23.03.2015 Єдиний унікальний номер 205/615/15-к
Провадження № 1-кс/205/201/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000548 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гордіївки Тростянецького району Вінницької області, громадянки України, українки, яка має вищу освіту, незаміжня, пенсіонерка, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що вона в період часу з 01.12.2002 року до 31.10.2011 року, не маючи будь-яких законних підстав на отримання пільгової пенсії за віком відповідно до чинного законодавства України з пенсійного забезпечення та з корисливих мотивів вирішила заволодіти коштами Пенсійного фонду України шляхом шахрайства та використання завідомо підроблених документів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 приблизно у вересні 2002 року, точну дату в ході досудового розслідування встановити було не можливо, діючи умисно, із корисливих мотивів, звернулася до невстановленої в ході досудового розслідування особи, яка за родом своєї діяльності мала необхідні навички та знання у виготовленні завідомо підроблених документів, з метою подальшого надання до управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська. Так, приблизно в кінці вересня 2002 року, ОСОБА_3 при зустрічі з невстановленою особою, передала останній свої особисті документи: трудову книжку, довідки з Світловодського заводу металоконструкцій ЗАТ «Об`єднання Дніпроенергобудпром», які були нею отримані після звільнення, з метою використання з них фактичних і анкетних даних при підробці документів.

Невстановлена особа, у невстановлений розслідуванням час, у невстановленому розслідуванням місці виконала на наявних у неї бланках підприємства рукописні цифрові й літерні записи, внісши у їх зміст завідомо неправдиві відомості щодо працевлаштування ОСОБА_3 на Світловодському заводі металоконструкцій ЗАТ «Об`єднання Дніпроенергобудпром», а також при невстановлених слідством обставин підписала ці документи, виконавши у них підписи від імені працюючих на той момент співробітників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та поставила відбитки печатки і штампу Світловодського заводу металоконструкцій ЗАТ «Об`єднання Дніпроенергобудпром», тим самим підробила довідку №425 від 24.10.2002 року, уточнюючу особливий характер роботи або умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії про те, що ОСОБА_3 нібито працювала повний робочий день у період часу з 19.10.1977р. до 23.08.1995р. на ливарному виробництві як машиніст крану на ливарній ділянці ЗАТ «Об`єднання Дніпроенергобудпром» Світловодський завод металоконструкцій та за Списком №1, розділу 3, підрозділу 2 пункту «а», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956, підтверджено її право на пільгове пенсійне забезпечення, а також довідку ЗАТ «Об`єднання Дніпроенергобудпром» Світловодський завод металоконструкцій №178 від 25.10.2002, заповнену на ім`я ОСОБА_3 про нібито отримувану нею заробітну плату для обчислення пенсії.

ОСОБА_3 , переконавшись у тому, що надані невстановленою особою довідки видані на її ім`я містять необхідні реквізити та можуть бути використані під виглядом офіційного документа для подальшого призначення їй пільгової пенсії за віком, передала невстановленій особі грошові кошти в розмірі 600 грн. за отримання зазначених документів.

Згідно з висновком судовотехнічної експертизи №2691-13 від 06.12.2013 року, відтиски круглої печатки та прямокутного штампу Світловодського заводу металоконструкцій ЗАТ «Об`єднання Дніпроенергобудпром» у довідці, яка уточнює особливий характер роботи чи умов праці №425 від 24.10.2002р., довідці №178 від 25.10.2002р., нанесені не кліше круглої печатки та прямокутного штампу «Відділ кадрів» Світловодського заводу металоконструкцій ЗАТ «Об`єднання Дніпроенергобудпром», і є підробленими документами.

Згідно з висновком судовопочеркознавчої експертизи №62/04-308 від 09.06.2014р., рукописний цифровий та буквений текст у наступних документах: довідці, яка уточнює особливий характер роботи чи умов праці №425 від 24.10.2002р., довідці №178 від 25.10.2002р. виконано невстановленою особою.

Згідно з архівними даними, ОСОБА_3 працювала на ЗАТ «Об`єднання Дніпроенергобудпром» Світловодський завод металоконструкцій в період часу з 24.08.1977 до 23.08.1980, з 22.09.1980 до 20.11.1981 в цеху металоформ на посаді машиніста козлового крану, що не підпадає під список 1 шкідливих професій, що надають право виходу на пенсію у зв`язку зі зниженням пенсійного віку.

01.11.2002р. ОСОБА_3 , усвідомлюючи той факт, що наявні у неї довідки №178 від 25.10.2002р., №425 від 24.10.2002р. містять неправдиві відомості, звернулася до відділу управління ПФУ Ленінського району м. Дніпропетровська, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Калініна, 52, де, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, використовуючи підроблені документи, а саме: довідки №178 від 25.10.2002р., №425 від 24.10.2002р., з метою незаконного отримання пенсії надала працівникам УПФУ Ленінського району м. Дніпропетровська серед інших документів довідки №178 від 25.10.2002р., №425 від 24.10.2002р. для подальшого оформлення їй пільгової пенсії за віком.

Працівники управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська, будучи впевненими, що остання діє правомірно і сумлінно, на підставі заяви ОСОБА_3 від 01 листопада 2002 року з внесеними до неї завідомо неправдивими відомостями щодо наявності у неї права на отримання пільгової пенсії за віком і вищевказаних підроблених документів склали протокол №19318 від 20.11.2002 року, на підставі чого ОСОБА_3 призначили щомісячне пенсійне забезпечення в розмірі 189 грн. 20 коп.

З метою доведення злочину до кінця і отримання злочинного результату у вигляді настання суспільно небезпечних наслідків - заволодіння чужим майном шляхом обману ОСОБА_3 , створивши умови на незаконне заволодіння грошовими коштами, відкрила на своє ім`я банківський спеціальний картковий пенсійний рахунок, для управління яким їй працівниками банку було надано банківську пенсійну картку і код доступу до зазначеного рахунку.

Продовжуючи скоєння злочинів, спрямованих на використання завідомо підроблених документів та заволодіння шляхом обману грошовими коштами Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська, ОСОБА_3 , діючи умисно, з єдиним злочинним умислом, із корисливих мотивів, в період часу з 01.12.2002р. до 31.10.2011р. щомісячно незаконно отримувала нараховану їй пільгову пенсію за віком, заволодівши таким чином шляхом шахрайства грошовими коштами УПФУ в Ленінському районі міста Дніпропетровська. Відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 3873/3874-14 від 15.12.2014р., сума зайво виплаченої пенсії ОСОБА_3 у період з 25 серпня 2002 року по 31 жовтня 2011 року, що виплачена управлінням Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська у зв`язку з наданням недостовірних даних щодо пенсійного віку, становить 85 114,23 грн.

Так, відповідно до даних про нарахування пенсії, ОСОБА_3 у період з 2002 року до 2011 року на особовий рахунок останньої (з 01.12.2002 року на поточний рахунок ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , з 01.02.2005 на поштове відділення №20, з 01.12.2005 на поточний рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , з 01.02.2010 на поточний рахунок ПАТ «Ощадний банк 6719/162» № НОМЕР_3 ) нараховано та нею отримано: у грудні 2002 року 799,52 грн., що становить 4,7 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.

У січні 2003 року 189,2 грн., у лютому 2003 року 189,2 грн., у березні 2003 року 189,2 грн., у квітні 2003 року 189,2 грн., у травні 2003 року 189,2 грн., у червні 2003 року 189,2 грн., у липні 2003 року 200 грн., у серпні 2003 року 200 грн., у вересні 2003 року 200 грн., у жовтні 2003 року 200 грн., у листопаді 2003 року 200 грн., у грудні 2003 року 200 грн. Всього на загальну суму 2335,2 грн., що становить 137 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.

У січні 2004 року 293,18 грн., у лютому 2004 року 293,18 грн., у березні 2004 року 293,18 грн., у квітні 2004 року 293,18 грн., у травні 2004 року 293,18 грн., у червні 2004 року 293,18 грн., у липні 2004 року 293,18 грн., у серпні 2004 року 293,18 грн., у вересні 2004 року 293,18 грн., у жовтні 2004 року 293,18 грн., у листопаді 2004 року 293,18 грн., у грудні 2004 року 293,18 грн. Всього на загальну суму 3518,16 грн., що становить 57,2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.

У січні 2005 року 293,18 грн., у лютому 2005 року 293,18 грн., у березні 2005 року 293,18 грн., у квітні 2005 року 414,92 грн., у травні 2005 року 441,18 грн., у червні 2005 року 505,66 грн., у липні 2005 року 383,3 грн., у серпні 2005 року 383,3 грн., у вересні 2005 року 383,3 грн., у жовтні 2005 року 383,3 грн., у листопаді 2005 року 383,3 грн., у грудні 2005 року 383,3 грн. Всього на загальну суму 4541,10 грн., що становить 34,6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.

У січні 2006 року 401,3 грн., у лютому 2006 року 401,3 грн., у березні 2006 року 401,3 грн., у квітні 2006 року 410,3 грн., у травні 2006 року 410,3 грн., у червні 2006 року 410,3 грн., у липні 2006 року 410,3 грн., у серпні 2006 року 410,3 грн., у вересні 2006 року 410,3 грн., у жовтні 2006 року 417,3 грн., у листопаді 2006 року 417,3 грн., у грудні 2006 року 417,3 грн. Всього на загальну суму 4500,3 грн., що становить 25,7 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.

У січні 2007 року 431,3 грн., у лютому 2007 року 431,3 грн., у березні 2007 року 431,3 грн., у квітні 2007 року 1511,11 грн., у травні 2007 року 941,86 грн., у червні 2007 року 941,86 грн., у липні 2007 року 942,76 грн., у серпні 2007 року 942,04 грн., у вересні 2007 року 942,04 грн., у жовтні 2007 року 942,85 грн., у листопаді 2007 року 942,85 грн., у грудні 2007 року 942,85 грн. Всього на загальну суму 10761,42 грн., що становить 53,8 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.

У січні 2008 року 1126,91 грн., у лютому 2008 року 1126,91 грн., у березні 2008 року 1126,91 грн., у квітні 2008 року 1128,67 грн., у травні 2008 року 1128,67 грн., у червні 2008 року 1128,67 грн., у липні 2008 року 1128,83 грн., у серпні 2008 року 1148,67 грн., у вересні 2008 року 1138,75 грн., у жовтні 2008 року 1270,21 грн., у листопаді 2008 року 1270,21 грн., у грудні 2008 року 1270,21 грн. Всього на загальну суму 15263,832 грн., що становить 59,2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.

У січні 2009 року 1270,21 грн., у лютому 2009 року 1270,21 грн., у березні 2009 року 1270,21 грн., у квітні 2009 року 1270,21 грн., у травні 2009 року 1270,21 грн., у червні 2009 року 1270,21 грн., у липні 2009 року 1270,21 грн., у серпні 2009 року 1270,21 грн., у вересні 2009 року 1270,21 грн., у жовтні 2009 року 1270,21 грн., у листопаді 2009 року 1270,21 грн., у грудні 2009 року 1279,49 грн. Всього на загальну суму 13993,62 грн., що становить 46,2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.

У січні 2010 року 1279,49 грн., у лютому 2010 року 1279,49 грн., у березні 2010 року 1279,49 грн., у квітні 2010 року 1279,49 грн., у травні 2010 року 1353,88 грн., у червні 2010 року 1336,98 грн., у липні 2010 року 1305,94 грн., у серпні 2010 року 1305,94 грн., у вересні 2010 року 1305,94 грн., у жовтні 2010 року 1308,18 грн., у листопаді 2010 року 1512,32 грн., у грудні 2010 року 1344,38 грн. Всього на загальну суму 15891,52 грн., що становить 36,57 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.

У січні 2011 року 1347,26 грн., у лютому 2011 року 1347,26 грн., у березні 2011 року 1347,26 грн., у квітні 2011 року 1349,78 грн., у травні 2011 року 1349,78 грн., у червні 2011 року 1349,78 грн., у липні 2011 року 1349,78 грн., у серпні 2011 року 1358,95 грн., у вересні 2011 року 1358,95 грн., у жовтні 2011 року 1362,79 грн. Всього на загальну суму 13509,56 грн., що становить 28,7 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_3 у період з 2002 року до 2011 року шляхом обману заволоділа майном, що належало Управлінню Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська, а саме: грошовими коштами у сумі 85 114,23 грн., що становить 525,97 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину та відповідно до примітки 3 до ст. 185 КК України є великим розміром, після чого розпорядилася ними на свій розсуд.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, щиро покаялася та погодилась давати показання щодо обставин викладених в обвинувальному акті, одночасно заявивши клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України і не досліджувати обставини, викладені у обвинувальному акті щодо її обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 суду пояснила, що приблизно у 2002 році малознайомий їй чоловік на ім`я ОСОБА_9 , прізвища якого вона не знає, та який на теперішній час вже помер, запропонував їй підробити для неї документи, необхідні для оформлення та нарахування пенсії за особливі умови праці, на яку вона, відповідно до вимог пенсійного законодавства, права не мала. Потім він надав їй довідки від імені Світловодського заводу металоконструкцій ЗАТ «Обєднання Дніпроенергобудпром» на її ім`я про роботу в особливих умовах праці на зазначеному підприємстві та про розмір заробітної плати. Потім, використала зазначені підроблені документи для оформлення їй пенсії у Управлінні Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська, де їй оформлені пенсію за особливі умови праці, на яку вона права не мала. Пенсію за особливі умови праці вона отримувала, починаючи з 2002 року.

Прокурор ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самою обвинуваченою ОСОБА_3 .
Судом, роз`яснені обвинуваченій наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення її можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані нею обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння нею цих обставин та добровільність її позиції.

З урахуванням повного визнання своє винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченою всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні нею інкримінованих стороною обвинувачення кримінальних правопорушень, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особи обвинуваченою ОСОБА_3 .
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися:

- у використанні завідомо підробленого документа, правильно кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України;

- у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому у великих розмірах, правильно кваліфіковані за ч.3 ст.190 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненої нею діянь, які відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості та тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченої, яка судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, за місцем мешкання характеризується позитивно, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, а також відсутність обставин, що обтяжують її покарання, і приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає можливим призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто без реального відбуття покарання, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, визначивши остаточне покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Під час досудового розслідування представником потерпілого Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська до обвинуваченої ОСОБА_3 було заявлено цивільний позов про відшкодування завданих матеріальних збитків в розмірі 79813,48 грн.

