Єдиний унікальний номер 219/2027/15-к
Номер провадження 11-кп/775/2/2015

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

з участю

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження, зареєстроване 07.03.2015 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 50000849 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 7 травня 2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівська Донецької області, українця, громадянина України, сімейний стан не одружений, не працюючого , раніше судимого : - 08 лютого 1996 року Артемівським міським судом Донецької області за ст..ст. 42, 140 ч.2, 141 ч. 2, 206 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, -24 вересня 1996 року Артемівським міським судом Донецької області за ст..ст. 42,140 ч.2, КК України до 06 років позбавлення волі, -12 лютого 2004 року Артемівським міським судом Донецької області за ст..ст. 70, 185 ч.3, 186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; -16 березня 2010 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ст..ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України до 6 місяців арешту; -26 жовтня 2010 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ст..ст. 129 ч.1, 162 ч.1, 296 ч.1, 296 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з приєднанням не відбутого терміну згідно вироку від 16 березня 2010 року,звільненого 26 вересня 2014 року по відбуттю строку покарання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі., за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_7 маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість по ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.2 КК України, 04 березня 2015 року у період часу з 8 години 10 хвилин до 8 години 20 хвилин, знаходячись у залі очікування залізничного вокзалу ст. Артемівськ-2 ДП «Донецька залізниця», розташованого за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Космонавтів буд. 4, піднявся по внутрішнім службовим сходам ст. Артемівськ-2 ДП «Донецька залізниця» на другий поверх залізничного вокзалу та побачив зліва від сходів відчинені двері кабінету завідуючої білетними касами ст. Артемівськ-2 ДП «Донецька залізницям» приміщення адміністрації вокзалу, в середині якого на полці під столом побачив жіночу сумку чорного кольору. В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення зазначеного вище майна, яке належало завідуючої білетними касами ст. Артемівськ-2 ДП «Донецька залізниця» ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до іншого приміщення, ОСОБА_7 переслідуючи корисливу мету незаконного збагачення, діючи умисно, повторно, впевнившись у відсутності працівників залізничного транспорту та сторонніх осіб, достовірно переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадання чужого майна проник через відкриті вхідні двері до кабінету завідуючої білетними касами ст. Артемівськ-2 ДП «Донецька залізниця» та таємно викрав жіночу сумку чорного кольору в якій знаходився гаманець червоного кольору прямокутної форми з грошима у сумі 600 грн. (купюрами по 50 грн. у кількості 12 шт.),а також металеві ключі з брелком зі знаком «РАК», пластикові картки «Експрес Банка» у кількості 2 шт., пластикова картка «Ощад Банка» у кількості 1 шт., пластикові картки «Приват Банка» у кількості 3 шт., посвідчення працівника залізничного транспорту на ім`я ОСОБА_8 , рукавиці чорного кольору, косметичка круглої форми із синтетичного матеріалу які матеріальної цінності для потерпілої не складали, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

07 березня 2015 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 прийшов до приміщення магазину «Фенікс», розташованого за адресою: вул. Чайковського м. Артемівськ Донецької області, з метою придбання продуктів харчування, де знаходячись в приміщенні вказаного магазину, діючи умисно та повторно, керуючись раптово виниклим корисливим мотивом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна і обернення його у свою власність, скориставшись тією обставиною, що присутні в торгівельному залі покупці та обслуговуючий персонал не спостерігає за його злочинними діями, з підвіконня вікна магазину таємно викрав жіночу сумку із шкірозамінника, вартістю 260 гривень, яка належить потерпілій ОСОБА_9 , в якій знаходились її майно, а саме: гаманець із шкірозамінника вартістю 105 гривень, мобільний телефон Samsung Duos GT S 5222 вартістю 900 гривень, із sim - картою мобільного оператора «UМС» вартістю 7 гривень 50 копійок, та sim - картою мобільного оператора « Life», вартістю 7 гривень 50 копійок, грошові кошти в сумі 700 гривень, паспорт громадянина Україна та медична книжка імя ОСОБА_9 , пластикова банківська картка банку «Приват Банк», пластикова банківська картка «Ощадбанк», які матеріальної цінності для потерпілої не мали,а всього на загальну суму 1980 гривень, після чого з місця скоєння злочину з викраденим зник та розпорядився ним на свій розсуд.

Він же, 07 квітня 2015 року у період часу з 18 години 30 хвилин до 18 години 50 хвилин, знаходячись у залі очікування залізничного вокзалу ст. Артемівськ-2 ДП «Донецька залізниця», розташованого за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Космонавтів буд. 4, де на лавочці побачив шкіряну жіночу сумку чорного кольору з коричневими вставками. В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, розміщеному у вище зазначеній сумці, яке належало громадянці ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_7 переслідуючи корисливу мету незаконного збагачення, діючи умисно, повторно, впевнившись у відсутності працівників залізничного транспорту та сторонніх осіб, достовірно переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, витягнув з внутрішньої кишені вищевказаної сумки та таємно викрав: гаманець коричневого кольору, в якому знаходились гроші в сумі 2350 грн.( номіналом 3 шт. по 500грн., 5 шт. по 50 грн., З шт. по 200грн.) та пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 видане 24.01.1991 року на ім`я ОСОБА_10 , після чого з місця скоєння злочину розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати, пом`якшити призначене судом першої інстанції покарання, посилаючись на той факт, що під час розгляду провадження у суді порушено його право на захист, яке виразилося в тому, що він під час судового розгляду неодноразово заявляв про призначення йому захисника, а також заявляв відвід прокурору, однак судом його клопотання не були прийняті до уваги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, встановив фактичні обставини кримінального провадження, прийшов до правильного висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 та правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України. Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав себе винним та згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом встановлено що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють жодних обставин справи, а також судом першої інстанції встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, а тому недоцільно дослідження доказів щодо обставин провадження, які ніким не оспорюють ся.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення права обвинуваченого на захист є необґрунтованими, з наступих підстав.

Під час досудового розслідування (т.1 а.с.98) Сидоренко відмовився від участі захисника.

На підготовчому засіданні підсудний клопотання про залучення захисника не заявляв.

Відповідно до журналу судового засідання(а.с. 25 т. 6 ) обвинуваченому було вручено пам`ятки про його права та обов`язки.

Як вбачається з журналу судового засідання та технічного засобу фіксування, під час розгляду провадження обвинуваченим ОСОБА_11 не заявлялися клопотання про призначення йому захисника, відводів прокурору також не було заявлено.

Доводи апеляції обвинуваченого з приводу неврахування судом першої інстанції вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання необґрунтовані.

При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_11 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65-68 КК України призначив покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, і відповідно до положень Загальної частини КК України взяв до уваги конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, характер і ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за скоєння корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, скоїв протягом місяця три крадіжки чужого майна через 6 місяців після звільнення з місць позбавлення волі. Суд першої інстанції при призначенні покарання обґрунтовано визнав як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття як на досудовому слідстві так і під час судового розгляду кримінального провадження, а також обґрунтовано визнав обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину. Призначене ОСОБА_7 покарання на думку колегії суддів відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, і попередження нових злочинів, вирок суду вважає законним і обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і пом`якшення покарання не вбачає. З урахування викладених обставин на переконання колегії суддів місцевим судом правильно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, -

У Х В А Л И ЛА:

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 7 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду Донецької області може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: