Справа № 442/6698/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/134/15 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого: - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000849 від 19.04.2014 року, за апеляційною скаргою прокурора Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 листопада 2014 року про обвинувачення за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,-

з участю прокурора : - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: - ОСОБА_7

його адвоката: - ОСОБА_9

в с т а н о в и л а:

цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від основного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку 2 роки та на підставі ст.76 КК України покладено на нього обов`язок: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнано винним за те, що 18 квітня 2014 року, він домовився із невстановленою слідством особою за грошову винагороду у розмірі 200 грн. здійснити для засуджених у місцях позбавлення волі перекидування згортка із наркотичними засобами через огорожу Дрогобицької виправної колонії № 40. Так, з корисливих мотивів, маючи умисел на збут наркотичних засобів для засуджених у Дрогобицьку виправну колонію № 40, яка знаходиться по вул. Трускавецькій, 77, в м.Дрогобичі Львівської області, перестрибнув через огорожу резервної військової частини Національної гвардії МВС України, що розташована по АДРЕСА_2 та прилягає до основної огорожі Дрогобицької виправної колонії № 40 УДПтС України у Львівській області. Однак, коли ОСОБА_7 прямував у напрямку ВК №40 приблизно о 21 год 00 хв його дії були виявлені працівниками СБНОН Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області спільно з працівниками оперативного відділу Дрогобицької ВК № 40 УДПтС України у Львівській області, побачивши яких ОСОБА_10 вийняв із кишені та викинув на землю полімерний згорток із прозорої клейкої стрічки із вмістом у ньому каменя, полімерного пакета із вмістом подрібненої речовини зеленого кольору рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 3/413 від 03.06.2014 року є канабісом вагою в перерахунку на висушену речовину 26,78 грам, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів та обіг яких заборонений, а також два фрагменти блістера із написом Subutex із вмістом 4 таблеток, що згідно зазначеного висновку експерта містить бупренорфін масою 0,0320 грам, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Окрім цього, 10 липня 2014 року ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення повторного збуту наркотичних засобів для засуджених у Дрогобицьку ВК № 40, придбав у невстановленої слідством особи наркотичні засоби Subutex у кількості семи таблеток та двох фрагментів таблеток із написом на них В8. Близько 16 год 00 хв біля будинку №3 по вул.Холмській в м.Дрогобичі, яка межує із основною стіною Дрогобицької виправної колонії № 40, автомобіль, яким рухався Гриньків у напрямку колонії, був зупинений працівниками УБНОН ГУ МВС України у Львівській області, спільно з працівниками оперативного відділу Дрогобицької ВК № 40 УДПтС України у Львівській області, які викликали слідчо-оперативну групу. При проведенні огляду місця події в присутності понятих у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено полімерний згорток із прозорої клейкої стрічки із вмістом у ньому каменя та семи таблеток овальної форми і двох фрагментів таблеток із написом на них В8, що згідно з висновком експерта № 3/851 від 12.08.2014 року містять бупренорфін загальною вагою 0,0624 грам, що відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій, просить вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 листопада 2014 року скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі винного, і ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, і визначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Обгрунтовуючи свої вимоги, апелянт покликається на те, що суд, визначивши за можливе призначити ОСОБА_7 із застосуванням ст.69 КК України більш м`яке покарання, ніж встановлене санкцією цієї статті, не зазначив, яким чином визнані судом пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину. Окрім цього, у вироку відсутні мотиви, на підставі яких суд дійшов висновку про можливість застосування ст.75 КК України та виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання з випробуванням.

На подану апеляційну скаргу адвокатом Гриньківа подано заперечення, в якому захисник покликається на те, що вимоги апеляційної скарги є безпідставними, рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, а тому просить вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 листопада 2014 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримання апеляційної скарги, обвинуваченого та його адвоката, які просять залишити вирок місцевого суду без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів, та є обґрунтованим, що не оспорюється в апеляційній скарзі.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, який позитивно характеризується, на даний момент знаходиться на реабілітації від наркотичної залежності, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.

Його щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочину, поганий стан здоров`я, виховання без батька обґрунтовано визнано місцевим судом обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому є правильний висновок суду про призначення йому основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст. 307 КК України, на підставі ст.69 КК України.

Між тим, доводи апеляційної скарги про необгрунтоване визнання місцевим судом обставин, які пом`якшують покарання, зокрема таких як: притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності вперше, його позитивну характеристику за місцем проживання, проходження реабілітації від наркотичної залежності в Центрі Здорової Молоді, на думку колегії суддів є слушними.

Поряд з тим, місцевий суд, хоч вказав у вироку, однак не в достатній мірі врахував ступеня тяжкості вчиненого злочину і прийшов до помилкового висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення від такого на підставі ст.75 КК України, а тому вирок суду в цій частині слід скасувати і постановити новий, частково задоволивши апеляцію прокурора.

Колегія суддів, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, наведені дані про особу винного та пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих, і приходить до переконання про необхідність визначення йому основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції згаданої частини статті, на підставі ст.69 КК України, у вигляді реального позбавлення волі, однак більш м`яке, ніж призначене місцевим судом.

На думку колегії, таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 листопада 2014 року відносно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання та постановити новий.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити домашній арешт.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з дня звернення вироку до виконання, тобто з часу взяття його під варту.

В решті вирок місцевого суду залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги упродовж трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4