Справа № 1304/2383/12 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/26/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляційними скаргами прокурора прокуратури міста Львова, який брав участь у суді першої інстанції, ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м.Львова від 3 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

оскаржуваним вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст. 222 КК України до штрафу в розірі 51000 грн. з позбавленням права обіймати посади в господарських товариствах, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та адміністративно-розпорядчих функцій строком на 1 рік;

за ч.1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі 510 грн. з позбавленням права обіймати посади в господарських товариствах, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та адміністративно-розпорядчих функцій строком на 1 рік;

за ч.2 ст. 366 КК України у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в господарських товариствах, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та адміністративно-розпорядчих функцій строком на 2 роки та штрафу в розмірі 4250 грн.

На підставі ч.5 ст. 73, п.2, 3 ч.1 ст. 49 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначених за ч.2 ст. 222, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 366 КК України покарань кожного окремо у зв`язку із закінченням строків давності.

Вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 засуджено за скоєння злочинів при наступних обставинах.

23.02.2004 року ОСОБА_6 , працюючи на посаді директора ПП «Факт-Захід», будучи службовою особою суб`єкта господарської діяльності, маючи на меті одержання кредиту, достовірно знаючи, що договір №46 від 16.02.2004 року укладений між ПП «Факт-Захід» та військовою частиною НОМЕР_1 , згідно якого ПП «Факт-Захід» зобов`язується продати і передати у власність даної частини за її попереднім замовленням комплектуючі і матеріали (вироби електротехнічного призначення та кабельну продукцію) є недійсним, оскільки ним не повернуто примірник договору іншій стороні та відсутні специфікації до даного договору, які є його невід`ємною частиною, надав ЗАТ АКБ «Львів» завідомо неправдиву інформацію у вигляді завіреної ним копії даного договору, яка стала підставою для одержання ПП «Факт-Захід» кредиту в ЗАТ АКБ «Львів» в сумі 210 000 гривень, чим спричинив інтересам ЗАТ АКБ «Львів» велику матеріальну шкоду на суму 210 000 грн.

Крім того, 27.02.2004 року ОСОБА_6 , працюючи на вищевказаній посаді, будучи службовою особою суб`єкта господарської діяльності, достовірно знаючи, що ПП «Факт-Захід» не є власником жодних двигунів, маючи на меті приховати злочинну діяльність, склав та подав в ЗАТ АКБ «Львів» завідомо неправдиву довідку №5/02, яка стала однією з підстав для укладення договору застави та передачі двигунів у заставу, згідно якої на балансі ПП «Факт-Захід» обліковуються двигуни В-46-6 в кількості 2 штуки та двигуни В-46-5К в кількості 5 штук для отримання наступного траншу кредиту. В результаті цих дій підсудного інтересам ЗАТ АКБ «Львів» було завдано тяжких наслідків у виді незаконної видачі кредиту в сумі 210 000 грн.

Також 22.07.2005 року ОСОБА_6 в процесі виконання кредитних зобов`язань, працюючи на цій же посаді, будучи службовою особою, достовірно знаючи, що ПП «Факт-Захід» не є власником жодних двигунів, склав та подав в ЗАТ АКБ «Львів» завідомо неправдиву довідку №4/07, згідно якої станом на 21.07.2005 року заставне майно, а саме: двигуни В-46-6 в кількості 2 штуки та двигуни В-46-5К в кількості 5 штук оприбутковуються на рахунку № НОМЕР_2 і знаходяться на складі Львівського ремонтно-механічного заводу.

Прокурор прокуратури м. Львова, який брав участь у суді пешої інстанції, не оспорюючи кваліфікацію дій засудженого та його вину, просить оскаржуваний вирок змінити у зв`язку із застосуванням кримінального закону, який не підлягає застосуванню, виключивши із резолютивної частини вироку додаткове покарання за ч.2 ст. 366 КК України у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн. Вважає, що ч.2 ст. 366 КК України в редакції, яка діяла на час вчинення ОСОБА_6 злочину, не передбачала обов`язкового додаткового покарання у вигляді штрафу, такі зміни були внесені лише 7.04.2011 року, тому суд допустив неправильне застосування кримінального закону, призначивши ОСОБА_6 за ч.2 ст. 366 КК України обов`язкове додаткове покарання у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн.

Засуджений ОСОБА_6 просить вирок Галицького районного суду м.Львова від 3 жовтня 2013 року частково скасувати в частині засудження його за ч.2 ст. 222, ч.1, ч.2 ст. 366 КК України та справу на підставі п.2 ст. 6 КПК України закрити за відсутності в його діях складу злочину. Вказує на те, що оскаржуваний вирок є незаконний, винесений з порушенням норм матеріального та кримінально-процесуального права.

Вказує на те, що не відповідає дійсності твердження про те, що він подавав до банку завідомо неправдиву довідку, оскільки всі дані вказані у ній, є правдивими. Звертає увагу на дату видачі довідки 27.02.2004 року та на дату винесення рішення про видачу кредиту, так як видача кредиту ПП «Факт-Захід» здійснювалася 24.02.204 року, а тому така довідка була подана після того як кредитний договір вже було укладено та після того, як кредит вже було видано. Також вказує на те, що кредит надавався як незабезпечений. А тому вказує на відсутність складу злочину, передбаченого ст. 222 КК України. Також наголошує на тому, що він не вносив неправдивих відомостей до документів. Вважає, що вказаних злочинів не вчиняв, а тому просить виправдати його за вказаниими статтями на підставі п.2 ст. 6 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримку доводів своєї апеляційної скарги, думку прокурора про задоволення поданої ним апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Вирок суду підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, виходячи з наступного.

При розгляді справи суд першої інстанції допустив однобічність і неповноту судового слідства, істотне порушення кримінально-процесуального закону, що відповідно до п.1, п.3 ч.1 ст. 367 КПК України є підставами для скасування вироку.

Вирок суду не відповідає вимогам закону. Відповідно до ч.2 ст. 323 КПК України суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_6 покликався у вироку на показання свідка ОСОБА_8 , дані ним під час досудового розслідування, які були оголошені в судовому засіданні 17.04.2013 року та вказав у вироку, що його покази узгоджуються із показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , який дав пояснення, що він працював на посаді директора ПП «Інтерпромресурс» та що жодні танкові двигуни ПП «ФактЗахід» у 2004 році не продовало (а.с.160-161 Том 1) та кошти від ПП «Факт-Захід» до них не надходили.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона працювала по сумісництву бухгалтером ПП «Факт-Захід» та у фінансовому звіті відобразила факт надходження двигунів з огляду на накладні від 6.02.2004 року та 27.02.2004 року та що їхнє підприємство перерахувало кошти за ці двигуни ПП «Інтерпромресурс». Вона не знає, хто підписував накладні щодо перерахунку коштів (а.с.152-154 Том 1).

Із рахунків, які містяться в пакеті №1 Том 2, встановлено, що кошти із рахунків ПП «Факт-Захід» поступали на рахунки ПП «Інтерпромресурс».

Протиріччя у показаннях свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та засудженого ОСОБА_6 суд першої інстанції не з`ясував, в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 не допитав. Щодо питання про виклик в судове засідання та допит свідка ОСОБА_8 суд першої інстанції неодноразово виносив постанову про привід останнього, однак ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився та показання не дав. Суд першої інстанції не вжив всіх передбачених процесуальним законом заходів для забезпечення явки вказаного свідка в судове засідання та його допит.

Оскільки зазначені докази судом розглянуті не були, в судовому засіданні не досліджувались, обґрунтування ними вироку є істотним порушенням кримінально-процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст. 368 КПК України однобічним або неповним визнається судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції залишились без дослідження і не усунуті ряд суперечностей, що містяться в матеріалах справи.

Обґрунтовуючи свій висновок про доведеність вини засудженого у вчиненні злочинів, суд покликався у вироку на показання свідка ОСОБА_10 , які були оголошені в судовому засіданні 17.04.2013 року., який дав пояснення, що він працював на посаді директора ДП «Львівський танковий завод» та що жодні танкові двигуни ПП «ФактЗахід» у 2004 році їхньому підприємству не поставляло та згідно бухгалтерських документів ПП «Факт-Захід» жодних танкових двигунів не передавало (а.с.29-30 Том 3). Із пояснень засудженого (а.с.91-92 Том 2) вбачається, що танкові двигуни були передані на Львівський танко-ремонтний завод. Ці протиріччя також судом першої інстанції не усунуті та свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні не допитаний.

Крім того у постановах про привід свідків на а.с. а.с. 97, 113 Т. 5 явка свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 визнана обов`язковою, свідок ОСОБА_8 написав зобов`язання про явку до суду, однак розгляд справи був завершений без їх допиту.

Оскільки суд першої інстанції при розгляді справи та постановленні вироку допустив істотні порушення кримінально-процесуального закону, які перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу, постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок, а також допустив неповноту і однобічність судового слідства, вирок підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд.

Зважаючи на те, що вирок суду підлягає скасуванню з підстав неповноти судового слідства та істотних порушень кримінально-процесуального закону, з поверненням справи на новий судовий розгляд, доводи апеляції прокурора щодо неправильного застосування кримінального закону при призначенні покарання ОСОБА_6 підлягає перевірці судом першої інстанції при новому розгляді справи.

При розгляді справи суд першої інстанції повинен повно та всебічно дослідити обставини справи та із врахуванням порушень виявлених судом апеляційної інстанції при розгляді справи та доводів апеляції прокурора постановити в справі законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 367 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги прокурора прокуратури міста Львова, який брав участь у суді першої інстанції, ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Галицького районного суду м.Львова від 3 жовтня 2013 року відносно ОСОБА_6 скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4