233 Справа № 233/371/15-к

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

представника Костянтинівського

МРВ КВІ УДПтС України в

Донецькій області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Костянтинівського МРВ КВІ УДПтС України в Донецькій області про направлення до місця відбуття покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, відносно засудженого:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Артемівськ Донецької області, українця, громадянина України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 05.03.2015 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років обмеження волі, -

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2015 року заступник начальника Костянтинівського МРВ КВІ УДПтС України в Донецькій області звернувся до суду з поданням про направлення засудженого ОСОБА_5 до місця відбуття покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, в якому зазначив, що 07 квітня 2015 року з Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області до Костянтинівського МРВ КВІ на виконання надійшов вирок стосовно засудженого ОСОБА_5 . В той же день ОСОБА_5 був взятий на облік у Костянтинівському МРВ КВІ,заведено особову справа № 01-2015 від 07 квітня 2015 року та ОСОБА_5 направлено виклик для постановлення на обік до кримінально виконавчої інспекції, за яким ОСОБА_5 своєчасно не *явився.

16 квітня 2015 року від засудженого ОСОБА_5 було відібрано підписку, заповнена ним власноручно анкета та пояснення, було надано припис про виїзд до місця відбування покарання до Маріупольського виправного центру № 138, до якого ОСОБА_5 мав прибути не пізніш ніж 18 квітня 2015 року. ОСОБА_5 власноручно було написано розписку про одержання припису, розпорядження, вироку та довідки.

17 квітня 2015 року до Маріупольського виправного центу № 138 УДПтС України в Донецькій області було надіслано повідомлення про прибуття 18 квітня 2015 року засудженого ОСОБА_5 для відбуття покарання, але відповідь з підтвердженням прибуття ОСОБА_5 до місця відбування покарання отримана не була, у зв*язку з чим 15 травня 2015 року до Маріупольського виправного центру № 138 УДПтС України в Донецькій області було надіслане повторне повідомлення про прибуття 18 квітня 2015 року засудженого ОСОБА_5 для відбуття покарання з проханням повідомити Костянтинівський МРВ КВІ, про прибуття засудженого. Відповіді отримано не було.

05 червня 2015 року була перевірена адреса місця мешкання ОСОБА_5 у АДРЕСА_1 , де була опитана його мати ОСОБА_6 , зі слів якої її син ОСОБА_5 до Маріупольського виправного центру № 138 УДПтС України в Донецькій області не поїхав, гроші, які вона давала йому на дорогу у розмірі 280 грн. ним було використано на свої нужди, поважної причини неприбуття до виправного центу у ОСОБА_5 немає. На момент відвідування адреси мешкання ОСОБА_5 , останнього дома не було, у зв*язку з чим виклик до Костянтинівського МРВ КВІ було надано ОСОБА_6 для передачі ОСОБА_5

09 червня 2015 року у зв*язку з неявкою за викликом до Костянтинівського МРВ КВІ ОСОБА_5 до Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області було направлено подання про затримання засудженого ОСОБА_5 та доставки його до Костянтинівського МРВ КВІ, однак за цим поданням засудженого ОСОБА_5 затримано не було.

08 липня 2015 року була вдруге перевірена адреса місця мешкання ОСОБА_5 у АДРЕСА_1 , де останній був опитаний за фактом невиїзду до Маріупольського виправного центу № 138 УДПтС України в Донецькій області для відбуття покарання. ОСОБА_5 власноручно в поясненні зазначив, що гроші, які йому надала мати були потрачені на його власні нужди, власних коштів в нього немає, поважної причини неявки до Маріупольського виправного центру № 148 УДПтС України в Донецькій області для відбуття покарання не має.

Представник Костянтинівського МРВ КВІ УДПтС України в Донецькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подання, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Прокурор підтримав заявлене подання та просив суд направити ОСОБА_5 для відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи відносно ОСОБА_5 , суд встановив наступне.

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2015 року ОСОБА_5 був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і йому призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.

До теперішнього часу засуджений ОСОБА_5 до місця відбування покарання, а саме: Маріупольського виправного центру № 138 не прибув.

Як вбачається з пояснення ОСОБА_5 , наявного в матеріалах справи, йому відомо про необхідність виїхати до Маріупольського виправного центру № 148 УДПтС України в Донецькій області для відбуття покарання у вигляді обмеження волі, однак він не має такої можливості через відсутність коштів на дорогу.

Відповідно до статті 61 Кримінального кодексу України та статті 56 Кримінально-виконавчого кодексу України особи, засуджені до покарання у виді обмеження волі, відбувають покарання у виправних центрах, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до їх постійного місця проживання до засудження.

Спільним наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України N 270/1560 від 19 грудня 2003 року затверджено Інструкцію про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, яка визначає порядок виконання покарань у вигляді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських і виправних робіт та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, організації роботи підрозділів кримінально-виконавчої інспекції щодо направлення осіб, засуджених до покарання у вигляді обмеження волі, до кримінально-виконавчих установ відкритого типу (виправних центрів).
Відповідно до п. 1.2 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, направлення до місця відбування покарання осіб, засуджених до обмеження волі, які на час винесення вироку не перебували під вартою, покладається на підрозділи інспекції за
місцем проживання засуджених осіб. Засуджені особи прямують до місця відбування покарання самостійно за рахунок держави.
Пунктом 1.3 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань передбачено, що підставою для направлення засудженої особи до місця відбування покарання у виді обмеження волі є копія вироку (постанови, ухвали) суду, що набрав законної сили (завірені підписом судді та печаткою суду).
Згідно з п.п. 2.7., 2.8 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, особа, засуджена до обмеження волі, прямує до виправного центру за рахунок коштів, наданих Державним департаментом України з питань виконання покарань, а в разі слідування до місця відбування покарання за власний рахунок після прибуття до місця відбування покарання адміністрацією виправного центру протягом трьох робочих днів їй компенсуються витрачені кошти на проїзд у загальних вагонах залізничного транспорту, автобусах (крім автолюксу), а у разі слідування водним транспортом - у каютах третього класу згідно з представленими проїзними квитками. У разі відсутності в особи, засудженої до обмеження волі, коштів на проїзд до місця відбування покарання бухгалтерія територіального органу управління Державного департаменту України з питань виконання покарань за рапортом працівника інспекції видає необхідні кошти, про що в приписі засудженої особи робиться запис про забезпечення проїзними квитками. До звіту про використання коштів, який подається до бухгалтерії, додається копія проїзного квитка.
З огляду на вищевикладене, суд вважає подання заступника начальника Костянтинівського МРВ КВІ УДПтС України в Донецькій області про направлення ОСОБА_5 до місця відбування покарання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 56, 57 КВК України, ст.ст.372, 537, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання заступника начальника Костянтинівського МРВ КВІ УДПтС України в Донецькій області від 08 липня 2015 року про вирішення питання про направлення до місця відбуття покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі відносно ОСОБА_5 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя