УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

22 травня 2007
року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого
- судді: Романова О.В.,

суддів: Велидчука В.М., Заліщука М.С.,

за
участю прокурора: Руденка
В.І.,

потерпілого: ОСОБА_2

засудженого: ОСОБА_1.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за
апеляцією прокурора, який приймав участь в розгляді справи судом першої
інстанції, потерпілого ОСОБА_2. на вирок Овруцького районного суду Житомирської
області від 27 лютого 2007 року,

встановив:

Цим
вироком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1

року
народження, раніше судимого 22.12.2000 року Овруцьким районним судом за ст. 117
ч. З КК України( 1960р.) до 4-х років 6 місяців позбавлення волі, звільненого
19.05.2004 року умовно достроково на 1 рік 1 місяць 3 дні,

засуджено
за ч. 1 ст. 286 КК України на 1 рік 6 місяців виправних робіт, за місцем
роботи, з утриманням в дохід держави 10 відсотків заробітку, без позбавлення
права керування транспортними засобами.

Запобіжний захід
- підписка про невиїзд.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1. на користь потерпілого
ОСОБА_2. 14045,14 гривень на відшкодування матеріальної шкоди, 3.000 гривень на
відшкодування моральної шкоди та 300 гривень у вигляді витрат за проведену
оцінку автомобіля, на користь законного представника потерпілої ОСОБА_3478,26
гривень матеріальної шкоди завданої лікуванням ОСОБА_4., та 6.000 грн.

Справа № 11-310/2007 Головуючий
у суді 1-ї інстанції Капустинський M.M.

Категорія ст. 286 ч. КК України Суддя-доповідач Заліщук М.С.

моральної
шкоди., на користь Житомирської обласної дитячої лікарні - 1467,30 ї гривень за
витрати пов'язані з лікуванням потерпілої ОСОБА_4.

Вирішено питання
про судові витрати та речові докази.

Згідно вироку, 16.09.2006 року о 6-й годині водійОСОБА_1, порушуючи вимоги
пунктів Правил дорожнього руху України 1.5 (дії або бездіяльність учасників
дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для
руху загрожувати життю або здоров'ю громадян, задавати матеріальні збитки),
керуючи належним йому на підставі реєстраційного талону автомобілем марки ВАЗ
21083 д.н. НОМЕР_1, по вулиці Радянська м. Овруч, в напрямку вулиці Леніна,
зі швидкістю 60 км. на год. В районі будинку №88, Бабич порушуючи вимоги
пунктів ПДР України 2.36 (для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій
зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно
реагувати на їх зміни, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу,
технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим
засобом у дорозі), 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної
швидкості руху, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також
особливості, а також особливості вантажу, що перевозиться, стан транспортного
засобу, щоб мати вимогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати
ним), 12.3( у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій
об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення
швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників
руху об'їзду перешкоди), в порушення розділу 34 (дорожня розмітка), згідно
якого лінія 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах,
які мають 4 і більше смуг руху перетинати забороняється, перетнув і виїхав на
смугу зустрічного руху де несвоєчасно виявив, хоча міг це зробити автомобіль
„Форд-Скорпіо" д.н.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, якій рухався в
зустрічному напрямку, в результаті чого сталося зіткнення між вказаними автомобілями.

В результаті ДТП водій ОСОБА_2., отримав тілесні ушкодження середнього
ступеня тяжкості у вигляді закритого перелому 2-го,3-го ребер по середньо
бокової поверхні грудної клітини зліва, без зміщення уламків. Пасажир ОСОБА_4
отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді закритого
багато уламкового перелому лівої плечової кістки зі зміщенням уламків.

Порушення водіємОСОБА_1 вимог пунктів 1.5,2.36,12.1,12.3,34,1.3 ПДР
України, знаходяться у причинному зв'язку з наслідками які сталися , тобто в
отриманні потерпілими ОСОБА_2та ОСОБА_3середнього ступінню тяжкості тілесних
ушкоджень.

В апеляції прокурор вважає, що суд, постановляючи вирок невірно вирішив цивільний
позов потерпілого ОСОБА_2
про відшкодування

заподіяної йому злочином моральної шкоди, безпідставно зменшив її розмір,
не навів достатніх підстав та мотивів такого зменшення. Зазначив, що судом не
взято до уваги, що злочином потерпілому спричинено великі фізичні та моральні
страждання викликані втратою ним здоров'я та майна. За змістом подання ставить
питання про зміну вироку суду в частині вирішення заявленого потерпілим
цивільного позову. Просить стягнути з засудженого на користь потерпілого
моральну шкоду в сумі 20 тисяч гривень, в решті вирок залишити без змін.

В апеляції потерпілий ОСОБА_2. ставить питання про зміну вироку суду в
частині вирішення заявленого ним цивільного позову. Вважає, що висновки суду в
цій частині не відповідають фактичним обставинам справи, в наслідок чого
безпідставно зменшена підлягаюча до стягнення моральна шкода. Посилається на
те, що суд не врахував його моральні страждання та фізичний біль, те що він
продовжує лікуватися. В наслідок отриманих тілесних ушкоджень та відсутності
коштів самостійно не може відремонтувати пошкоджений автомобіль. Просить
стягнути з засудженого моральну шкоду в сумі 20 тисяч гривень, в решті вирок
залишити без змін.

З висновками суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчиненого
засудженим злочину, про доведеність вини та кваліфікацію дій, автори апеляцій
погоджуються і ніким з можливих апелянтів не оспорюється.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про необхідність часткового
задоволення апеляції, потерпілого, який підтримав свою апеляцію, заслухавши
пояснення засудженого ОСОБА_1. щодо залишення вироку суду без змін, перевіривши
вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 365 КПК України, колегія
суддів вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню з наступних
підстав.

Вина засудженого ОСОБА_1. у порушенні правил дорожнього руху та
експлуатації транспорту, що спричинило потерпілим тілесні ушкодження середнього
ступеня тяжкості знайшла своє підтвердження під час розгляду справи в суді і
ніким з можливих апелянтів не оскаржується.

При призначенні покарання суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК
України та з урахуванням всіх обставин справи призначив справедливе і достатнє
покарання засудженому.

При вирішенні питання про відшкодування на користь потерпілого ОСОБА_2.
моральної шкоди суд не дотримався вимог ст. 23 ЦК України, не вказав у вироку в чому саме полягає заподіяна
йому моральна шкода, не навів мотивів при визначенні її розміру.

З урахуванням наведеного вирок суду, в частині вирішення цивільного позову
потерпілого ОСОБА_2., про відшкодування заподіяної йому моральної

шкоди, підлягає
скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд в порядку цивільного
судочинства.

Керуючись ст.
ст. 365,366 КІЖ України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляції старшого помічника прокурора Овруцького району Савчука Б.Г. та потерпілого
ОСОБА_2. задовольнити частково.

Вирок Овруцького районного суду Житомирської області від
27 лютого 2007 року щодо ОСОБА_1 в частині вирішення цивільного позову
потерпілого ОСОБА_2., про відшкодування заподіяної йому моральної шкоди,
скасувати.

Справу в цій частині направити на новий судовий розгляд в
порядку цивільного судочинства в той же суд в іншому складі.

В решті вирок залишити без зміни.