Єдиний унікальний номер 1-123/10
Номер провадження 1-123/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого -

судді Сивака В. І.

при секретарі ТкачН.П.

з участю: прокурора Шевчука О.І.

захисника-адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 03.06.1993 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.140 ч.2 КК України на 10 місяців позбавлення волі; 12.12.1996 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.140 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна; 01.06.1999 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.140 ч.2, 26-2 КК України на 4 роки позбавлення волі, постановою Сокалького районного суду Львівської області від 15.05.2002 року вирок змінено: виключено ст.26-2 КК України /в ред. 1960 р./, дії перекваліфіковані на ст.185 ч.2 КК України /в ред. 2001 р./ - призначено 4 роки позбавлення волі; 08.12.2004 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ст.185 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого 08.12.2008 року по відбуттю строку покарання, у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч.3 КК України, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, розлученого /на утриманні двоє малолітніх дітей/, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч.3 КК України.-

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_2 повторно та ОСОБА_3 01.05.2010 року приблизно о 24 год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою групою осіб, діючи з метою викрадення чужого майна підійшли до господарства ОСОБА_4, жительки с.Коболчин вул.Пушкіна, 32 Сокирянського району Чернівецької області, де згідно розподілу ролей ОСОБА_3 залишився стояти на дорозі неподалік вказаного господарства та спостерігати за появою сторонніх осіб, а ОСОБА_2 переліз через паркан, підійшов до курятника, який розміщений на подвір'ї вищевказаного господарства, де шляхом вільного доступу, відкривши вхідні двері, проник всередину курятника, звідки викрав двох курей, вартістю 50 грн. за одну та півня вартістю 70 грн., які належали ОСОБА_4, але під час вчинення злочину був помічений останньою, яка почала кричати припинити злочинні дії та просити залишити її майно, однак ОСОБА_2 підійшов до паркана, де його чекав ОСОБА_3, передав останньому викрадене майно, переліз через паркан і разом з ним, усвідомлюючи, що вони помічені сторонньою особою, не реагуючи на крики потерпілої, яка вимагала від них повернути викрадене, з місця вчинення злочину зникли, заподіявши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 170 грн.

На досудовому слідстві і під час судового слідства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повністю визнали свою

вину в обємі предявленого обвинувачення і користуючись правом, передбаченим ст.63 Конституції України, від дачі показань відмовилися, однак повністю підтримали показання в якості обвинувачених.

З оголошених показань ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с.105,118/ встановлено, що 01.05.2010 року вони вдома у ОСОБА_2 вживали спиртні напої і приблизно о 10 год. пішли в село, щоб придбати цигарки, де неподалік церкви зустріли ОСОБА_4, яка запропонувала їм за гроші прибрати біля будинку гіляки, на що вони погодилися. З 11 год. до 17 год., із переривом на обід, який принесла ОСОБА_4, вони працювали і по закінченню роботи о 17 год. та заплатила їм по 5 грн., а також дала ще горілки і закуску, яку вони вжили вдома у ОСОБА_2 Після цього ОСОБА_2, вирішивши, що ОСОБА_4 їм мало заплатила, запропонував ОСОБА_3 піти до неї за додатковим розрахунком, на що той погодився. Підійшовши до господарства ОСОБА_4. ОСОБА_2 сказав ОСОБА_3 стояти на дорозі та дивитись чи ніхто не йде. ОСОБА_3 зупинився біля криниці приблизно за 20 м. до воріт, а ОСОБА_2, не доходячи до воріт, переліз через паркан в господарство ОСОБА_4

Крім цього, з показань ОСОБА_2 встановлено, що в господарстві ОСОБА_4 він підійшов до курятни

ка, який знаходиться за сараєм, відкрив вхідні двері, звідки дістав двох курей та одного півня, які почали кричати а також до нього почала кричати ОСОБА_4 щоб він залишив курей, а тому він пішов через город до паркану, де передав ОСОБА_3 одну курку, а з двома іншими переліз через паркан. Крики ОСОБА_4С він чув весь час поки йшов до паркану та ще протягом 3 - 4-х хвилин, коли вони вдвох йшли по дорозі, однак на її крики ні він, ні ОСОБА_3 не реагували. З викраденим вони пішли до ОСОБА_5, де півня та одну курку обміняли на горілку,

сигарети, лікер, після чого повернулись до нього додому, де ще вживали спиртне, а потім лягли спати. Наступного дня курку, що залишилася, вони з'їли.

