Ухвала

іменем україни

5 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_7,

суддів: ОСОБА_8., ОСОБА_9.,

при секретарі ОСОБА_10.,

за участю прокурора ОСОБА_11.,

розглянула в судовому засіданні м. Києві кримінальне провадження за касаційною скаргою представника цивільного позивача ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 31 липня 2014 року про повернення апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а:

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 24 вересня 2013 року визнано винними та засуджено ОСОБА_2 за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 292, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 209, ст. ст. 69, 70 КК України; ОСОБА_3 за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 292, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 209, ст. ст. 69, 70 КК України; ОСОБА_4 за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 292, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 209, ст. ст. 69, 70 КК України; ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 209, ст. ст. 69, 70 КК України; ОСОБА_6 за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 209, ст. ст. 69, 70 КК України.

Крім того, вироком суду частково задоволено цивільний позов ПАТ «Укртранснафта» про стягнення із обвинувачених на користь позивача 613934,36 грн., вирішено долю речових доказів, зокрема МПП «Лідія» повернуто належні йому речові докази.

Представник МПП «Лідія» звернувся до Сихівського районного суду м. Львова із клопотанням про повернення речових доказів відповідно до актів прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей на відповідальне збереження із зазначенням кількості та індивідуально-визначених ознак речових доказів із філії «МН «Дружба» ПАТ «Укртранснафта».

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 14 квітня 2014 року клопотання представника МПП «Лідія» задоволено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, директор МН «Дружба» ПАТ «Укртранснафта» ОСОБА_12. подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 14 квітня 2014 року скасувати.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2014 року директору МН «Дружба» ПАТ «Укртранснафта» ОСОБА_12. повернуто апеляційну скаргу, з підстав, що вона подана особою, яка не мала права на подачу апеляційної скарги, оскільки МН «Дружба» є відокремленим підрозділом ПАТ «Укртранснафта» і не було визнано потерпілим або цивільним позивачем.

Крім того, не погоджуючись з ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 14 квітня 2014 року ПАТ «Укртранснафта» в особі представника філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 14 квітня 2014 року скасувати, посилаючись на те, що речові докази, які суд вирішив повернути МПП «Лідія», належать саме філії ПАТ «Укртранснафта» - «МН «Дружба». Крім того зазначав, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що речові докази, які були повернуті МПП «Лідія» належать саме цьому підприємству.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 31 липня 2014 року представнику філії ПАТ «Укртранснафта» ОСОБА_1 повернуто апеляційну скаргу, на підставі ст. 399 КПК України, оскільки на думку суду, представник ОСОБА_1 не наділений правом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду, якою вирішена доля речових доказів.

У касаційній скарзі представник цивільного позивача - ОСОБА_1 просить скасувати ухвали апеляційного суду про повернення апеляційних скарг від 27 червня 2014 року та 31 липня 2014 року, і призначити новий розгляд провадження у суді апеляційної інстанції у зв'язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону. Свої доводи обґрунтовує тим, що апеляційний суд необґрунтовано виніс рішення про повернення апеляційної скарги, оскільки як вбачається з довіреності виданої 20 грудня 2013 року Головою правління ПАТ «Укртранснафта» юрисконсульту МН «Дружба» ОСОБА_1, що була долучена до апеляційної скарги, він наділений правом представляти інтереси Товариства в усіх судах, у тому числі і в кримінальних провадженнях.

В запереченнях на касаційну скаргу представника цивільного позивача ОСОБА_1 представник ПП «Лідія» вважає рішення апеляційного суду про повернення апеляційної скарги законним та обґрунтованим, і тому просить його залишити без зміни, а касаційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який вважав, що касаційна скарга підлягає до часткового задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що така підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 539 КПК України за наслідками розгляду клопотання пов'язаного з виконанням вироку суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 14 квітня 2014 року клопотання представника МПП «Лідія» про повернення речових доказів відповідно до акту прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей було задоволено.

Дана ухвала була оскаржена директором МН «Дружба» ПАТ «Укртранснафта» ОСОБА_12., апеляційна скарга якого була повернута, оскільки у кримінальному провадженні філія МН «Дружба» не було стороною і потерпілим, її представник не приймав участі під час розгляду провадження, а тому не є особою, яка має право оскаржити дане судове рішення.

Представник потерпілого та цивільного позивача ПАТ «Укртранснафта» ОСОБА_1, який приймав участь у розгляді кримінального провадження також звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 14 квітня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 31 липня 2014 року представнику філії ПАТ «Укртранснафта» ОСОБА_1 також було повернуто його апеляційну скаргу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів провадження ПАТ «Укртранснафта» в особі філії МН «Дружба» визнано потерпілим та цивільним позивачем з правами, які передбачені ст.ст. 55-58, 61 КПК України, що підтверджується довіреністю, яка видана на ім'я ОСОБА_1

З урахуванням викладеного та відповідно до вимог ст. 24 КПК України кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді. Висновки суду про те, що представник філії ПАТ «Укртранснафта» ОСОБА_1 позбавлений права оскаржувати ухвалу суду, якою вирішено долю речових доказів не відповідають вимогам закону, тому ухвала апеляційного суду від 31 липня 2014 року підлягає скасуванню у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись статтями 433 - 439 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу представника цивільного позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 31 липня 2014 року скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ ________________

ОСОБА_7 ОСОБА_9 ОСОБА_8