Справа № 738/723/15-к
№ провадження 1-в/738/203/2015
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2015 року м. Мена
Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена Чернігівської області клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

за участю:
прокурора ОСОБА_4
представника установи
виконання покарання ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, за весь час відбування покарання діючих стягнень не має, працевлаштований, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має заохочення, при цьому відбув 2/3 частини призначеного строку покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав своє клопотання, посилаючись на те, що відбув 2/3 частини призначеного судом покарання, з перших днів перебування в місцях позбавлення волі був працевлаштований, як у Менській ВК №91, так і в Домницькому ВЦ №135, за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав три заохочення, жодних зауважень з приводу виконання ним роботи, норм виробітку не надходило, за вказівкою адміністрації установи виконання покарань за декілька днів до засідання комісії ДВЦ №135 з питань застосування пільг до засуджених написав заяву про переведення його на інше місце роботи.
Представник установи виконання покарань в судовому засіданні висловив думку про передчасність застосування до засудженого пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки засуджений характеризується посередньо, не виконує норми виробітку, засудженому неодноразово робились зауваження з приводу невиконання та неякісного виконання роботи.
Прокурор в судовому засіданні висловив думку про задоволення клопотання засудженого, оскільки вважає, що засуджений ОСОБА_3 відбув необхідну частину покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Представник спостережної комісії Менської райдержадміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання засудженого повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення засудженого, представника установи виконання покарань, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 засуджений вироком Березанського міського суду Київської області від 25 липня 2012 року за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі статті 71 КК України до даного вироку частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Березанського міського суду Київської області від 17 травня 2010 року, за яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.307, ч.3 ст.364, ст.70 КК України, та остаточно йому визначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строк відбування покарання обчислюється з 14 листопада 2011 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2014 року вирок Березанського міського суду Київської області від 17 травня 2010 року приведено у відповідність до Закону України від 21 лютого 2014 року «Про внесення змін до кримінального та кримінального процесуального кодексу України щодо імплементації до національного законодавства положень ст.19 Конвеції ООН проти корупції», дії ОСОБА_3 перекваліфіковано з ч.3 ст.364 КК України на ч.1 ст.364 КК України та визначено покарання за цією статтею у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з представницькими функціями держави строком на 3 роки. На підставі ст.70 КК України остаточно визначено покарання ОСОБА_7 у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з представницькими функціями держави строком на 3 роки, в іншій частині вирок залишено в тій же редакції. Цією ж ухвалою суду вирок Березанського міського суду Київської області від 25 липня 2012 року приведено у відповідність до вказаного Закону України, ОСОБА_3 вважається засудженим за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Березанського міського суду Київської області від 17 травня 2010 року та остаточно засуджено до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 07 липня 2014 року засудженому ОСОБА_3 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі на невідбутий строк покарання 2 роки 4 місяці 29 днів.

На час розгляду клопотання ОСОБА_3 відбув 2/3 частини призначеного йому судом покарання.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, необхідно ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Сумлінна поведінка це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, беззаперечне виконання законних вказівок адміністрації, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, наявність подяк і відсутність стягнень, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Показником виправлення можна вважати і систему вчинків, що здійснюються з мотивів, прямо протилежних тим, що штовхнули особу на вчинення злочину.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа постійно бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, прагне до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.
Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі перебуває з 14 листопада 2011 року. За час перебування в СІЗО м. Миколаєва порушень вимог режиму утримання не допускав, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав.

Відбуваючи покарання в Менській ВК №91 з 11 вересня 2012 року, засуджений ОСОБА_3 зарекомендував себе позитивно, порушень вимог режиму утримання не допускав, розпорядок дня виконував, був працевлаштований, за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав три заохочення, стягнень не мав.

З 15 липня 2014 року засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в Домницькому ВЦ№135.

Як вбачається з характеристики засудженого, затвердженої начальником Домницького виправного центру №135, засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання у виправному центрі характеризується посередньо, дотримується норм, які визначають порядок відбування покарання, але під контролем з боку адміністрації, потребує постійних нагадувань про обов`язкове дотримання розпорядку дня установи, стягнень та заохочень не має. З 06 листопада 2014 року працевлаштований робітником підсобного господарства, засудженому неодноразово вказувалось на неякісне виконання поставлених завдань та робились усні зауваження щодо невиконаної роботи, проте, незважаючи на зауваження, засуджений належних висновків не зробив, в зв`язку з чим був переведений до іншого місця роботи. З 14 квітня 2015 року працевлаштований на дільниці по виготовленню шлакоблоків, де поставлені перед ним завдання виконує під контролем адміністрації, норми виробітку не виконує. Виховні заходи, які проводяться в установі відвідує, проте реагує на них не завжди правильно, належних висновків для себе не робить. Приймає участь у програмі диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», яку виконує за планом.

В судовому засіданні представник установи виконання покарань не надав доказів невиконання та неякісного виконання засудженим покладених на нього обов`язків, в матеріалах особової справи такі докази також відсутні. Матеріалами особової справи спростовуються доводи представника установи виконання покарань про те, що засуджений не виконує встановлених норм виробітку, оскільки з довідки про виконання норм виробітку вбачається, що засуджений ОСОБА_3 з грудня 2014 року по березень 2015 року виконує 100% норм виробітку. Крім того, представник установи виконання покарань пояснив, що виконання норм виробітку залежить від забезпечення засуджених роботою, у вказаний період засуджений був працевлаштований на 0,25 окладу, в межах окладу роботу виконував у повному обсязі.

Доводи представника установи виконання покарань про те, що поведінка засудженого ОСОБА_3 потребує подальшого контролю, також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Згідно з постановою спостережної комісії Менської районної державної адміністрації №87 ( протокол №31 від 20 травня 2015 року), остання погодила застосування до засудженого ОСОБА_3 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Проаналізувавши весь період відбування покарання засудженим, суд прийшов до висновку про застосування до нього умовно дострокового звільнення, оскiльки вiн сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та вiдбув 2/3 частини призначеного строку покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення вiд відбування покарання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно - достроково на невiдбутий строк покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців 15 днів обмеження волі.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляцiйного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1