Справа № 342/1186/14-к
Провадження № 11-кп/779/179/2015
Категорія ст.125 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, на вирок Городенківського районного суду від 18 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, несудимого, громадянина Україна,-

засуджено за ст.125 ч.1 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 595 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 142,04 грн. матеріальної та 800 грн. моральної шкоди; 250 грн. витрат за надання правової допомоги.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за спричинення умисного легкого тілесного ушкодження за наступних обставин.

26 липня 2014 року близько 18 год. 30 хв. в с.Тишківці Городенківського району на пасовищі «Амичів» між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на грунті неприязних відносин виник конфлікт в ході якого ОСОБА_7 умисно, наніс руками потерпілому декілька ударів у ліву частину голови, спричинивши ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_7 вважає вказаний вирок таким, що підлягає скасуванню, так як суд першої інстанції допустив однобічність та неповноту судового слідства, внаслідок чого висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а також вказує на те, що причинний зв`язок між його діями та отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не доведений належними та допустимими доказами, в його діях відсутня об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України. Просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу злочину, у задоволенні цивільного позову відмовити;

- прокурор, який брав участь у суді першої інстанції, вважає вказаний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначає, що при призначенні покарання судом в резолютивній частині вироку не зазначено розмір неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_7 заперечив вчинення ним будь-якого злочину та факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Просить задовольнити його апеляційну скаргу в повному обсязі та заперечує апеляційну скаргу прокурора;

- захисник ОСОБА_8 покликається на незаконність засудження ОСОБА_7 при відсутності доказів вини. Просить вирок скасувати, провадження у справі закрити за недоведеністю вини ОСОБА_7 . Апеляційну скаргу прокурора заперечує;

- прокурор заперечив апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів громадян.

Зясувавши всі обставини кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги, вислухавши доводи учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який він засуджений, ґрунтується на досліджених доказах, яким дана належна оцінка.

Кваліфікація дій засудженого ОСОБА_7 за ст.125 ч.1 КК України відповідає встановленим судом обставинам кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_9 ствердив, що 26 липня 2014 року приблизно між 18 та 19 год. на пасовищі «Амичів» в с.Тишківці Городенківського району на грунті неприязних відносин виник конфлікт з ОСОБА_7 в ході якого останній наніс йому рукою чотири удари в область обличчя. Після цих подій він звернувся в лікарню м.Городенка.

Із показань свідка ОСОБА_10 вбачається, що 26 липня 2014 року він пас корову на пасовищі і був очевидцем події, а саме: ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зчепились між собою, зловившись один з одним за шию, а він їх розтягнув. Він не бачив хто кому наносив тілесні ушкодження.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили, що про конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , який відбувся на пасовищі, вони знають від останніх.

Вказані показання потерпілого та свідків обєктивно підтверджуються даними, що містяться у висновку експерта №245 від 10.09.2014 року, де зазначені легкі тілесні ушкодження ОСОБА_9 : забій мяких тканин лівої виличної ділянки голови, синець в ділянці лівого ока, спричинені дією тупих твердих предметів і могли бути заподіяні за обставин, вказаних потерпілим. Характер, кількість та розташування тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 виключається можливість їх спричинення в результаті одномоментного падіння на площині з ударом до твердої поверхні (а.с. 77).

Суд обґрунтовано взяв до уваги досліджені докази, оскільки не здобуто підстав вважати їх недостовірними.

Про те, що конфлікт з потерпілим ОСОБА_9 мав місце 26 липня 2014 року на пасовищі «Амичів» в с.Тишківці Городенківського району з приводу особистих неприязних відносин, вказував і сам ОСОБА_7 . Даним показанням обвинуваченого суд дав правильну оцінку і взяв до уваги саме вищевказані докази, які нічим іншим, крім заперечень своєї вини ОСОБА_7 не спростовується.

Покликання ОСОБА_7 на те, що він не спричиняв ОСОБА_9 будь-яких тілесних ушкоджень суд обґрунтовано не взяв до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.

Твердження в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суд першої інстанції не дав правової оцінки висновку судово-медичної експертизи №245 від 10.09.2014 року щодо отриманих тілесних ушкоджень, колегія суддів вважає необґрунтованим.

Як слідує із долученої до кримінального провадження вказаної експертизи в ній відсутні дані які б ставили під сумнів висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у нанесені ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, спростувавши отримання цих ушкоджень при падінні потерпілим з висоти власного росту, і який об`єктивно підтверджується іншими доведеними у вироку доказами.

Доводи апелянта про необґрунтованість вирішення цивільного позову апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки заявлені позивачем вимоги цивільного позову вирішені судом першої інстанції у відповідності до чинного законодавства та у вироку наведені мотиви для стягнення матеріальних та моральних збитків. Зокрема, матеріальну шкоду стягнуто у відповідності до представлених документів, а моральну - з врахуванням характеру та обсягу заподіяних потерпілому моральних та фізичних страждань, пов`язаних з вчиненням злочину.

Дії ОСОБА_7 за ст. 125 ч.1 КК України кваліфіковано правильно, а призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

За наведених обставин, визначене судом покарання засудженому в межах санкції ст.125 ч.1 КК України є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів і підстав для призначення суворішого покарання ОСОБА_7 , про що йдеться в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

Покликання прокурора в апеляційній скарзі на те, що судом в резолютивній частині вироку при визначенні покарання не зазначено розмір неоподаткованих мінімумів доходів громадян не є тим істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, передбачене ст.409 КПК України, що тягне за собою скасування судового рішення.

Підстав для скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, залишити без задоволення, а вирок Городенківського районного суду від 18 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку учасниками судового провадження шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4