Справа № 460/269/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, на утриманні троє малолітніх дітей, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , рядового, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, -
19 травня 2014 року, рядового ОСОБА_4 мобілізовано на підставі Указу ВО Президента України від 06 травня 2014 року №454/2014 «Про часткову мобілізацію» та цього ж дня наказом командира військової частини п/п НОМЕР_2 призначено на посаду кулеметника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону цієї військової частини, а 04.07.2014 останнього увільнено із займаної посади та наказом командира військової частини п/п НОМЕР_1 №50-ПМ призначено на посаду майстра-номера обслуги 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону цієї частини.
Відтак з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину польова пошта НОМЕР_1 з обласного збірного пункту він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби
14 жовтня 2014 року рядовий ОСОБА_4 самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та не переслідуючи мету назавжди ухилитись від військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання до 21.01.2015 незаконно перебував поза місцем її розташування, проводячи час на власний розсуд по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
21 січня 2015 року, рядовий ОСОБА_4 самостійно, добровільно прибув до військової прокуратури Львівського гарнізону та повідомив про скоєне ним кримінальне правопорушення, після чого в подальшому повернувся на територію військової частини - польова пошта НОМЕР_3 для проходження військової служби, про що доповів своєму командуванню, та приступив до виконання обов`язків військової служби.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно без дозволу командира, самовільно залишив територію військової частини в якій проходить військову службу за сімейними обставинами, оскільки дружина перебувала в стані вагітності.
В даний час в скоєному він щиро розкаюється, розуміє, що вчинив протиправні дії. Просить суворо його не карати, не позбавляти волі.
Оцінюючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч.4, п. п. 1, 3 ч.3 ст. 24 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу діючи умисно, будучи військовослужбовцем, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби, без дозволу командира 14.10.2014 самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та без поважних причин перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 по 21.01.2015, тобто понад один місяць і підлягає відповідальності за ч. 3 ст.407 КК України.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , як пом`якшуючі вину обставини, суд визнає те, що він сам з`явився із зізнанням, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в скоєному розкаявся.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не добуто.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, в той же час щиро розкаюється у вчиненому, сам з`явився із зізнанням, сприяв органам досудового розслідування у швидкому розкритті злочину, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні трьох малолітніх дітей.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд ,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з відбування покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Відповідно до ст.76 КК України, під час іспитового строку зобов`язати засудженого ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30
-3-
днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.
Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: