Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/556/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 309 (229-5, 229-8) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.06.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000088 на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19 березня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, працюючого ФГ « ОСОБА_9 » на посаді підсобного робітника, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, визнаний таким що немає судимості,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 ( шість ) років. Також вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що в період з літа 2013 року по 08.02.2014 року незаконно зберігав наркотичні засоби в особливо великих розмірах. Під час санкціонованого обшуку, проведеного 08.02.2014 року за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено і вилучено, згідно з висновком судово-хімічної експертизи № 106 від 10.02.2014 року, - особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 43 640, 91 грама та особливо небезпечний наркотичний засіб - макову соломку, загальною масою 493,81 г.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , просить скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги, вказав, що районним судом не вірно встановлено, що ОСОБА_8 збирав та зберігав коноплю, оскільки, як вбачається з пояснень обвинуваченого та свідків, коноплю збирала та зберігала ОСОБА_10 ( мати ОСОБА_8 ), з чого випливає, що збирання і зберігання виявлених і вилучених рослин конопель вчинила інша ніж ОСОБА_8 особа.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляцію, висновок прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, оцінивши досліджені матеріали справи та зваживши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Визнаючи ОСОБА_8 винним в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України суд першої інстанції послався на наступні зібрані по справі, перевірені в судовому засіданні докази.

Так, допитаний ОСОБА_8 в суді першої інстанції спочатку не визнав себе винним повністю, згодом визнав частково та пояснив, що починаючи з 2013 року йому було відомо, про те, що його мати ОСОБА_10 , вирощує коноплі на городі, біля домоволодіння, яке належить їй на праві особистої власності за адресою: АДРЕСА_1 . З цього приводу він неодноразово сварився з нею і прохав, щоб вона вирубала та спалила коноплі, так як за це може настати кримінальна відповідальність. Визнає себе винним лише в тому, що знав про неправомірні дії матері, але не звернувся вчасно до правоохоронних органів та не знищив ці наркотичні засоби. Додав, що особисто він біля вищевказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_10 , також садив два рядки «махри», насіння якої йому дали раніше невідомі особи в Західній Україні у 2013 році. Вирощені три кущі «махри» він зібрав, висушив та зберігав в гаражі для власних потреб. З свідком ОСОБА_11 , вперше він розраховувався за «сілос» пивом та тютюном, який садив біля хати, для власного вжитку, а другий раз пивом та тютюном, який дав йому свідок ОСОБА_12 . На питання, що стосуються відеозапису аудіо-відео контролю особи на якому зафіксовано його розмову зі свідком ОСОБА_11 , з цього приводу відмовився давати будь-які пояснення.

Свідок ОСОБА_11 в суді першої інстанції показав, що з обвинуваченим познайомився випадково по дорозі в м. Кіровоград. Вперше ОСОБА_8 запропонував йому придбати у нього наркотичний засіб канабіс за 50 грн., але він відмовився. Взимку 2013 року він працював охоронником в СТОВ «Колос» та до нього знов звернувся ОСОБА_13 і запропонував дозволити йому взяти із силосної ями, яку він в той час охороняв, більше силосу, чим була попередня домовленість, а за це запропонував розрахуватись наркотичним засобом канабісом, на що він погодився. Наступного дня ОСОБА_13 привіз йому завернуту у газетний папір подрібнену речовину рослинного походження і сказав, що це конопля. Особисто ОСОБА_13 йому показав, як цю речовину необхідно курити через спеціальний пристрій під назвою «бульбулятор». Разом із ним цю речовину курив і ОСОБА_14 . Залишок цієї речовини він потім докурив сам. Приблизно через 1-2 тижні ОСОБА_14 знов приїхав за силосом та запропонував йому покурити розсипчасту речовину зеленого кольору, схожу на суху траву, із специфічним для канабісу запахом, яку приніс із собою. Цієї речовини ОСОБА_14 надав приблизно коробок від сірників. Він викурив цю речовину за два рази. Після цього ОСОБА_14 приблизно в січні 2014 року зателефонував йому та запропонував придбати у нього марихуану і він погодився, тому ОСОБА_14 того ж вечора привіз йому на роботу речовину рослинного походження, загорнуту у газету, а він йому заплатив 50 грн. Того дня ОСОБА_14 з ним не курив, а він покуривши один раз, залишок викинув. Всього за цей період він курив марихуану, яку йому надавав ОСОБА_14 близько п`яти разів, при чому ОСОБА_14 називав цю речовину «ганджубас». Після чого він відчував легке сп`яніння, крутилась голова, настрій ставав надзвичайно веселий та відчувалось помутніння в очах. Пояснив, що подрібнену речовину рослинного походження, яку надавав йому ОСОБА_13 , працівники правоохоронних органів у нього не вилучали. В ході повторного допиту свідок ОСОБА_11 вказав, що речовиною рослинного походження, яку йому надавав ОСОБА_8 була саме марихуана, а не тютюн, запах та характеристики якого йому також добре відомі.

