Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/41/15-к
Номер провадження 1-в/540/14/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2015 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ВК ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка заяву засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України Про амністію у 2014 році,-

в с т а н о в и в :

у грудні 2014 року до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 в якій він просить застосувати до нього Закон України Про амністію у 2014 році.

Заслухавши думку прокурора та представника ВК, які заперечують проти задоволення заяви засудженого, оскільки він засуджений до покарання лише у грудні 2014 року та не приступив до відбування покарання на час набрання чинності законом про амністію, думку засудженого, який свою заяву підтримує з тих підстав, що його стаття підпадає під дію вказаного закону, крім цього до засудження він перебував 5 місяців під домашнім арештом, що вважає повинно бути враховано, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 11 грудня 2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.286 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно вироку його взято під варту в залі судових засідань Апеляційного суду Полтавської області.

Даючи оцінку доводам засудженого про застосування до нього Закону України Про амністію у 2014 році (далі Закон № 1185-VІІ), суд виходить з наступного.

Так, як убачається зі змісту вказаного Закону він застосовується виключно до осіб, які станом на день набрання ним чинності 19.04.2014 були засуджені до певних видів покарань та почали їх відбувати, що визначено статтею 9 цього Закону. Виняток складає лише стаття перша цього Закону, яка застосовується при наявності умов для звільнення засуджених від покарань визначених у пп. а-є ст. 1 цього Закону.

В судовому засіданні не встановлено обставин за яких засуджений може бути звільнений від покарання на підставі ст. 1 Закону № 1185-VІІ, про що зазначив сам засуджений.

Разом з тим, як убачається з довідки Машівської ВК № 9, початковим строком відбування покарання засудженим ОСОБА_5 є 11 грудня 2014 року, кінцевий строк 11 грудня 2017 року, що відповідає резолютивній частині вироку Апеляційного суду Полтавської області від 11.12.2014.

Виходячи з викладеного, даючи оцінку доказам у справі, суд враховує те, що ОСОБА_5 був засуджений та почав відбувати покарання лише 11 грудня 2014 року, тобто майже через вісім місяців після набрання чинності 19.04.2014 Законом України Про амністію у 2014 році, тобто на той час не відбув жодного дня покарання, під дію ст. 1 цього Закону не підпадає, а відтак суд приходить до висновку, що доводи засудженого є безпідставними, а тому у задоволенні його заяви слід відмовити.

Факт перебування його під домашнім арештом під час досудового розслідування та судового розгляду правового значення для застосування вказаного закону не має, оскільки до покарання зараховується лише час тримання особи під вартою, що визначено ч.4 ст. 374 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України Про амністію у 2014 році ? відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: