Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
в судовому засіданні в м. Києві 01 квітня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на вирок Кіровського районного суду м.
Донецька від 26 січня 2007 року і ухвалу колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Донецької області від 18 травня 2007
громадянин України, такий, що відповідно
до ст. 89 КК України судимості не мав,
засуджений
за ч. 1 ст. 115 КК України на вісім років позбавлення волі.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Донецької області від 18 травня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1. залишено без
Згідно з вироком ОСОБА_1. визнано винним і засуджено за те, що він 22
вересня 2006 року приблизно о 18-ій год. 40 хв. у квартирі АДРЕСА_1під час
сварки умисно вбив ОСОБА_2., завдавши йому удар ножем у грудну клітку.
У касаційній скарзі і доповнені до неї засуджений ОСОБА_1. просить судові
рішення скасувати, а справу направити на нове розслідування. Стверджує, що
умислу на вчинення умисного вбивства ОСОБА_2. не мав, а діяв, захищаючись від
протиправного нападу потерпілого, у стані сильного душевного хвилювання.
Посилається на однобічність і неповноту досудового слідства. Вказує на те, що
при призначенні покарання, суд не достатньо врахував обставини, що його
пом'якшують, а саме, явку з повинною, щире каяття, активне сприяння розкриттю
злочину, позитивні характеристики, наявність захворювань.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні необхідно
відмовити.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_1. у вчинені злочину, за який його засуджено, підтверджується сукупністю
зібраних у справі доказів.

Під час судового розгляду ОСОБА_1. не оспорював фактичні обставини справи,
повністю визнав себе винним в умисному
вбивстві ОСОБА_2. Суд роз'яснив ОСОБА_1. процесуальні наслідки скороченого
розгляду справи згідно ч. 3 ст. 299 КПК України та впевнився в добровільності
та істинності позиції підсудного.

Із протоколу судового засідання
видно, що ОСОБА_1. висловився про недоцільність дослідження доказів,
обізнаність про те, що у такому разі він буде позбавлений права оспорювати ці
фактичні обставини справи в апеляційному порядку та погодився з таким порядком
їх дослідження (а.с. 184).

З огляду на те, що висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин
справи не оспорювались і стосовно яких докази не досліджувались, доводи
засудженого ОСОБА_1. про вчинення ним злочину у стані необхідної оборони не можуть
бути перевірені в касаційному порядку.

Дії ОСОБА_1. за ч. 1 ст. 115 КК України
кваліфіковані правильно.

При призначенні ОСОБА_1. покарання суд дотримався вимог ст. 65 КК України
та врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини,
що пом'якшують покарання.

Таке покарання є необхідним для виправлення засудженого та попередження
вчинення ним нових злочинів. Тому підстав для пом'якшення ОСОБА_1. покарання не
вбачається.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які були б підставою для зміни або
скасування судових рішень, у справі не виявлено.

Підстав для призначення кримінальної
справи до касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням учасників процесу
немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги
засудженого ОСОБА_1відмовити.

С у д д і:

Ю.М.
Кармазін М.Р.
Кліменко Т.С. Таран