Свідок ОСОБА_15 в суді першої інстанції показав, що раніше проживав із донькою ОСОБА_16 та помічав, як на горищі домоволодіння, де проживав ОСОБА_13 , зберігались рослини коноплі. Вказав, що він раніше бачив, як ОСОБА_14 курив коноплю через пластикову пляшку з під пива в гаражі та бачив, як він її сам подрібнював в гаражі на м`ясорубці. Конопля росла довільно на городі біля домоволодіння, де проживав ОСОБА_13 , разом з яким також проживали його жінка, мати, двоє доньок, син та онука. Він бачив, як ОСОБА_13 надавав ОСОБА_11 подрібнену коноплю. Пригадав, як ОСОБА_8 йому пропонував, якщо він бажає, покурити коноплю, але він відмовлявся.

Свідок ОСОБА_17 в суді першої інстанції показав, що з ОСОБА_18 перебуває у дружніх стосунках та періодично допомагає йому по господарству. Він бачив, як на присадибній ділянці біля домоволодіння, де проживає ОСОБА_13 , росли кущі коноплі. Він також восени бачив на горищі зірвані рослини коноплі. Він сам брав звідти невелику кількість висушених рослин коноплі, щоб в подальшому попробувати покурити. В бесіді ОСОБА_13 пояснив, якщо хочеш можеш брати собі по трохи, але про те, що необхідно за це платити ніколи не казав. Також вказав, що бачив як мати ОСОБА_16 ОСОБА_19 носила рослини коноплі у баню. Також він бачив, як ОСОБА_12 також давав ОСОБА_20 тютюн та пиво для передачі охороннику.

Свідок ОСОБА_21 в суді першої інстанції показав, що на протязі 2012 2013 років періодично допомагала ОСОБА_22 по господарству. В літку 2013 року бачила на городі біля її домоволодіння як ростуть рослини коноплі. Коли сапала город, бачила як ОСОБА_19 сапала навколо коноплі, пізніше бачила, як ОСОБА_19 сама зрубувала цю коноплю, складала на ряднинку та потім носила до літньої кухні. Головка ОСОБА_23 вона на городі ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_24 в суді першої інстанції показав, що він постійно рибалить в с. Рівне, а у ОСОБА_25 він для цієї мети бере червів. У вересні 2013 року бачив, як ОСОБА_19 збирала рослини коноплі, а до того влітку бачив, як вона просапувала на городі рослини коноплі. Одного разу він чув, як ОСОБА_18 сварився на свою матір ОСОБА_26 , щоб вона не займалась цією коноплею.

Свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції показав, що в 2013 році він разом із ОСОБА_18 тримали худобу. ОСОБА_13 в СТОВ «Колос» виписав силос, солому. Він разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , приїздив двічі до силосної ями, яку охороняв ОСОБА_27 , та вони разом забирали силос, але в більшій кількості, ніж та, за яку домовлялись. Із охоронником розраховувались пивом та тютюном, який він особисто купляв та загортав у газету. В перший раз він купив 1 стакан, а у другий 2 стакани. Цей тютюн, загорнутий в газету, він передавав ОСОБА_28 , а той вже передавав ОСОБА_27 .

Свідок ОСОБА_29 в суді першої інстанції показав, що ОСОБА_13 є її рідним братом, а ОСОБА_19 матір`ю, яка тривалий час є онко-хворою. Їй відомо, що мати з метою лікування розпарює рослини коноплі та робить потім всілякі примочки, та каже, що їй це дуже допомагає. Коноплю мати сама збирає на тирлі та висушує, а потім вже заварює. Вона чула як ОСОБА_14 , який проживає біля матері, сварився на неї і казав, що її лікування коноплею погано закінчиться.

Свідок ОСОБА_10 в суді першої інстанції показав, що ОСОБА_13 є її рідним сином, який разом із своєю родиною проживає в її домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 . Також вказала, що вона є онко-хворою особою та для лікування використовує рослини коноплі, які влітку 2013 року збирала на тирлі, де випасається худоба. Крім того упродовж всього літа 2013 року вона вирощувала коноплю на присадибній ділянці свого домоволодіння. Вона особисто їх обсапувала та восени зібрала рослини коноплі та за допомогою онуків піднімала на горищі літньої кухні. Вказані рослини вона запарювала та робила примочки до рук та ніг, внаслідок чого отримувала знеболюючий ефект. Парилась вона у бані та іноді на кухні. Про те, що конопля є наркотичним засобом вона не знала, але її син ОСОБА_18 постійно сварив за її захоплення лікуватись рослинами коноплі та вказував, що це може погано закінчитись. Також вказала, що вона після обшуку, який був проведений у її домоволодінні, написала явку з повинною, та подала її до Новоукраїнського РВ УМВС, але наслідки розгляду їй не відомі.

Свідок ОСОБА_30 в суді першої інстанції показав, що вона є дружиною обвинуваченого ОСОБА_31 . Висушені стебла рослини коноплі, яку вилучили під час обшуку з території горища домоволодіння, де вона разом з чоловіком та дітьми проживає, належить її свекрусі - ОСОБА_22 . Остання, будучи онко-хворою особою, вирощувала коноплю для лікування народними методами. Їй відомо, що ОСОБА_19 збирала рослини коноплі на тирлі, де вона випасала корів, а також вирощувала на території присадибної ділянки, які самостійно обсапувала та не дозволяла знищувати.

