Справа № 1004/16/2012 Провадження № 1/1004/16/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2012 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кіхтенка С.О.,

за участю секретаря с/з ОСОБА_1,

з участю потерпілої ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3,

підсудного ОСОБА_4,

захисника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Потерпіла, ОСОБА_2, обвинувачує ОСОБА_4 в тому, що він 02.12.2011 року, приблизно о 08.00 годин, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: м. Богуслав, вул. Свердлова, 55-а, Київської області, на ґрунті виниклих неприязних відносин, навмисно наніс удари ногою по її тілу. Внаслідок умисних дій ОСОБА_4, потерпіла ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у виді крововиливу на лівому стегні, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 10/99 від 24.02.2012 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Дії підсудного потерпіла кваліфікувала по ст. 125 ч. 1 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні потерпіла підтримала висунуте нею обвинувачення .

В судовому засіданні підсудний свою вину в умисному спричиненні потерпілій легких тілесних ушкоджень не визнав і пояснив, що в той день, а саме 02.12.2011 року, він прийшов до свого будинку. Підійшовши до будинку, він помітив на вхідних дверях навісний замок від якого у нього не було ключа. Оскільки він не міг потрапити до свого будинку, він зірвав даний замок та пішов відпочивати.

Через деякий час до будинку прийшла потерпіла, яка почала кричати та висловлюватись нецензурними словами в його адресу. Не витримавши даних образ він сів у автомобіль та поїхав по своїм справам. Під час того, як він виїжджав з двору, потерпіла намагалась зачинити ворота, які від дії вітру вдарили її по лівій нозі.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 КПК України справи про злочини, передбачені ст.. 125 КК України порушуються не інакше як за скаргою потерпілого, якому і належить в такому разі право підтримувати обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_2 як на докази вини підсудного в умисному заподіянні їй легких тілесних ушкоджень в своїй скарзі та в судовому засіданні посилалась на свої покази, висновок судово-медичного експерта, викладений в акті судово-медичного дослідження № 99 від 02.12.2011 року, яким підтверджено, що в неї були виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на лівому стегні, та на покази свідків ОСОБА_6, який в судовому засіданні пояснив, що він є працівником райвідділу. 02.12.2011 року потерпіла із заявою про пошкодження дверей, звернулась до Богуславського РВ ГУМВС України в Київській області.

Стосовно отриманих тілесних ушкоджень, про які в заяві до Богуславського РВ зазначено не було, потерпіла пояснила, що тілесні ушкодження їй спричинив підсудний.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона являється матірю потерпілій. 02.12.2011 року їй зателефонувала потерпіла та повідомила, що підсудний спричинив їй тілесні ушкодження. Вона разом з чоловіком відразу приїхали до будинку потерпілої. По приїзду вони помітили, що потерпіла знаходиться в збудженому стані. Заспокоївши потерпілу, вони відвезли її до райвідділу а потім до експерта для зняття побоїв. Як саме були заподіяння тілесних ушкоджень вона не бачила.

Свідок ОСОБА_8 дав суду покази, аналогічні показам ОСОБА_7.

З метою перевірки показів підсудного про отримання потерпілою тілесних ушкоджень внаслідок його дій, судом за участю підсудного і потерпілої було проведено огляд на місці події із залученням судово-медичного експерта ОСОБА_9.

При огляді на місці події потерпіла пояснила та показала механізм заподіяння їй тілесних ушкоджень підсудним, та пояснила, що 02.12.2011 року, приблизно о 08.00 годин, на території будинковолодіння в м. Богуслав, вул. Свердлова, 55-а, Київської області під час сварки підсудний навмисно наніс близько десяти рівнозначних по силі ударів ногою по її ногам. Внаслідок умисних дій вона отримала тілесні ушкодження у виді крововиливу на лівому стегні.

Підсудний пояснив, що в той день, а саме 02.12.2011 року, він дійсно сварився з потерпілою. Знаючи, що остання навмисно створює провокаційну обстановку, яка полягала в тому, що потерпіла провокує його на бійку, а потім викликає працівників міліції, він сів у автомобіль та поїхав по своїм справам. Під час того, як він виїжджав з двору, потерпіла намагалась зачинити ворота, які від дії вітру вдарили її по лівій нозі.

Для перевірки показів підсудного та потерпілої судом за наслідком проведення огляду на місці події було призначено судово-медичну експертизу, на вирішення якої були поставлені питання, чи могли утворитись тілесні ушкодження при обставинах, на які вказує потерпіла, та при обставинах, на які вказує підсудний.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 10/99 від 24.02.2012 року тілесні ушкодження, які були виявлені у потерпілої утворились від дії твердого предмета (предметів), можливо в результаті дії металевих воріт чи ніг людини.

За ступенем тяжкості вище описані ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні в їх сукупності суд приходить висновку, що зазначене обвинувачення потерпілої не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки потерпілою не доведено, що підсудний заподіяв їй тілесні ушкодження внаслідок умисних дій.

В судовому засіданні встановлено, що очевидців конфлікту між потерпілою та підсудним в той час, коли потерпіла отримала тілесні ушкодження, не було. Покази як потерпілої так і підсудного узгоджуються із висновком судово-медичної експертизи, яка проведена з урахуванням даних отриманих при огляді місця події, і не виключена можливість отримання потерпілою тілесних ушкоджень при тих обставинах, на які вказав підсудний.

Свідки в судовому засіданні пояснили, що про обставини події їм стало відомо зі слів потерпілої.

Тому за вказаних обставинах не можливо зробити категоричний висновок про причетність ОСОБА_4 до умисного заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_2, пославшись лише на покази свідків, яким стало відомо про отримання тілесних ушкоджень зі слів потерпілої та учасниками події якої вони особисто не були, показами потерпілої та на висновок судово-медичної експертизи в тій частині, що потерпіла могла отримати тілесні ушкодження внаслідок умисних дій підсудного.

Виходячи із тих доказів, які були досліджені в судовому засіданні, висновок про винність ОСОБА_4 в умисному заподіянні потерпілій тілесних ушкоджень буде лише припущення і суд в даному випадку не може надати перевагу показам потерпілої, відхиливши при цьому покази підсудного.

Відповідно до ч. 2 ст. 327 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і зостановлюється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на те, що відсутні достатні докази вини підсудного в умисному заподіянні потерпілій легких тілесних ушкоджень, суд вважає за необхідним виправдати ОСОБА_4 по предявленому потерпілою обвинуваченню у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за відсутністю у діях підсудного складу злочину.

Оскільки потерпіла обґрунтувала свій цивільний позов посилаючись на те, що ОСОБА_4 заподіяв їй тілесні ушкодження внаслідок умисних дій, тобто внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, то в такому випадку неможливо вирішить даний цивільний позов в цій кримінальній справі.

Керуючись стст. 323, 324 КПК України,

Суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4, визнати невинним та виправдати по предявленому потерпілою ОСОБА_2 обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за відсутністю у діянні підсудного складу злочину.

Цивільний позов ОСОБА_2 про стягнення з із ОСОБА_4 майнової і моральної шкоди залишити без розгляду.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту проголошення вироку, через Богуславський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_10