із більш м'яких запобіжних заходів не
зможе запобігти ризикам, передбаченим
статтею 177 цього Кодексу.

Так, ОСОБА_1 є раніше неодноразово
засудженим за аналогічні
правопорушення, відбував покарання в
місцях позбавлення волі, підозрюється
у вчиненні тяжкого злочину у сфері
обігу наркотичних засобів, за що
законом передбачено покарання у виді
позбавлення волі на строк до 10 років, що
передбачає можливість застосування
тримання під вартою як виняткового
запобіжного заходу згідно з п.4 ч.2 ст.183
КПК України.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_1, немає
постійного місця роботи, офіційно не
працевлаштований а також враховуючи
те, що будучи на волі ОСОБА_1 може не
маючи стабільного доходу для
проживання продовжуватиме вчиняти
аналогічні правопорушення, а менш
суворі запобіжні заходи не достатні
для запобігання вищезазначеним
ризикам, тому є доцільним застосування
більш жорсткого заходу для запобігання
вищевказаним ризикам.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий
суддя при постановленні ухвали про
застосування запобіжного заходу у
вигляді тримання під вартою
зобов'язаний визначити розмір застави ,
достатньої для забезпечення виконання
підозрюваним обов'язків передбаченим
цим кодексом.

Згідно з частиною 5 ст. 182 КПК України
розмір застави щодо особи,
підозрюваної у вчиненні тяжкого
злочину - від 20 до 80 розмірів
мінімальної заробітної плати.

Частина 7 ст. 182 КПК України вказує на те,
що у випадках, передбачених частинами
3-4 ст.183 цього кодексу, підозрюваний,
обвинувачений або заставодавець мають
право у будь-який момент внести заставу
у розмірі, визначеному в ухвалі про
застосування запобіжного заходу у
вигляді тримання під вартою.

Зі змісту статті 202 ч.4,5 КПК України
слідує, що підозрюваний, обвинувачений
звільняється з-під варти негайно, але
не більше протягом одного робочого дня
після внесення застави, визначеної в
ухвалі про застосування запобіжного
заходу у вигляді тримання під вартою,
при відсутності іншого судового
рішення, що набрало законної сили і
прямо передбачає тримання цього
підозрюваного, обвинуваченого під
вартою; після отримання та перевірки
документа, підтверджуючого факт
внесення застави - та уповноважена
службова особа місця ув`язнення
повинна повідомити про це слідчого,
прокурора та слідчого суддю, або суд. З
моменту звільнення з-під варти у
зв'язку з внесенням застави
підозрюваний, обвинувачений
вважається таким, до якого застосовано
запобіжний захід у вигляді застави.

Частина 3 статті 182 КПК України
зазначає, у разі внесення застави
згідно з ухвалою слідчого судді, суду
щодо особи, стосовно якої раніше було
обрано запобіжний захід у вигляді
тримання під вартою, передбачені цією
частиною роз'яснення здійснюється
уповноваженою службовою особою місця
ув'язнення.

Таким чином відповідно до вище
перелічених статей вважаю за необхідне
при винесенні ухвали про застосування
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою ОСОБА_1 визначити розмір
застави в розмірі 50 мінімальних
заробітних плат, а саме в сумі 57350
гривень, яку він має право у будь - який
момент внести на спеціальний рахунок,
визначений в порядку, встановленому
КМУ, після чого він може бути
звільнений з-під варти та на нього
можуть бути покладені обов'язки,
перелічені в ст.194 КПК України і буде
вважатися таким, до якого застосовано
запобіжний захід у вигляді застави. Але
у випадку невиконання вище перелічених
обов'язків, застава може бути звернена
в дохід держави та зарахована до
спеціального фонду Державного бюджету
України й використана у порядку,
встановленому законом для
використання коштів судового збору. У
разі звернення застави в дохід держави
слідчий суддя, суд вирішує питання про
застосування запобіжного заходу у
вигляді застави у більшому розмірі або
іншого запобіжного заходу з
урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК
України.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст.177,178, 183,193,196, КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою строком на 60 днів, починаючи
з 03.10.2013 року.

Дія ухвали закінчується 30 листопада 2013
року.

Ухвала підлягає негайному виконанню
після її оголошення.

Встановити ОСОБА_1 заставу в розмірі 50
мінімальних заробітних плат, що
становить 57350 гривень, які необхідно
внести у грошовій одиниці України на
спеціальний рахунок, визначений у
порядку, встановленому постановою КМУ.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у разі внесення
застави,обов'язки, передбачені ч. 5 ст. 194
КПК України:

1. Прибувати до визначеної службової
особи на визначений нею час.

2. Повідомляти слідчого, прокурора чи
суд про зміну свого місця проживання;

3. Не відлучатися і зазначеного пункту,
в якому він проживає, а саме АДРЕСА_1,
без дозволу слідчого, прокурора, або
суду;

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до апеляційного суду
Житомирської області протягом п'яти
днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя
В.В. Янчук