Свідок ОСОБА_32 в суді першої інстанції показав, що він є односельчанином ОСОБА_25 та коли влітку 2013 року приїхав до нього по запчастини бачив, як ОСОБА_19 на городі обсапувала коноплю та казала, що це її ліки. Чув, як ОСОБА_18 сварив свою матір за вирощування коноплі.

Свідок ОСОБА_33 в суді першої інстанції показав, що є сусідом ОСОБА_25 та бачив на городі домоволодіння ОСОБА_34 матері ОСОБА_14 , як росте декілька гілячок коноплі, яку ОСОБА_19 сама сапала та восени збирала. Одного разу чув, як ОСОБА_18 сварив свою матір за вирощування конопель.

Свідок ОСОБА_35 в суді першої інстанції показав, що з травня по жовтень 2013 року підробляв у ОСОБА_25 будував йому погріб, сарай та гараж. Йому відомо, що будинок належить ОСОБА_22 , вона особисто його винаймала та розраховувалась. Він бачив, як ОСОБА_19 сапала коноплю, яка росла на городі, та за допомогою дітей носила та піднімала на горище літньої кухні. Вказав, що чув сварки ОСОБА_34 та ОСОБА_25 з приводу коноплі, зокрема ОСОБА_23 вказував своїй матері що це є протизаконні дії.

Свідок ОСОБА_36 в суді першої інстанції показав, що є сусідом ОСОБА_14 . Влітку 2013 року він бачив на присадибній ділянці біля домоволодіння, де проживає ОСОБА_14 , як зростали рослини коноплі, хто їх вирощував та збирав пояснити не зміг. Також вказав, що бачив, як мати ОСОБА_37 влітку носила з тирла зірвані рослини коноплі та при цьому вказувала, що має намір парити ними ноги.

Свідок ОСОБА_38 в суді першої інстанції показала, що є донькою обвинуваченого ОСОБА_8 . Вказала, що вилучена під час обшуку в домоволодінні, де вона проживає з батьками, конопля належить її бабусі ОСОБА_22 . Остання на протязі 2012 -2013 років посіяла на городі вказану коноплю, сама її сапала. Вона допомагала бабусі заносити зірвану коноплю на подвір`я, а потім піднімати на горище літньої кухні, куди бабуся їй подавала, а вона на горі приймала. Суперечок між батьком та бабусею з приводу рослин коноплі вона не чула.

Свідок ОСОБА_39 в суді першої інстанції показала, що проживає з обвинуваченим в с. Рівному. Влітку 2013 року вона приходила до домоволодіння, де проживає ОСОБА_18 , та бачила, як ОСОБА_19 на городі обсапувала рослини коноплі, які були завдовжки більше 1 м. та ними було засаджено більшу частину городу. Кандиба вказувала, що коноплею лікує ноги, тому вона і займається її вирощуванням та збиранням, а пізніше сушить рослини коноплі, запарює й вживає як лікарський засіб.

Свідок ОСОБА_40 в суді першої інстанції показав, що проживає з обвинуваченим в с. Рівному та іноді допомагає йому по господарству та купує у родини ОСОБА_14 молоко. Йому відомо, що ОСОБА_19 мати ОСОБА_25 на городі біля свого домоволодіння вирощувала рослини коноплі, а потім їх вживала як лікарський засіб шляхом відвару та паріння кінцівок. Він бачив, як влітку 2013 року баба сама сапала вказані рослини коноплі, а приблизно у вересні переносила рослини коноплі з городу на подвір`я домоволодіння. Вказав, що чув сварки ОСОБА_34 та ОСОБА_25 з приводу коноплі, зокрема ОСОБА_23 вказував своїй матері, що це є протизаконні дії.

Свідок ОСОБА_41 в суді першої інстанції показав, що він проводив судову експертизу наркотичних засобів № 106 від 10.02.2014 року. Під час проведення експертизи він керувався ОСОБА_42 із висновку. Вказав, що у тексті висновку має місце технічна помилка, зокрема в постанові про призначення судово-хімічної експертизи від 08.02.2014 року та у висновку експерта за № 106 від 10.02.2014 року, різняться питання, які були поставлені на вирішення експерту (т.2 а.с.20, 25). Також у висновку не зазначен о про ініціативу експерта у викладенні відповіді на питання щодо психотропних речовин та прекурсорів, так як дані питання в постанові про призначення судово-хімічної експертизи від 08.02.2014 року слідчим не ставилося, а у висновку експерта маються висновки, щодо цих питань, експерт пояснив тим, що це також є технічною помилкою, комп`ютер роздрукував не ті питання і власної ініціативи експерт не виявляв. Під час проведення експертизи досліджувалась загальна маса канабісу в об`єктах з №1 по № 21, що знаходились в опечатаних мішках, а окремо досліджувалась маса наданих на дослідження речовин, що визначені під №№ 22-24. Підписи та печатки, які маються на висновку експерта за № 106 від 10.02.2014 року, належать йому, судовому експерту ОСОБА_43 .

