Справа №150/32/15-к
Провадження по справі №1-кп/150/8/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2015 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

з участю захисника адвоката Королюк

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000014 від 28.06.2013 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гонтівка Чернівецького району Вінницької області та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою освітою, неодруженої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше судимої:

07.10.2013 року Чернівецьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт

за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в період з квітня по травень 2013 року, діючи умисно, самовільно, всупереч встановленому законом порядку здійснила розбудову будинку домоволодіння АДРЕСА_2 та по праву власності належить ОСОБА_5 , внаслідок чого будинок став непридатним для використання за призначенням, чим заподіяла істотну шкоду інтересам останньої.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, суду показала, що самовільно здійснила розбудову будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_5 .

В скоєному розкаюється, обіцяє в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що ОСОБА_4 самовільно було здійснено розбудову належного ОСОБА_5 , будинку, розташованого по АДРЕСА_2 . Претензій ні морального, ні матеріального характеру до обвинуваченої не має. Просить карати ОСОБА_4 на розсуд суду.

Оскільки обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позицій немає, то суд відповідно до ст. 349 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом обвинуваченого, обов*язковість якого встановлено частиною 4 статті 349 КПК України.

Своїми діями обвинувачена ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.356 КК України самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної позитивно характеризується по місцю проживання, раніше притягалася до кримінальної відповідальності, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, відсутність у відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованих на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, передбачені ст.66 КК України обставини, що пом*якшують покарання та передбачені ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання, і з урахуванням особи винної, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді виправних робіт.

Обвинувачена має на утриманні двох неповнолітніх синів ОСОБА_6 , 1998 року та ОСОБА_7 , 1999 року, підтвердженням чого є довідка, видана виконкомом Гонтівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 17.12.2014 року, №562 та свідоцтва про народження дітей.

Враховуючи наведене, з огляду на те, що вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення у відповідності з ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, має на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» двох неповнолітніх дітей, тому згідно п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 року» на неї поширюється вказаний закон.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» виконання цього Закону покладається на суди. Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього. Обвинувачена ОСОБА_4 дала свою згоду про застосування до неї амністії.

Наведене свідчить про наявність підстав для застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 положень Закону України «Про амністію у 2014».

Таким чином, відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році», враховуючи згоду обвинуваченої про застосування відносно неї положень вищезазначеного Закону, суд вважає за необхідне, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. в) ст. 1 Закону, як такого, що засуджується за вчинення злочину невеликої тяжкості і має на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» двох неповнолітніх дітей.

Керуючись ст. 373, 374 КК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України та призначити їй покарання у вигляді виправних робіт строком на 1 /один/ рік.

На підставі ч. 2 ст. 86 КК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014», - звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в суді, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Суддя: ОСОБА_1