КОПІЯ
Провадження № 11/792/225/13
Категорія ч.2 ст. 185 КК України Доповідач Курдзіль В. Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2013 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Курдзіля В.Й.,

суддів: Бондар В.В., Шершуна В.В.,

з участю прокурора Смакогуза І.А.,

захисника ОСОБА_1,

засудженої ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженої ОСОБА_2 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 24 січня 2013 року,-

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м.Жмеринка Вінницької області, зареєстровану в АДРЕСА_1, мешканку АДРЕСА_2, українку, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, неодружену, непрацюючу, на утриманні малолітня дитина, раніше судиму Хмельницьким міськрайонним судом: 10 грудня 2010 року за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнену від відбування покарання з установленням іспитового строку на 2 роки,-

засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки 1 міс. позбавлення волі, а на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно призначено 2 роки 2 міс. позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_2 залишено попередній підписку про невиїзд.

За вироком суду ОСОБА_2 близько 13 год. 29.06.2011 року перебуваючи в одній із кімнат будинку АДРЕСА_3, яку винаймав ОСОБА_3, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрала зі столу золотий ланцюжок з хрестиком, чим завдала ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 5000 грн..

В своїй апеляції захисник ОСОБА_1 просить вирок суду в частині призначення покарання змінити і звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 79 КК України.

Стверджує, що засудженій призначено занадто суворе покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та особі засудженої.

Також судом належним чином не враховано обставини, які помякшують її покарання, зокрема те, що ОСОБА_2 характеризується позитивно, повністю визнала свою вину, щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю злочину, на її утриманні перебуває дитина, 2012 року народження, злочин вчинила через збіг тяжких особистих і сімейних обставин. Кошти отримані від реалізації крадених виробів витратила на оренду житла та купівлю продуктів харчування.

В своїх запереченнях на апеляцію адвоката прокурор просить вирок суду залишити без змін, як законний, а апеляцію без задоволення - як необґрунтовану.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженої та її захисника в підтримку апеляції, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у таємному викраденні чужого майна при наведених у вироку обставинах ґрунтується на зібраних у справі доказах, не оспорюється в апеляції, як не оспорюється апелянтом і правильність кваліфікації дій засудженої.

Так, сама ОСОБА_2 в суді першої та апеляційної інстанцій винною себе визнала повністю і пояснила, що дійсно в кінці червня 2011 року в обідню пору вона знаходилась в кімнаті знайомого ОСОБА_3, і коли він з її подругою ОСОБА_4 вийшли з кімнати, вона взяла зі столу його золотий ланцюжок з хрестиком. Викрадені золоті вироби вона попросила здати в ломбард знайомого таксиста ОСОБА_5.

Фактичні обставини справи ніким не оспорюються і окрім іншого підтверджені даними протоколів: - усної заяви потерпілого ОСОБА_3 від 30.06.2011 року; огляду місця події від 30.06.2011 року та фотозображеннями до нього (а.с.6-9), згідно якого оглянуто будинок АДРЕСА_3; явки з повинною від 21.09.2012 року (а.с.28), згідно якого ОСОБА_2 зізналась у крадіжці з будинку АДРЕСА_3 золотого ланцюжка та золотого хрестика; очної ставки між потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 26.09.2012 року (а.с. 50) згідно якої останні підтвердили, що знайомі між собою і перестали спілкуватись після крадіжки; листом від 25.09.2012 року №753/12 (а.с.76), згідно якого 29.06.2011 року ОСОБА_5 в товариства «Ломбард ТзОВ «Центр кредит» і компанія» отримував фінансовий кредит та передавав в якості застави «Підвіску-крест» вартістю 1069,38 грн. та «Цеп», вагою 10,41 г; показаннями потерпілого ОСОБА_3, свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_5, іншими матеріалами справи.

Всім доказам суд дав належну оцінку і правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч.2 ст. 185 КК України.

Що ж стосується покарання, то колегія суддів прийшла до наступного.

Ч.1 ст. 79 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням, зокрема, жінок, які мають дітей віком до семи років.

Після скоєння злочинів ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина ОСОБА_6.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 практично жодної підтримки від близьких родичів не отримує, не була працевлаштована, в даний час перебуває у Козятинському соціальному центрі матері і дитини Вінницької області.

З наданої характеристики вбачається, що ОСОБА_2 засуджує своє злочинне минуле, з любовю відноситься до сина, піклується про нього, з умінням доглядає за ним.

В судовому засіданні апеляційної інстанції засуджена заявила, що жодних намірів відмовитися від дитини не має, оскільки це єдина рідна людина, яка у неї залишилася.

За таких обставин врахувавши, що ОСОБА_2 стала на шлях соціальної адаптації, колегія суддів вважає за можливе звільнити її від відбування покарання, з встановленням іспитового строку в межах передбачених законом для матері новонародженої дитини, згідно ст. 79 КК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України 1960 року, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляцію захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженої ОСОБА_2 задовільнити.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 24 січня 2013 року стосовно ОСОБА_2 змінити.

На підставі ст. 79 КК України ОСОБА_2 від відбування покарання призначеного цим вироком звільнити з випробуванням, з іспитовим строком до 5 лютого 2015 року.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне місце поживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; періодично зявлятися для реєстрації до територіальної КВІ.

В решті цей же вирок залишити без зміни.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.Й.Курдзіль