Також суд першої інстанції визнаючи винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, послався на досліджені у судовому засіданні докази:

- витяг ЄРДР № 0000088 від 08 лютого 2014 року, з якого вбачається, що під час проведення обшуку на території домоволодіння в якому проживає ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на горищі будівлі літньої кухні та на горищі складського приміщення було виявлено та вилучено висушені в стеблах рослини марихуани (конопель), загальною вагою 56,1 кілограм. У приміщенні майстерні було виявлено висушені голівки маку, вага яких становила 700 грамів (т.2 а.с.2-3);

- ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2014 року про дозвіл на проведення обшуку на території домоволодіння та всіх інших будівлях, розташованих на території домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 12);

- протокол обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням технічних засобів за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 , та понятих від 08.02.2014 року з невід`ємним додатком до нього (диском), який був переглянутий під час судового слідства, відповідно до якого під час обшуку було виявлено та вилучено на горищі літньої кухні та підсобного приміщення, рослини зеленого кольору зовні схожі на рослини коноплі, які були упаковані до поліпропіленових мішків білого кольору; металеву банку з-під кави «Нескафе», ємністю 50 гр., в якій знаходилась речовина зеленого кольору, рослинного походження; пакет чорного кольору із висушеними головками маку. Вилучене було упаковано в мішки та пакети, опечатано, скріплено підписами понятих та відправлено до Новоукраїнського РВ УМВС України в Кіровоградській області (т.2 а.с.13-18);

- висновок судово-хімічної експертизи № 106 від 10.02.2014 року з ілюстрованими фототаблицями, відповідно до якого надані на дослідження двадцять дві речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом -канабісом. Загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 43 640, 91 грама. Надана на дослідження речовина рослинного походження світло-коричневого кольору (коробочки) містить наркотичні алколоїдиопію-морфін, кодеїн і є особливо небезпечним наркотичним засобом-маковою соломою. Маса висушеної макової соломи 493, 81 грама. В наданих на дослідження речовинах (стебла та насіння) наркотично активного компоненту канабісу-тетрагідроканнабінол не виявлено (т.2 а.с.25-30);

- довідку від 10.04.2014 року № 1517, видану Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, відповідно до якої ОСОБА_8 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_30 , ОСОБА_10 та іншими (а.с. 48 том 1).

Стороною обвинувачення ОСОБА_8 обвинувачувався у незаконному виробництві, виготовлені, зберіганні, перевезенні та збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст. 307 КК України.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд першої інстанції прийшов висновку, що органами досудового слідства невірно кваліфіковані дії ОСОБА_8 за ч. 3 ст.307 КК України та перекваліфікував його дії на ч. 3 ст. 309 КК України, з наступних підстав.

Як було встановлено судом, однорідність коноплі в мішках підтверджується висновком судово-хімічної експертизи про те, що в усіх зразках аналізи показали одні й ті ж дані. З показань свідків вбачається, що обвинувачений проживав разом із матір`ю, мав доступ до будинку та горища, обвинувачений визнав, що йому було відомо про наявність на горищі літньої кухні великої кількості висушених рослин коноплі, яка зберігалась для лікування матері.

Суд прийшов висновку про недоведеність того факту, що обвинувачений незаконно виробляв, виготовляв, перевозив та зберігав наркотичний засіб саме з метою збуту, оскільки з пояснень обвинуваченого та свідків захисту встановлено, що коноплі збирала та зберігала мати ОСОБА_8 ОСОБА_10 з метою лікування, а отже, проживаючи у будинку, в якому незаконно зберігалась конопля й не вживаючи жодних дій до припинення таких протиправних дій своєї матері, він фактично зберігав наркотичний засіб без мети збуту.

При цьому свідок обвинувачення ОСОБА_15 та свідок захисту ОСОБА_17 в судовому засіданні стверджували, що сам ОСОБА_8 періодично вживав рослини коноплі шляхом куріння та безкоштовно дозволяв вищезазначеним свідкам брати рослини коноплі, які зберігались на горищі літньої кухні, для їх власного вжитку. Вказані обставини свідчать про те, що безпосередньо ОСОБА_8 відповідав за збереження рослин коноплі, які зберігались на території домоволодіння, де він проживав.

Стороною захисту не доведено належними доказами те, що домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_10 на праві приватної власності. Копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.01.2014 року свідчить про те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності на дане домоволодіння, відсутнє (а.с.74 том 2). Інших доказів суду надано не було.

Фактів того, що обвинувачений намагався кому-небудь збути коноплі не встановлено.

Факультативною ознакою суб`єктивної сторони даного складу злочину є мета, яка впливає на кваліфікацію злочину (чи був умисел на збут, чи було просто зберігання), у зв`язку з чим, в разі відсутності в справі переконливих даних про те, що особа займалася збутом наркотичних засобів іншим особам, суд вправі перекваліфікувати дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 309 КК України, так як органами досудового розслідування та в судовому засіданні жодного факту збуту встановлено не було, а тому сама по собі кількість наркотичного засобу, який зберігався, - не може вказувати на мету збуту.

Суд не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_11 про те, що обвинувачений збував йому саме наркотичний засіб, так як свідок не являється спеціалістом з визначення наркотичних засобів, він сам разом із обвинуваченим спільно вживав такі засоби, які, як пояснив обвинувачений, були тютюном. В матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що збуті обвинуваченим наркотичні засоби були вилучені та ідентифіковані у встановленому порядку, не зафіксовано жодного прямого факту збуту наркотичних засобів, усі звинувачення щодо збуту наркотичних засобів ґрунтуються виключено на показаннях свідка ОСОБА_11 , який був залучений працівниками міліції з метою викриття злочинної діяльності обвинуваченого.

Європейським судом з прав людини визнано, що за умови, коли у справі відсутні дані про те, що особа займалась збутом наркотичних засобів іншим особам, крім легендованої, у органів досудового слідства та суду достатні підстави підозрювати, що мала місце провокація (правовий прецедент - рішення Європейського суду з прав людини від 15.12.2005 року по справі «Ваньян проти Россії» (Vanyan v. Russia).

Тлумачення провокації (підбурювання) Європейським судом з прав людини надано у рішенні від 09.06.1998 року «Тейксейра де Кастро проти Португалії» (Teixeira de Castro v. Portugal) та у рішенні від 05.02.2008 року «Раманаускас проти Литви» (Ramanauskas v. Lithuania) - підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.

Докази, отримані шляхом провокації, не можуть бути використані у судочинстві, оскільки це є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Судом першої інстанції проаналізовано представлені стороною обвинувачення докази, а саме:

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.02.2014 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнав на фотознімку, який розміщений четвертим зліва на право, чоловіка на ім`я ОСОБА_23 , що пропонував йому в с. Рівне в 2013 році наркотичний засіб (т.2 а.с.42-44);

- протокол від 10.04.2014 року аудіо-відео контролю особи, на якому зафіксовано розмову свідка ОСОБА_11 з обвинуваченим ОСОБА_8 , яка збережена у файлі «14022014» у форматі «аvi» об`ємом 396 МБ та на DVD-R диск «VIDEX excellent» інвентарний № 38т від 11.02.2014 року Новоукраїнського РВ, на якому збережено записи аудіо-відео контролю особи, які було переглянуто судом під час проведення судового слідства (т.2 а.с.140-141, т.3 а.с.11-12);

- лист апеляційного суду Кіровоградської області за № 77/14 від 11.11.2014 року, у відповідності до якого судом надавався дозвіл від 11.02.2014 року співробітникам Новоукраїнського РВ УМВС України в Кіровоградській області на проведення негласних слідчих (розшукових) дій терміном 60 діб (т.3 а.с.21).

Представлені докази не переконали суд першої інстанції у вчиненні обвинуваченим збуту наркотичних засобів, так як цими доказами не зафіксовано жодного факту збуту наркотичних засобів, а зміст розмови між обвинуваченим і свідком ОСОБА_11 має неоднозначне тлумачення й не свідчать про вчинення обвинуваченим протиправних дій щодо збуту наркотичних засобів.

За наведених обставин, та в зв`язку з відсутністю переконливих доказів про збут обвинуваченим саме наркотичних засобів, суд першої інстанції погодився із позицією захисту про те, що обвинувачений міг розраховуватися із свідком ОСОБА_11 тютюном, який останній помилково сприйняв за наркотичний засіб.

У відповідності до п. 5.28 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженого наказом № 114/1042/516/1199/936/1687/5 від 16.11.2012 року, про розсекречення матеріально-технічних носіїв інформації службова особа, яка його здійснила, зобов`язана письмово повідомити прокурора, якому такі носії секретної інформації або документи були передані. У письмовому повідомленні зазначається підстава (реєстраційний номер та дата затвердження акта експертної комісії) для скасування грифа секретності, обліковий номер та назва матеріального носія секретної інформації, документа, попередній гриф секретності та наданий після перегляду реквізит.

Проте матеріали кримінального провадження на а.с. 139 т.2 містять супровідний лист до диску DVD-R з інформацією отриманою 14.02.2014 року внаслідок проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контролю особи ОСОБА_8 , що вказує на недотримання процедури розсекречення матеріально-технічних носіїв інформації.

Крім того, судом першої інстанції звернуто увагу на те, що в порушення ч. 1 ст. 253 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_8 , його захиснику, не було письмово повідомлено прокурором, або за його дорученням слідчим про тимчасове обмеження його конституційних прав під час проведення негласних слідчих дій.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що документ із збереженим на ньому відеозаписом негласної слідчої розшукової дії, зокрема, аудіо-відео контролю особи ОСОБА_8 під час розмови з свідком ОСОБА_44 , слід визнати недопустимим, оскільки він отриманий внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією України та законами України.

Покази свідків сторони захисту: ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_45 , ОСОБА_33 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , про те, що рослини коноплі на городі біля домоволодіння, де проживає ОСОБА_8 , вирощувала та збирала саме свідок ОСОБА_46 , на думку суду першої інстанції не спростовують того факту, що ОСОБА_8 , зберігав наркотичні засоби на горищі літньої кухні в домоволодіння, в якому проживав.

Положеннями ч. 3 ст. 17 КПК України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Органами досудового слідства було визнано в якості речового доказу, відеозапис допиту свідка ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_15 , під час досудового розслідування.

Згідно із ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них, а тому суд, у відповідності до ч. 1 ст. 89 КПК України, визнає відеозаписи допиту свідків ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_15 , недопустимим доказом у справі.

Судом надано оцінку доводам прокурора про те, що показання обвинуваченого про вживання тютюну, а не наркотичного засобу, разом із ОСОБА_11 можуть бути способом захисту від пред`явленого обвинувачення із наміром уникнути відповідальності за вчинений злочин, а також факт наявності в обвинуваченого особливо великого розміру наркотичних засобів, що, на думку сторони державного обвинувачення, повинно свідчити про мету їх подальшого збуту.

Із наведеними доводами прокурора суд не погодився з наступних підстав.

Пленум Верховного Суду України в пункті 4 Постанови № 4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» роз`яснив судам, що про умисел на збут наркотичних засобів може свідчити, зокрема, така обставина, як особливо великий їх розмір.

Із наведеної правової позиції ВСУ вбачається, що особливо великий розмір наркотичних засобів не є прямим доказом умислу збути, а лише може свідчити про можливість такого умислу.

На переконання суду, особливо великий розмір наркотичних засобів може свідчити про наявність умислу на їх збут тільки за умови підтвердження принаймні одного факту такого збуту, й сам по собі не може бути переконливим доказом умислу обвинуваченого на збут наркотичних засобів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

При цьому, покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_30 , ОСОБА_29 , ОСОБА_12 , ОСОБА_38 , щодо того, що обвинувачений ОСОБА_8 , немає жодного відношення до рослин коноплі, які вирощувались біля домоволодіння та зберігання їх на горищі, за адресою: АДРЕСА_2 , не найшли свого підтвердження тому суд віднісся до них критично, оскільки вищезазначені свідки в суді пояснили, що вони є членами родини ОСОБА_8 , а тому їх покази суд розцінив як намагання виправдати обвинуваченого в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушенні, тому не взяв їх до уваги.

Разом з тим, згідно із ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

На переконання суду органи досудового слідства належним чином не дотримались цих вимог закону й не надали суду переконливих доказів виробництва, виготовлення, придбання, перевезення, пересилання та зберігання обвинуваченим наркотичних засобів саме із метою збуту.

Відтак, суд першої інстанції належних та допустимих доказів вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 незаконного виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення та збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, в ході судового розгляду справи не здобув.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що дії обвинуваченого потрібно кваліфікувати за ч. 3 ст. 309 КК України, як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту в особливо великих розмірах, оскільки розміри вилученого канабісу перевищують 2500 г, про що зазначено в «Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», яка затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 року №188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 року № 634), а умисел на збут наркотичного засобу стороною обвинувачення в ході розгляду справи не доведено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належних та допустимих доказів вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 незаконного виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення та збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, в ході судового розгляду справи не здобуто про що обґрунтовано і мотивовано зазначив у вироку.

Оскільки прокурором вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржений не був, колегія суддів дійшла висновку про те, що сторона обвинувачення погодилась із висновком суду першої інстанції про перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 з ч.3 ст. 307 КК України на ч.3 ст. 309 КК України.

Відповідно до вимог ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону в ході розгляду даного кримінального провадження судом першої інстанції не виконано.

Відповідно вимог ч.1ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки питання щодо погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляції не ставиться, колегія суддів вважає за недоцільним з власної ініціативи проводити досудове слідство, що не суперечить вимогам ст. 405 КПК України, так як сторонами кримінального провадження не ставилось на обговорення питання щодо проведення досудового слідства та його об`єм.

Згідно вимог ч.1 п.п.2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а відповідно п.п. 1,2 ч.1 ст. 411 цього Кодексу судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції ухвалюючи вирок щодо доведеності вини ОСОБА_8 у незаконному зберіганні наркотичних засобів в особливо великих розмірах не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновок.
Так, із матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції як на доказ вини ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, послався на:

- протокол обшуку від 08.02.2014 року, який був проведений на підставі ухвали Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2014 року про дозвіл на його проведення відповідно якого в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено на горищі літньої кухні та підсобного приміщення, рослини зеленого кольору зовні схожі на рослини коноплі, які були упаковані до поліпропіленових мішків білого кольору; металеву банку з-під кави «Нескафе», ємністю 50 гр., в якій знаходилась речовина зеленого кольору, рослинного походження; пакет чорного кольору із висушеними головками маку (т.2 а.с. 12, 13-18).

- висновок судово-хімічної експертизи № 106 від 10.02.2014 року відповідно до якого надані на дослідження двадцять дві речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 43640,91 грама. Надана на дослідження речовина рослинного походження світло-коричневого кольору (коробочки) містить наркотичні алколоїдиопію-морфін, кодеїн і є особливо небезпечним наркотичним засобом-маковою соломою, маса якої у висушеному стані становить 493,81 грама. В наданих на дослідження речовинах (стебла та насіння) наркотично активного компоненту канабісу-тетрагідроканнабінол не виявлено (т.2 а.с.25-30);

- довідку від 10.04.2014 року № 1517, видану Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, відповідно до якої ОСОБА_8 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_30 , ОСОБА_10 та іншими ( т.1 а.с. 48);

- витяг ЄРДР № 0000088 від 08 лютого 2014 року, з якого вбачається, що під час проведення обшуку на території домоволодіння в якому проживає ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на горищі будівлі літньої кухні та на горищі складського приміщення було виявлено та вилучено висушені в стеблах рослини марихуани (конопель), загальною вагою 56,1 кілограм. У приміщенні майстерні було виявлено висушені голівки маку, вага яких становила 700 грамів (т.2 а.с.2-3);

Оцінюючи кожний вказаний доказ окремо як документи, речові докази та висновок експерта, які безпосередньо були досліджені судом першої інстанції під час судового засідання, колегія суддів вважає їх належними, оскільки вони стосуються з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження, та допустимими, але на переконання колегії суддів вони не доводять вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, а підтверджують лише саму подію злочину. При цьому колегія суддів враховує, що протокол огляду місця події, висновок експерта та витяг з ЄРДР безпосередньо підтверджують факт незаконного зберігання наркотичних засобів в особливо великих розмірах, але вони не містять жодних відомостей про те, що саме ОСОБА_8 вчинив зберігання вказаних наркотичних засобів.

При цьому колегія суддів бере до уваги долучені під час апеляційного перегляду справи технічний паспорт на житловий будинок та довідку Рівнянської сільської ради від 10.06.2015 року № 2015 про те, що згідно записів по господарської книги сільської ради ОСОБА_10 являється власником будинку АДРЕСА_2 з 1983 року. Помимо цього, в матеріалах справи наявна довідка Рівнянської сільської ради за № 1014 про те, що згідно записів по господарських книг сільради власником будинку по АДРЕСА_2 являється ОСОБА_10 (т.2 а.с.90). Зазначене повністю спростовує посилання суду першої інстанції у вироку про те, що стороною захисту не доведено належними доказами те, що домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_10 на праві приватної власності.

Крім того, 08.02.2014 року в день проведення обшуку в домоволодінні будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 , яка є власником вказаного будинку, написала слідчому заяву, відповідно якої зазначила, що на горищах літньої кухні зберігає близько 15 мішків власних рослин коноплі та головки маку які висушила ( т.2 а.с. 19).

07.04.2014 року в ЄРДР за № 000240 були внесені відомості з правовою кваліфікацією ч.1 ст. 309 КК України про те, що 08.02.2014 року в домоволодінні по АДРЕСА_2 були вилучені наркотичні засоби. В ході розслідування кримінального провадження ОСОБА_10 звернулась до слідчих органів з заявою де вказала, що 08.02.2014 року, вилучені під час обшуку її домоволодіння близько 15 мішків рослин (коноплі та маку) належать її, які використовує для власних потреб ( т.2 а.с. 135). Рішення по даному кримінальному провадженню в матеріалах справи відсутнє.

Вказане підтверджує те, що за одним і тим же фактом, а саме вилучення 08.02.2014 року в домоволодінні по АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_10 та в якому також проживає ОСОБА_8 , наркотичних засобів, відкриті 2 кримінальних провадження за № 0000088 відносно ОСОБА_8 та за № 000240 відносно ОСОБА_10 .

Крім того, із показань обвинуваченого ОСОБА_47 , який свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, в суді першої інстанції не визнав, вбачається, що його мати ОСОБА_10 , вирощувала коноплі на городі, біля домоволодіння, яке належить їй на праві особистої власності за адресою: АДРЕСА_1 . З цього приводу він неодноразово сварився з нею і прохав, щоб вона вирубала та спалила коноплі, так як за це може настати кримінальна відповідальність. Визнає себе винним лише в тому, що знав про неправомірні дії матері, але не звернувся вчасно до правоохоронних органів та не знищив ці наркотичні засоби. Отже із показань обвинуваченого вбачається, що він незаконним зберіганням наркотичних засобів, які були вилучені за місцем його проживання по АДРЕСА_2 , не займався.

Оцінюючи окремо вказаний доказ як показання, які згідно з ч.4 ст.95 КПК України безпосередньо сприйняті судом першої інстанції під час судового засідання, колегія суддів вважає їх належними, оскільки вони стосуються предмету доказування, та допустимими. При цьому, колегія суддів враховує, що вказані показання не містять жодних відомостей, які б підтверджували обставини, вказані у вироку щодо доведеності вини обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, а навпаки спростовують те, що ОСОБА_8 займався незаконним зберіганням наркотичних засобів.

Суд першої інстанції прийшов висновку про недоведеність того факту, що обвинувачений ОСОБА_8 незаконно виробляв, виготовляв, перевозив та зберігав наркотичний засіб саме з метою збуту, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, оскільки з пояснень обвинуваченого та свідків захисту встановлено, що коноплі збирала та зберігала мати ОСОБА_8 ОСОБА_10 , про що зазначив у вироку.

