Справа № 11-170/11 Головуючий у І інстанції Меженнікова
Категорія - ст. 185 ч.3 КК Доповідач Антипець В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів: Миронцова В. М. Салая Г. А.

з участю прокурора Євхименка В. В.

засудженого ОСОБА_2

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючий, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає в садовому товаристві „Астра будинок № 238 поблизу села Старий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, одружений, який має сина ОСОБА_4 03.01. ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше судимий:

31.07.2009 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. ст. 185 ч.3, 75 КК України на три роки позбавлення з іспитовим строком на один рік.

Засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднане не відбуте покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.07.2009 року і за сукупністю вироків остаточно призначено три роки шість місяців позбавлення волі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженець і житель ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянин України, неодружений, ІНФОРМАЦІЯ_8, непрацюючий, раніше судимий:

1) 21.07.2003 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. ст. 263 ч 1, 75, 76 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

2) 02.02.2004 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. ст. 185 ч.3, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

12.10. 2006 року постановою Шосткінського міського суду Сумської області був звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 2 місяці 15 днів;

3) 27. 03.2008 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч.2, 70, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі;

4) 27.10 2008 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. ст. 185 ч.3, 309 ч.1, 311 ч. 1, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

24.06.2009 року Харківським районним судом Харківської області був звільнений від відбуття покарання за станом здоровя та встановлено адміністративний нагляд на 12 місяців.

Засуджений: за ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК на два роки позбавлення волі;

За ч. 3 ст. 185 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів остаточно призначено три роки шість місяців позбавлення волі.

Стягнуто із засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь потерпілого ОСОБА_5 2 700 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 1000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто із засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по 673 грн. 56 коп., з кожного.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 81 КПК України.

Як встановив суд, 8 листопада 2009 року, близько 2 години ночі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, будучи судимими за корисливий злочин, повторно, за попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна, прибули в с. Піски Чернігівського району, де поблизу будинку №33-А по вул. Новій, через незамкнені двері проникли у гараж, звідки викрали мопед марки „Дельта вартістю 2884 грн. 52 коп., що належав потерпілому ОСОБА_5.

24 травня 2010 року близько 6 години ранку, на подвірї будинку № 35 по вул. Молодшого м. Чернігова, ОСОБА_3 повторно, з автомобіля НОМЕР_1, намагався викрасти домкрат гідравлічний, вартістю 173 грн. 25 коп., що належав потерпілому ОСОБА_6, проте не зміг довести свій злочинний намір до кінця, будучи поміченим потерпілим, домкрат залишив біля машини.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просив переглянути вирок суду, вказуючи на допущені помилки. В доповненні до апеляції просить вирок суду скасувати, а справу повернути на додаткове розслідування для встановлення істини по справі. Зізнання він надав під тиском з боку працівників міліції, очні ставки по справі проведені з порушенням закону. ОСОБА_3 до крадіжки мопеда не має відношення.

В апеляції засуджений ОСОБА_3 просить застосувати до нього ст. 69 КК України, вказуючи, що крадіжки мопеда за домовленістю з ОСОБА_2 він не вчиняв. Засуджений ОСОБА_2 його обмовив, а суд зважаючи на попередні судимості, без доказів, засудив за крадіжку.

Він дійсно збирався викрасти домкрат, в силу тяжкого матеріального та морального становища, в чому визнає себе винним і просить обрати покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті. На його думку, розмір моральної шкоди, стягнутий на користь власника домкрата ОСОБА_6, є несправедливим, також він не погоджується з розміром судових витрат, повязаних з проведенням судових експертиз.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_2, який підтримав доповнення до апеляції та заявив, що мопед забрав від підїзду будинку, а не з гаража, що з ними була третя особа, мопед з подвіря дачі тещі ОСОБА_3 викрали, думку прокурора, який не погоджувався з доводами апеляцій та вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а апеляцію засудженого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи ініціатором здійснення крадіжки чужого майна був засуджений ОСОБА_3, який запропонував ОСОБА_2 поїхати в село Піски Чернігівського району на власному мопеді. В селі Піски вони зупинилися біля двоповерхового будинку, де поникли в гараж та викрали мопед марки „Дельта, який належав потерпілому ОСОБА_5.

Версія засудженого ОСОБА_3 про відсутність в нього наміру на заволодіння чужим мопедом, про необізнаність з намірами засудженого ОСОБА_2, прямо суперечить фактичним обставинам справи і не заслуговує на увагу.

Як ОСОБА_2, так і ОСОБА_3 в своїх поясненнях зазначали, що відразу приїхали в певне місце, а саме до багатоквартирного двоповерхового будинку, який не характерний для сільської місцевості. Мешканці таких будинків, не маючи окремого подвіря, не утримують домашню птицю.

Данні протоколу огляду місця події вказують на те, що по обстановці, звідки був викрадений мопед, було зрозумілим, що засуджені були обізнаними про місце збереження майна. На подвірї будинку розташовано декілька гаражів різних господарів, проте проникнення мало місце тільки в гараж ОСОБА_5, і викрадено тільки мопед. Інше майно засуджених не зацікавило.

Місце, обране для крадіжки гараж при багатоквартирному двоповерховому будинку, час 2 година ночі, заволодіння мопедом, а не домашньою птицею, спільна участь в переховуванні мопеда, свідчать про попередні наміри у засуджених на крадіжку мопеда, а не іншого майна.

Викрадений мопед засуджені котили від гаражу 200 метрів, після чого поїхали та сховали його на дачі у тещі засудженого ОСОБА_3 в с. Жавинка Чернігівського району Чернігівської області.

Вартість викраденого мопеда складає 2884, 52 грн., що підтверджується висновком експерта № 1154 від 17. 06. 2010 року.

Заява засудженого ОСОБА_2, що він сам забрав мопед від підїзду будинку за борги потерпілого і потерпілий ОСОБА_3 немає до цього ніякого відношення, є невірогідною і не заслуговує на увагу.

Потерпілий ОСОБА_5 заявив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 раніше не знав, ніяких боргових зобовязань ні перед ким не має, мопед „Дельту в нього викрали з сараю, двері якого він забув замкнути.

Отже, посилання засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на необєктивне дослідження обставин події злочину та умисне формування проти них доказової бази обвинувачення, безпідставні. Навпаки, всі докази мають процесуальні джерела і досліджувалися судом відповідно до вимог закону.

Щодо обвинувачення в замаху на крадіжку домкрата гідравлічного вартістю 173 грн. 25 коп., то потерпілий ОСОБА_6 бачив як ОСОБА_3 виходив з фургону автомобіля, залишеного на подвірї, і тримав гідравлічний домкрат червоного кольору. На окрик потерпілого домкрат сховав біля автомобіля та став заперечувати причетність до крадіжки, пояснюючи, що в пакеті несе своє майно. Потерпілий наздогнав ОСОБА_3 на вулиці та викликав працівників міліції.

Замах на вчинення крадіжки домкрату ніяким чином не повязаний із збігом тяжких особистих чи сімейних обставин засудженого.

Суд першої інстанції належно оцінив усі розглянуті докази та обґрунтовано визнав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 винними в крадіжці мопеда, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, з проникненням в приміщення, а ОСОБА_3 ще й в замаху на крадіжку домкрату, вчинену повторно.

Обираючи покарання засудженим, суд в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчинених злочинів, минулі судимості винних, їх негативні соціальні звязки, відсутність зізнання та каяття, залежність ОСОБА_3 від наркоманії, його тяжкий стан здоровя, вчинення злочину ОСОБА_2 під час іспитового строку за попереднім вироком, і обґрунтовано обрав покарання за сукупністю злочинів та вироків в межах, наближених до мінімальної санкції статті, передбаченої ч.3 ст. 185 КК України.

Прохання засудженого ОСОБА_3 застосувати ст. 69 КК України та знизити строк покарання, не може бути задоволене, як таке, що прямо суперечить положенням норми закону, на яку він посилається.

Призначення більш мякого покарання, ніж передбачено законом, допускається лише тоді, коли наявні дві групи чинників, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані, що характеризують особу винного та впливають на рівень її небезпечності. Якщо є данні, що позитивно характеризують винного, а обставини, які помякшують покарання, у справі відсутні, застосовувати ст. 69 КК України суд не має права.

Засуджений ОСОБА_3 частково визнав свою провину, намагається свою вину в крадіжці мопеда перекласти на засудженого ОСОБА_2, не шкодує з приводу своїх дій, один із злочинів, за який він засуджений, відноситься до категорії тяжких, а тому колегія суддів не знаходить законних підстав для помякшення йому покарання.

Разом з тим, при вирішенні питання про стягнення моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_6, суд не додержався засад справедливості та розумності. Домкрат фактично не вибув із власності ОСОБА_6, вартість домкрата складає лише 173 грн. 25 коп., а тому стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 грн. не відповідає глибині моральних страждань понесених потерпілим. На думку колегії суддів суму моральної шкоди необхідно зменшити до 200 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцією засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2010 року щодо ОСОБА_3 в частині стягнення моральної шкоди змінити.

Зменшити суму моральної шкоди та стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 200 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В решті цей же вирок щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_8