справа № 1-760/713/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2015 р. Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі- ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, Обухівського району селища Козин, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_6 , приблизно о 13.40 год., керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-2102», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині проспекту Повітрофлотського в місті Києві зі сторони вулиці Сурікова в напрямку вулиці Фучика в другій смузі руху, де дорога має три смуги руху в попутному напрямку та три смуги руху в зустрічному напрямку, позначеними дорожньою розміткою 1.3, 1.5 Правил дорожнього руху України.
Рухаючись у вказаному напрямку, він наближався до не регульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1. та дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» ПДР України, розташованого навпроти будинку № 21/2, по проспекті Повітрофлотському в місті Києві.
В цей час, по вказаному пішохідному переході, рухалась пішохід ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину проспекту Повітрофлотського зліва направо відносно руху керованого ОСОБА_6 автомобіля.
В цей час, перед вказаним пішохідним переходом в третій (лівій) смузі руху зупинився невстановлений досудовим слідством легковий автомобіль, який надав дорогу пішоходу ОСОБА_5 , яка рухалась по нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно руху автомобіля «ВАЗ-2102» державний номерний знак НОМЕР_1 . Використовуваний нею нерегульований пішохідний перехід - це ділянка проїзної частини, призначена для забезпечення безпечного руху пішоходів через дорогу. На цих ділянках пішоходи мають перевагу перед автотранспортом і не повинні враховувати вищевказані негативні фактори, а також можливість порушення Правил дорожнього руху України водіями транспортних засобів та іншими учасниками руху.
Під час руху ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», та 18.4 Правил дорожнього руху України:
· п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю абоздоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
· п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
· підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою,відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобам у дорозі;
· п. 18.4: якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшуєшвидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів,що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потребизупинитися і можуть продовжити (від-новити) рух лише переконавшись, що напішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкодачи небезпека.
Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_6 виразились в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2102» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вказаній проїзній частині, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_5 , не урахував дорожню обстановку, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньої розмітки 1.14.2, які інформували його про наявність цього переходу та автомобіля, що зупинився в третій смузі руху перед пішохідним переходом, який інформував його про небезпеку на пішохідному переході, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_5 , яка перебувала на пішохідному переході, в наслідок чого вчинив наїзд на неї.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 спричиненні тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 909/Е від 13.05.2015, мають вигляд: закритої травми грудної клітки у вигляді уламкового перелому акромінального кінця діалізу правої ключиці зі зміщенням уламків, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Згідно висновку авто-технічної експертизи № 229/ат від 14.05.2015 в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «ВАЗ-2102» державний номерний знак НОМЕР_1 . ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогами пункту 18.4 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля «ВАЗ-2102» державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.4 Правил дорожнього руху України. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «ВАЗ-2102» державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди, шляхом виконання вимог пункту 18.4 Правил дорожнього руху України. Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідності дій водія автомобіля «ВАЗ-2102» державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вимогам пункту 18.4 Правил дорожнього руху України.
Порушення вимог п.п. 18.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про примирення з обвинуваченим, який відшкодував їй матеріальні збитки і вона не має до нього претензій матеріального характеру та просила закрити зазначене кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України. Заяву потерпілої підтримали обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник, які звернулись з аналогічною заявою та з клопотанням про закриття кримінального провадження.
Враховуючи зазначені обставини, прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження.
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст.. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно ст. 12 КК України, злочин передбачений ч.1 ст.286 КК України віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Потерпіла, захисник та обвинувачений звернулись до суду з заявами, про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , оскільки він відшкодував потерпілій шкоду в межах її вимог і вона не має до нього претензій матеріального характеру та вони примирилися.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Таким чином, суд вважає, що потерпіла правомірно відмовилась від обвинувачення, сторони примирились та провадження підлягає закриттю.
Керуючись ст. 46 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, 286, 288 КПК України, суд
Заяву потерпілої ОСОБА_5 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням його за ч.1 ст. 286 КК України та кримінальне провадження - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 7 днів.
Суддя :