Справа 127/2199/15-к
Провадження 1-кс/127/728/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2015 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , за відсутності клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів, розглянувши клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області капітана міліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кокчетав республіки Казахстан, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що у неї в провадженні перебувають матеріали досудового розслідування внесені в ЄРДР № 0003878 від 30.05.2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.189 КК України.

Крім того, дане клопотання мотивується і тим, що 14.04.2014 року, ОСОБА_5 , з метою вирішення спірних цивільно-правових відносин, що склалися між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , домовився з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 про те, що вони разом зустрінуться біля ТРЦ "Скайпарк", що по вул. Соборній м. Вінниці. При цьому, ОСОБА_5 заздалегідь домовився з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що вони разом будуть вчиняти незаконні дії стосовно ОСОБА_7 , а саме висловлювати погрози останньому з метою повернення автомобіля марки "БМВ 325" у власність ОСОБА_8 .

Близько 19.30 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на автомобілі марки «Фольксваген поло» приїхали до ТЦ «Скайпарк», що по вулиці Соборній м. Вінниці, де мали намір зустрітися з ОСОБА_7 . Там, біля автомобільної зупинки ТРК «Скайпарк», вони, помітивши ОСОБА_7 , зупинили автомобіль та ОСОБА_8 сказав останньому сісти до салону на переднє пасажирське сидіння. Після цього, між ОСОБА_7 та особами, що перебували в автомобілі виникла словесна суперечка. За декілька секунд ОСОБА_7 ,ОСОБА_5 , ОСОБА_9 вийшли з автомобіля, щоб продовжити ромову та в цей час до них підійшов ОСОБА_11 .

В ході розмови ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 почали вимагати від ОСОБА_7 повернення автомобіля марки "БМВ 325", який останній придбав у ОСОБА_8 . Після цього, у ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник злочинний умисел на незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_7 , з метою залякування останнього. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , із застосуванням фізичної сили до ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що за його діями спостерігають сторонні особи, тримаючи їх за голови, проти їх волі, по черзі заштовхав останніх на заднє сидіння автомобіля марки «Фольксваген поло». Після цього, ОСОБА_5 сказав ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 також сісти до автомобіля.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.146 КК України, тобто, незаконне позбавленні волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , попросив ОСОБА_9 , який на той час перебував за кермом автомобіля «Фольксваген поло», в якому знаходились всі зазначені особи, переїхати до с. Вінницькі Хутори, де неподалік СЗОШ № 20 ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 почали погрожувати ОСОБА_7 фізичною розправою та вимагали при цьому повернення автомобіля марки "БМВ 325", який не зареєстрований на території України, у власність ОСОБА_8 та грошові кошти в сумі 1000 доларів США.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.189 КК України, тобто, вимагання вчинене за попередньою змовою групою.
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами, а саме:

1. Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 10.06.2014 року.

2. Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.06.2014 року.

Санкція ч.2 ст.189 КК України передбачає покарання від трьох до семи років позбавлення волі та згідно ч.4 ст.12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.
У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявність ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу стало наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину та ризиків визначених п. 1 та п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, враховуючи наявність у ОСОБА_5 обґрунтованої підозри у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання від трьох до семи років, та злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, тобто ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, маючи непогашену судимість, належних висновків останній для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив ряд нових умисних злочинів, що свідчить про те, що підозрюваний буде продовжувати свою злочинну діяльність та наявні ризики подальшого вчинення нових кримінальних злочинів. Крім того, ОСОБА_5 з 27 листопада 2014 року по 27 січня 2015 року перебував в розшуку, оскільки тривалий час за місцем свого проживання був відсутній та його місце знаходження було не відоме. Також, ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих злочинах не визнає, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини в справі, шляхом знищення речей та документів, інших доказів, які він може зберігати, незаконно впливати на свідків, з метою зміни показів, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вказаних ризиків, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просив дане клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, та просив його задовольнити.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання не обґрунтоване та не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статі.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В ході розгляду клопотання встановлено, що слідчим, прокурором всупереч вищевказаній нормі закону не було доставлено у судове засідання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім того ні слідчим, ні прокурором не було доведено той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 оголошений у міжнародний розшук, а тому враховуючи вище вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В клопотанні старшого слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області капітана міліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кокчетав республіки Казахстан, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: