АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/577/15 Справа № 205/446/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, росіянина, громадянина України,
за участю прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), адвоката ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Дніпропетровської області звернувся з апеляційною скаргою засуджений ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2015 року.

В своїй апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду та застосувати до нього положення ст.82 КК України, а саме замінити не відбуту частину покарання більш м`яким.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що за весь час відбування покарання він не має ні одного стягнення, характеризується позитивно, має чотири заохочення за хорошу поведінку і виконання обов`язків покладених на нього адміністрацією колонії.

В доповненнях до апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 звертає увагу на те, що відбув значну частину призначеного покарання, а тому, як на його думку, довів своє виправлення, що дає підстави для заміни йому не відбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2015 року було відмовлено в задоволенні подання адміністрації Дніпропетровської виправної колонії №89 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_6 .
Ухвалюючи дане рішення, суд послався на ті обставини, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення умисних, в тому числі і тяжких злочинів, поєднаних з насильством, що не відбутий строк покарання складає 3 роки 26 днів і прийшов до висновку, що наявність позитивної характеристики адміністрації виправної колонії, де відбуває покарання засуджений, та застосування заохочень, в сукупності з вищевикладеними обставинами, не свідчать про його адаптування та становлення в правовому суспільстві. При цьому зазначив, що ОСОБА_6 , можливо і став на шлях виправлення, але не довів його.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін, пояснення засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції ) та його адвоката ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги засудженого, ознайомившись з матеріалами провадження та особової справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Висновки суду про відсутність достатніх підстав для заміни засудженому ОСОБА_6 не відбутої частини покарання на більш м`яке, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи і є правильними, а доводи апеляційної скарги засудженого про необґрунтованість постановленого судом першої інстанції рішення є безпідставними.

Так, відповідно до ст. 82 КК України, заміна засудженому не відбутої частини покарання більш м`яким, може бути застосована при умові успішного процесу його виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Висновок суду про те, що засуджений став на шлях виправлення повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можлива заміна не відбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Апеляційним переглядом ухвали суду першої інстанції встановлено, що судове рішення, яке оскаржується, в повному обсязі відповідає вищенаведеним вимогам закону.

Як вбачається з постановленої ухвали, місцевий суд, дослідивши матеріали подання та особової справи, зокрема позитивну характеристику ОСОБА_6 на час звернення з поданням, довідку про заохочення та стягнення, відповідно до якої він заохочувався за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці під час перебування у Дніпропетровській виправній колонії №89 з 10.04.2013 року чотири рази, та відсутність стягнень, і прийшов до правильного висновку, що зазначені у вказаних документах дані, в сукупності з даними, наявними в матеріалах провадження щодо характеру вчинених засудженим злочинів. об`єктивно не характеризують його як такого, що мав сумлінну поведінку і ставлення до праці під час всього часу відбування покарання, в зв`язку з чим поставив під сумнів виправлення ОСОБА_6 ..

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого ОСОБА_6 , який раніше був неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів і відбуває покарання за вчинення тяжких злочинів, які за своїм характером безпосередньо поєднані із застосуванням насильства, у тому числі і за вчинення тяжкого злочину із застосуванням насильства яке є небезпечним для життя, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоцільність на даному етапі заміни йому не відбутої частини призначеного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

З врахуванням викладеного підстав до визнання ухвали суду незаконною і її скасування та задоволення апеляційної скарги засудженого колегія суддів не вбачає.

Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінально-процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4