Наряду з цим суд першої інстанції приходить висновку і зазначає у вироку, що покази свідків сторони захисту: ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_45 , ОСОБА_33 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 про те, що рослини коноплі на городі біля домоволодіння, де проживає ОСОБА_8 , вирощувала та збирала саме свідок ОСОБА_46 , не спростовують того факту, що ОСОБА_8 зберігав наркотичні засоби на горищі літньої кухні в домоволодінні, в якому проживав.

Із зазначеного вбачається, що висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, щодо доведеності вини обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, містять істотні суперечності.

Так, жоден із допитаних в судовому засіданні свідків не надали показання про те, що саме ОСОБА_8 вирощував на присадибній ділянці по АДРЕСА_2 рослини коноплі та маку. Навпаки допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_45 , ОСОБА_33 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 кожний окремо пояснили суду, що вирощуванням та сапанням рослин коноплі на присадибній ділянці по АДРЕСА_2 , займалась саме ОСОБА_10 , яку її син ОСОБА_8 за це сварив.

Показання вказаних свідків також підтвердила допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_10 про те, що саме вона упродовж всього літа 2013 року вирощувала коноплю на присадибній ділянці свого домоволодіння яку особисто обсапувала, восени зібрала рослини коноплі та за допомогою онуків піднімала на горища літньої кухні за що

її син ОСОБА_18 постійно сварив. Також вказала, що після обшуку, який був проведений у її домоволодінні, написала явку з повинною яку подала до Новоукраїнського РВ УМВС наслідки розгляду якої їй не відомі.

Оцінюючи окремо вказаний доказ як показання, які згідно з ч.4 ст.95 КПК України безпосередньо сприйняті судом першої інстанції під час судового засідання, колегія суддів вважає їх належними, оскільки вони стосуються предмету доказування, та допустимими. При цьому, колегія суддів враховує, що вказані показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_45 , ОСОБА_33 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , а також і свідка ОСОБА_10 не містять жодних відомостей, які б підтверджували обставини, вказані у вироку щодо доведеності вини обвинуваченого за ч.3 ст. 309 КК України, а навпаки спростовують те, що ОСОБА_8 займався незаконним зберіганням наркотичних засобів.

Колегія суддів погоджується з тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_8 збував йому саме наркотичний засіб, так як свідок не являється спеціалістом з визначення наркотичних засобів, він сам разом із обвинуваченим спільно вживав такі засоби, які, як пояснив обвинувачений, були тютюном. В матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що збуті обвинуваченим наркотичні засоби були вилучені та ідентифіковані у встановленому порядку, не зафіксовано жодного прямого факту збуту наркотичних засобів, усі звинувачення щодо збуту наркотичних засобів ґрунтуються виключено на показаннях свідка ОСОБА_11 , який був залучений працівниками міліції з метою викриття злочинної діяльності обвинуваченого.

Крім того, як вбачається із показань свідка ОСОБА_48 , а також і показань свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та експерта ОСОБА_49 вони не містять жодних відомостей, які б підтверджували обставини, вказані у вироку щодо доведеності вини обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України.

Зазначені вище обставини повністю спростовують висновок суду першої інстанції зазначений у вироку як доказ вини ОСОБА_8 про те, що свідок обвинувачення ОСОБА_15 та свідок захисту ОСОБА_17 в судовому засіданні стверджували, що сам ОСОБА_8 періодично вживав рослини коноплі шляхом куріння та безкоштовно дозволяв вищезазначеним свідкам брати рослини коноплі, які зберігались на горищі літньої кухні, для їх власного вжитку і свідчать про те, що безпосередньо ОСОБА_8 відповідав за збереження рослин коноплі, які зберігались на території домоволодіння, де він проживав. Навпаки як вбачається із показань допитаних в судовому засіданні всіх вищезазначених свідків та досліджених доказів, вони не підтверджують висновок суду про те, що безпосередньо ОСОБА_8 відповідав за збереження рослин коноплі, які зберігались на території домоволодіння, де він проживав.

Визнання обвинуваченого себе винним лише в тому, що він знав про неправомірні дії матері щодо вирощування рослин коноплі, але не звернувся вчасно до правоохоронних органів та не знищив ці наркотичні засоби, саме по собі не підтверджує його вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, оскільки узгоджуються з вимогами ст. 63 Конституції України.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що матеріалами кримінального провадження не встановлені достатні докази для доведення винуватості саме ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, а в апеляційного суду вичерпані можливості їх отримати.

Відповідно ст. 284 ч.1 п.3 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Враховуючи зазначене та оскільки в апеляції захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого просить закрити кримінальне провадження за відсутності в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 376, 409, 411, 419, 284 ч.1 п.3 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19 березня 2015 року щодо ОСОБА_8 , - скасувати.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 закрити за не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України.

Запобіжний захід у вигляді застави щодо ОСОБА_8 скасувати. Заставу в сумі 121800 грн. згідно квитанції № NODJH30227 від 06.05.2014 року повернути заставодавцю.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання її копії.

Судді - підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2