Справа № 521/53/15-к
Пр-ня по справі № 1-кп/521/5/15
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілої - ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Одеса, не одруженого; не працюючого; що мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: останній раз вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2013 року за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді штрафу 1700 гривень (сплачено 15 квітня 2014 року)
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 та ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 та 185 ч.3, ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, 29.11.2014 року приблизно о 16 годин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 скориставшись тим, що його дії ніким не будуть помічені проник до кімнати де мешкала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звідки викрав майно останньої, а саме кухонний комбайн «Самсунг», вартістю 1 200 гривень; електрочайник «Бош», вартістю 600 гривень та електроміксер, вартістю 200 гривень, а всього на суму 2000 гривень, проте не довів злочин до кінця, так як був затриманий потерпілою.

Крім того, ОСОБА_8 , 06.12.2014 року, приблизно о 11години, вважаючи, що присутні особи не здатні усвідомити факт викрадення, користуючись заздалегідь заготовленим знаряддям металевим ломом, шляхом руйнування кладки, зробив отвір у гаражі, розташованому у дворі будинку АДРЕСА_3 , де підготував для викрадення майно ОСОБА_6 електроводонагрівач «Електролюкс», вартістю 2 300 гривень, 2 велосипеда, вартістю по 900 гривень та інвалідний візок, вартістю 1 800 гривень, а всього на суму 5 900 гривень, склавши вказані речі біля стіни з отвором, проте не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений очевидцями.

Також, ОСОБА_7 17.12.2014 року, приблизно о 13 годин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що його дії ніким не будуть помічені проник до кімнати, в якій проживає ОСОБА_6 , звідки таємно викрав ікону із зображенням Іісуса Христа вартістю 1500 гривень та дві ікони з зображенням Богородиці вартістю по 1 500 гривень, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 4 500 гривень, після чого залишив кімнату, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав частково, в частині здійснення крадіжки 17.12.2014 року, та пояснив, що 29.11.2014 року він дійсно забрав побутову техніку, яку подарували його матері, при цьому ніякого скла не розбивав. Проте вважає, що він мав право розпорядитися вказаним майно, так як це спільне майно його та матері. У матері дозвіл на реалізацію вказаного майна не спитав. Щодо його знаходження у гаражі пояснив, що він вважає, вказаний гараж своєю власністю та в зв`язку з тим, у нього не має ключів від нього, а його родичі позбавляють його можливості входу до вказаного приміщення він розбив стіну. Щодо мети перебування в гаражі ОСОБА_7 висунув дві версії: одного разу він пояснив, що зайшов до гаражу за своїми речами; іншого разу він пояснив, він розбив стіну для влаштування альтернативного входу.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що ОСОБА_7 її син, він ніде не працює, вживає наркотики та вимагає у неї гроші. Вони живуть у різних кімнатах та в зв`язку з тим, що останній продає речі вона поставила замок на двері своєї кімнати. Проте це не допомогло так як ОСОБА_7 відкривав замок та забирав її речі. Декілька разів вона зупиняла його на виході з квартири або з під`їзду зі своїми речами. 6 грудня їй зателефонували сусіди та повідомили, що він щось робить у гаражі, та вони з сином викликали міліцію. Коли ОСОБА_7 знаходився у гаражі він почав кричати, щоб йому відчинили двері, він підготував нагрівач, велосипеди, коляску для того, щоб їх винести та продати. 17 грудня вона звернула увагу, що з її кімнати пропали взуття та ікони, але ікони потім повернули. ОСОБА_7 веде антисоціальний спосіб життя в зв`язку з чим вона часто переховувалася у сусідів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що ОСОБА_7 його брат. Він постійно викрадав речі матері з її кімнати, яка була закрита на два замки, вони ловили його з цими речами. Одного разу він та матір зустріли ОСОБА_8 біля під`їзду дома матері з речами останньої. Потім він все одно викрав ці речі. Іншого разу йому подзвонив сусід, та повідомив, що стіна в гаражі розібрана. Коли він приїхав, ОСОБА_7 був в гаражі, куди він потрапив через проломлену стіну. Коли приїхала міліція, вони знайшли предмет, яким він зруйнував кладку. Але в гаражі були ще об`ємні речі, які він не зміг винести - велосипеди, інвалідна коляска. ОСОБА_7 своєї поведінкою тероризує матір.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що ОСОБА_7 її брат, ніде не працював та вимагав в матері гроші. Якщо вона не давала їх, то він забирав їх силою, змушував позичати гроші у сусідів. ОСОБА_7 виносив з дому все - особисті речі, халати та посуд. 29 листопада мама попросила приїхати до себе. Коли вони підійшли до під`їзду, то застали ОСОБА_7 , коли він намагався винести речі. Вони забрали ці речі та занесли їх у кімнату матері, при цьому в кімнаті матері було вибито скло, але наступного дня ОСОБА_7 , все одно все виніс. Іншого разу їй зателефонував її чоловік та повідомив, що ОСОБА_7 знаходиться в гаражі. ОСОБА_7 знаходився на утриманні матері, вона його годувала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що ОСОБА_7 брат її дружини. ОСОБА_7 веде антисоціальний спосіб життя. ОСОБА_6 переїхала до них, бо її життю погрожувала небезпека. 29 вересня вони приїхали додому матері дружини та на подвір`ї вони побачили як ОСОБА_7 виносить особисті речі матері. Вони їх забрали та занесли додому, але наступного дня він все одно їх вкрав. Іншого разу ОСОБА_7 заліз через дірку в гараж. В той час приїхав ОСОБА_12 . ОСОБА_7 не зміг витягнути через дірку речі та намагався збільшити пролом в стіні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що ОСОБА_7 завжди вимагав гроші в своєї матері. З кожним разом сума, яку він вимагав збільшувалася, він міг турбувати її у будь-який час, навіть у третій годині ночі. Взуття, речі, посуд вона зберігала в неї, тому що ОСОБА_7 їх виносив. Одного дня, десь о 16 годині 30 хвилин вона побачила в під`їзді як ОСОБА_7 вимагає гроші в матері. Матір його годувала, одягала, але він все одно виганяв її з дому, що б вона принесла гроші.

