Справа №705/924/15-к
1-кп/705/194/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.02.2015 Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 24.01.2015 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слов`янка, Комсомольського району Кустанайської області, Казахстан, громадянина України, неодруженого, дітей на утриманні не має, освіта середня, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 23.06.2009 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 297, ст. 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком 2 роки; 2) 12.07.2011 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 20.02.2014 року від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 24 дні, судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 13 січня 2015 року, приблизно о 21 годині, в с. Ладижинка Уманського району Черкаської області, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в кімнаті домоволодіння по АДРЕСА_2 , вказаного населеного пункту, яке належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_5 , 1961 року народження, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно заволодів належними потерпілому ОСОБА_5 мобільним телефоном марки «Нокіа 105» ІМЕІ: НОМЕР_1 , та універсальним зарядним пристроєм до мобільного телефону, вартість яких становить 200 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

З урахуванням визнання обвинуваченим повністю вини у вчиненні наведеного вище суспільно небезпечного діяння, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються часу, місця, способу, наслідків вчинення кримінального правопорушення, перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, зазначених у обвинувальному акті, форми вини і мотивів кримінального правопорушення та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення визнав повністю, показав, що дійсно вчинив те діяння, в якому його обвинувачено; сказав, що щиро розкаюється у вчиненому та в майбутньому не буде вчиняти такого; вказав, що потерпілий до нього жодних претензій не має, і на цей час він вже став на шлях виправлення. Просив не позбавляти його волі, якщо це можливо.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час допиту в суді показав, що він ввечері 13 січня 2015 року зайшов зі своїм знайомим до будинку потерпілого ОСОБА_5 щоб пощедрувати. ОСОБА_5 пригостив їх горілкою. Коли виходив з будинку, то побачив на столі мобільний телефон «Нокіа» і зарядний пристрій до нього, та вирішив взяти їх собі. Вказані речі він непомітно поклав собі до кишені та вийшов з будинку. Через декілька днів одумався і вирішив повернути викрадені речі потерпілому, оскільки в нього був свій мобільний телефон, а викраденим він не користувався. Намагався повернути речі ОСОБА_5 ще до того, як працівники міліції з`ясували, хто здійснив крадіжку майна. Крадіжку вчинив, бо тоді був сп`янілий. Про свій вчинок шкодує.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення доведена.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості; особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, непрацюючий; та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю почину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведені вище обставини, а саме: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжує покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання, пов`язане з його ізоляцією від суспільства, у виді арешту.

До ОСОБА_3 20.02.2014 року було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.07.2011 року, у виді позбавлення волі на невідбутий строк 1 рік 24 дні. Тому остаточне покарання суд визначає відповідно до вимог ч. 4 ст. 81 КК України за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Обвинуваченому під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався. Прокурор клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу суду не подавав.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи № 61/17 від 27.01.2015 року, вартістю 147,42 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Цивільний позов потерпілий ОСОБА_5 не заявляв.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 81, ч. 1, 4 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.07.2011 року у виді дев`яти місяців позбавлення волі, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня фактичного приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи в сумі 147,42 гривень.

Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа 105» ІМЕІ: НОМЕР_1 , і універсальний зарядний пристрій до мобільного телефону, передані потерпілому, залишити за належністю ОСОБА_5 , 1961 р.н.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити потерпілому, що він має право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1