Обвинувачена ОСОБА_3 цивільний позов визнала у повному обсязі, погодилася із сумою заподіяних нею збиткв та не заперечувала проти відшкодування завданих матеріальних збитків.

Відповідно до ст. 129 КПК України суд ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд вважає, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська до ОСОБА_3 про відшкодування завданих кримінальними правопорушеннями матеріальних збитків у розмірі 79813,48 грн. підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження сума заподіяних ОСОБА_3 збитків в сумі 85114,23 грн., проте, позовні вимоги заявлені у сумі 79813, 48 грн., з урахуванням суми 5300 грн., які ОСОБА_3 добровільно відшкодувала потерпілому УПФУ У Ленінському районі м. Дніпропетровська.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено експертизи:

- судово-економічну № 2450/2451-13 від 24.10.13, витрати на проведення якої склали 1080,40 грн.;

- судово-почеркознавчу № 2717-13 від 26.12.2013 року, №2690-13 від 10.12.2013, №62/04-308 від 09.06.2014 витрати на проведення яких склали 3532,80 грн.;

- судово-технічну № 2691-13 від 06.12.2013 року, витрати на проведення якої склали 2937,60 грн., витрати на які документально підтверджені на загальну суму 7550,80 грн.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України та призначити їй покарання

- за ч.4 ст. 358 КК України - арешт строком на три місяці.

- за ч.3 ст. 190 КК України - позбавлення волі на строк чотири роки;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши їй іспитовий строк у три роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язок повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання; періодично являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчій інспекції.

Речові докази, якими було визнано:

- документи пенсійної справи №186018 на ім`я ОСОБА_3 , заяву про призначення пенсії від 01.11.2002 року, довідку про заробіток для обчислення пенсії №178 від 28.10.2002 року, довідку, яка уточнює особливий характер праці або умови праці, необхідні для призначення пенсії №425 від 24.10.2002 року, протокол №19318 від 20.11.2002 року, трудову книжку без номеру на ім`я ОСОБА_3 повернути до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська;

- добровільно надані 06.12.2013 року директором ЗАО «Обєднання Дніпроенергобудпром» Світловодський завод металоконструкцій» ОСОБА_6 документи зхі зразками його підпису, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відтисками печатки і штампу підприємства, документи з вільними зразками, надані ОСОБА_3 на 24 арк. зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- протокол за результатами проведення НСРД на 2 арк. №11/п-317 від 12.03.14 з додатком №11/п-316т на 55 арк.. жорсткий диск інв.№ 104т від 25.10.2013 року, флеш носій інв..№109т від 26.10.2013 р., касета «Панасоник» інв..№105т від 26.10.13, касета «Панасоник» інв..№ 106т. від 26.10.2013 року; протокол за результатами проведення НСРД на 2 арк. №11 /іт-319 від 12.03.2014 з додатком №11п-318т на 147 арк.. жорсткий диск інв..№103т від 25.10.2013 року, флеш носій інв,.№108т від 26.10.2013 року, касета «Панасоник» інв..№ 107т від 26.10.13 року; протокол за результатами проведення НСРД на 2 арк. №11/п-1097 від 09.12.14 з додатками №11/п-1096т від 09.12.13 року на 46 арк., жорсткий диск інв..№44т від. 18.09.2013 року; протокол за результатами проведення НСРД на 2 арк. №11/н-1095 від 09.12.14 з додатками №11/п- 1094т від 09.12.13 року на 44 арк., жорсткий диск інв..№45т від. 18.09.2013 року; протокол за результатами проведення НСРД №11/п-5 від 14.01.14 на 1 арк. зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська до ОСОБА_3 про відшкодування завданих кримінальними правопорушеннями матеріальних збитків у розмірі 79813,48 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Дніпропетровська 79813 (сімдесят дев`ять тисяч вісімсот тринадцять) гривень 48 копійок завданих матеріальних збитків.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-економічної експертизи № 2450/2451-13 від 24.10.13 року в розмірі 1080,40 грн.; судово-почеркознавчих експертиз № 2717-13 від 26.12.2013 року, №2690-13 від 10.12.2013, №62/04-308 від 09.06.2014 року в розмірі 3532,80 грн.; судово-технічної експертизи № 2691-13 від 06.12.2013 року, в розмірі 2937,60 грн., а всього на загальну суму 7550 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень) 80 копійок.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з моменту його проголошення в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд.
Суддя: ОСОБА_1