Окрім допиту обвинуваченого, потерпілої та свідків, суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, а саме досліджував документи, які долучені до матеріалів кримінального провадження, в тому числі:

- протокол огляду місця події від 06.12.2014 року та від 12.12.2014 року, згідно яким було оглянуто місце події, а саме гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_4 та під час огляду встановлено наявність пролому в стіні гаража, а також місце знаходження велосипеду та бойлеру в гаражі впродовж стіни з проломом;

- протокол огляду місця події від 12.12.2014 року згідно якого було оглянуто місце події, а саме квартира АДРЕСА_5 та встановлено, що в квартирі в наявності кімната ОСОБА_14 , двері якої обладнано врізним і навісним замками;

- протокол огляду предмету від 12.12.2014 року та розписка, згідно яких були оглянуті предмети, а саме: електроводонагрівач, велосипед жовтого кольору, велосипед червоного кольору, візок інвалідний та передані потерпілій на зберігання;

- протокол огляду предмету від 18.12.2014 року, протоколи проявлення речей для впізнання за фотознімками та розписка, згідно яких були оглянуті три ікони, які були впізнані потерпілою та передані потерпілій на зберігання;

- копію ухвали слідчого судді, яка свідчить що ОСОБА_7 був затриманий 18.12.2014 року;

- матеріал, що характеризує ОСОБА_7 , який свідчить, що останній раніше судимий - 13.11.2001 року Вироком Іллічівського районного суду м. Одеси за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 03.06.2003 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 06.12.2006 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 10.02.2009 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 23.04.2013 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до штрафу 1700 гривень (сплачено 15 квітня 2014 року); на обліку в КУ ООМЦПЗ не перебуває, є хворим на ВІЛ-інфекцію IV клінічна стадія, має III групу інвалідності, негативно характеризується за місцем мешкання.

На підставі викладеного суд вважає, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом провину ОСОБА_7 у скоєні інкримінованих йому злочинів.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, вчинений повторно; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у інше приміщення (гараж), вчинений повторно; за ч.3 ст. 185 КК України - таємне викраденні чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд не встановлює обставин, які пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає обставинами, які обтяжують покарання рецидив злочину, скоєння злочину щодо особи похилого віку.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчинених злочинів; особу винного, а саме те що він є раніше судимим; його вік та соціальне положення; характер, мотиви та обставини вчинених злочинів, його стан здоров`я, а також відсутність обставин що пом`якшують та наявність обставин, що обтяжують покарання та вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі без застосування дії ст. 69 та ст. 75 КК України.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження запобіжних заходів, суд виходить з того, що після визнання ОСОБА_7 винним не відпали ризики переховування від органів суду та вчинення іншого злочину.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 та ч.3 ст. 185; ч.2 ст. 15 та ч.3 ст. 185; ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі

- за ч.3 ст. 185 КК України чотири роки та шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим чотири роки шість місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту затримання, тобто з 18.12.2014 року.

Запобіжний заход у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до набрання чинності вироку суду.

Речові докази вважати повернутими.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1