Справа № 11 - 2942007
р. Головуючий
у 1 інстанції - Луговець О. А.
188 ч. 1 КК України. Доповідач - Сердюк О.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
квітня 2007 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого
судді - Щербакова О.С.

суддів - Сердюка О.Г., Білоброва В.Д.

з участю
прокурора - Щербака О.В.

адвоката - ОСОБА_2

засудженого - ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Борзнянського районного суду
Чернігівської області від 13 лютого 2007 року,

Цим вироком:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець та мешканець с Забілівщина Борзнянського району Чернігівської області,
українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений,
непрацюючий, раніше судимий: 05.05.2005 року Борзнянським районним судом
Чернігівської області за ст. 185 ч. З КК України до 3 років позбавлення волі з
застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, -

-
засуджений за ст. 188 ч. 1 КК
України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком
ОСОБА_1 приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком частково - у
вигляді 2 років позбавлення волі, і остаточно до відбування йому покарання
призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ „Укртелеком" в
особі Бахмацького центру електрозв'язку № 1 - 400 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування
заподіяної злочином матеріальної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 29 серпня
2006 року в період з 18 до 19 години знаходячись на полі поблизу с. Забілівщина
Борзнянського району Чернігівської області, шляхом демонтажу таємно викрав з
НРП № 3 діючої кабельної лінії зв'язку Борзна -Головеньки регенератор марки
УРТ-2048, вартістю 1 150 грн. 83 коп., чим заподіяв ВАТ „Укртелеком" в
особі Бахмацького центру електрозв'язку № 1 матеріальну шкоду.

Не погоджуючись з вироком суду засуджений ОСОБА_1 подав апеляцію, в якій
просить вирок суду скасувати, а справу провадженням закрити на підставі ст. 6
п. 2 КГЖ України, за відсутністю в його діях складу злочину. В підтвердження
доводів апеляції засуджений посилається на незаконність постановленого вироку
суду та невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Зокрема
вважає, що в ході досудового слідства мала місце фальсифікація доказів, а саме
протоколу виявлення і вилучення речей та протоколу відтворення обстановки і обставин
події. Крім того, на думку засудженого покази свідка ОСОБА_2 є неправдивими,
оскільки вони мають розбіжності.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, які
підтримали апеляцію, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та
обгрунтованим, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого задоволенню не
підлягає, з слідуючих підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину за обставин
встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджений
зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені
судом і детально викладені у вироку суду.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв злочину, за який засуджений, є
безпідставними та спростовуються дослідженими судом доказами.

Зокрема, будучи неодноразово допитаним на початку досудового слідства як
обвинувачений (а.с. 43), при відтворенні обстановки та обставин події (а.с. 21)
ОСОБА_1 повністю визнавав свою вину і пояснював про обставини викрадення ним
регенератора з діючої лінії кабельного зв'язку. Крім цього, із пояснень ОСОБА_1
(а.с. 6) даних ним в ході дослідчої перевірки слідує, що він повідомляв такі
деталі скоєного злочину, а саме про

колір
регенератора, місце його розташування та кріплення, які не міг знати, якби не
був безпосереднім виконавцем вчиненого злочину.

Такі
покази засудженого ОСОБА_1 підтверджуються сукупністю інших доказів по справі.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив те,
що в жовтні 2006 року йому повідомив ОСОБА_1 про скоєну ним крадіжку
регенератора.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджував, що він як працівник
міліції проводів перевірку по факту викрадення регенератора з кабельної лінії
електрозв'язку. У вчиненні даного злочину підозрювали ОСОБА_1, який в період
скоєння злочину пас корів поблизу місця пригоди. В ході спілкування з ОСОБА_1,
останній добровільно зізнався у крадіжці регенератора.

Твердженню ОСОБА_1 про дачу ним визнавальних показань під впливом
психічного тиску з боку працівників міліції, внаслідок чого він обмовив себе у
вчиненні злочину, суд дав у вироку належну оцінку, правильно визнавши ці
твердження безпідставними.

Дії засудженого ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст.
188 ч.І КК України.

Підстав для скасування вироку із закриттям справи, як про це ставиться
питання в апеляції, колегія суддів не вбачає.

Покарання засудженому ОСОБА_1 обрано відповідно до вимог
закону з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, всіх даних про його особу та з
врахуванням не відбутого покарання за попереднім вироком.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 365, 366, 377 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Борзнянського
районного суду від 13 лютого 2007 року щодо ОСОБА_1- без змін.