З показань ОСОБА_3 встановлено, що про крадіжку він зрозумів, коли ОСОБА_2 передав йому викрадених курей. Так як він перебував у стані алкогольного спяніння, то він не може стверджувати або заперечувати той факт, що ОСОБА_4 кричала йому та ОСОБА_2, щоб вони повернули викрадене.

Перед ОСОБА_4 вони вибачилися і повернули їй одну курку та півня. Ще одну курку вилучили у ОСОБА_5 і також передали ОСОБА_4

Вина підсудних також підтверджується оголошеними в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_4, з яких вбачається, що 01.05.2010 року на одній із вулиць с.Коболчин вона зустріла ОСОБА_2 і ОСОБА_3, яким запропонувала роботу у господарстві, яке залишилось їй в спадок від матері, на що вони погодились і з 11 по 17 год. з переривом на обід складали дрова. По закінченню роботи вона заплатила по 5 грн. кожному, а також дала ще горілки та поїсти і вони ніяких претензій до неї не мали. Приблизно о 21 год. вона лягла спати, однак заснути не могла, так як у неї боліла нога. Вночі приблизно о 24 год. вона почула, що її собака дуже гавкає, а на подвір'ї кричать кури, а тому включила в сараї та на вулиці світло, зрозумівши що курей викрадають і почала кричати, так як підійти до курника вона боялась. Через декілька хвилин вона побачила, як зі сторони курника на світло вийшов ОСОБА_2, який в руках ніс двох курей та одного півня, а тому почала до нього кричати повернути кури, при цьому називаючи його по імені, але він не реагуючи, пішов в напрямку городу. Потім вона побачила, як по дорозі пройшов ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які тримали в руках курей і які на її крики повернути кури не реагували. Наступного дня вона повідомила про вказаний випадок працівників міліції. Будь-яких претензій до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вона немає, так як заподіяна їй шкода була повністю відшкодована. /а.с. 91/.

Крім того, вина підсудних підтверджується доказами, дослідженими в судовому слідстві, а саме:

- протоколом від 06.05.2010 року явки з повинною ОСОБА_2 в ОВС, в якій він зізнався про вчинення ним кра

діжки курей з господарства ОСОБА_4 /а.с. 12/;

- актом виявлення і вилучення від 12.05.2010 року курки жовтого кольору у ОСОБА_6, яка пояснила, що 01.05. 2010 року біля 23 год. вказану курку до неї в господарство принесли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с.17/;

- довідкою від 12.05.2010 року № 19 ПКЗ «Коопзаготпром», з якої встановлено, що ринкова вартість однієї курки вагою 2,5 кг становить 50 грн., а вартість одного півня вагою 3,5 кг. - 70 грн. /а.с.21/;

- протоколами відтворення обстановки і обставин події з фототаблицями до них від 14.06.2010 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на місці добровільно розповіли і показали про обставини вчинення ними злочину з господарства ОСОБА_4 /а.с.85-88/.

Дії ОСОБА_2 слід вірно кваліфікувати за ст.186 ч.З КК України - як відкрите викрадення чужого майна

/грабіж/, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням в інше приміщення.

Дії ОСОБА_3 слід вірно кваліфікувати за ст.186 ч.З КК України - як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням в інше приміщення.

Призначаючи вид та міру покарання підсудним суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винних, пом'якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Вчинений підсудними злочин відповідно до ст.12 п.4 КК України є тяжким злочином, однак від їх дій тяжких наслідків не настало, оскільки викрадене майно повернуто потерпілій і відносно неї не було застосовано будь- якого насильства.

За місцем проживання ОСОБА_2 характеризуються негативно, як особа, яка в сімї та побуті веде себе незадовільно, не працює, зловживає спиртними напоями, схильний до вчинення крадіжок, на зауваження виконкому та адмінорганів не реагує, крім того, встановлено, що ОСОБА_2 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, а з 20.09.2004 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу алкоголізму.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризуються позитивно, як особа, яка допомагає батькам у веденні сільського господарства, трудолюбива, ввічлива. Крім того, встановлено, що на обліках у лікарів психіатра та нарколога він не перебуває.

Обставинами, що пом'якшують покарання винним, є щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди, що підтверджується повним визнанням вини, активними добровільними діями під час досудового і судового слідства, показами потерпілої. Крім того, ОСОБА_2 суд враховує як пом'якшуючу обставину з'явлення із зізнанням, що підтверджується протоколом явки з повинною.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння, а ОСОБА_2, крім цього, рецидив злочинів.

Характеристика вчиненого злочину, наявність пом'якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дані про особи винних, є достатніми підставами для призначення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покарання в межах, установлених у санкції частини етапі Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за даний злочин у виді позбавлення волі:

- ОСОБА_2 з ізоляцією його та поміщенням до кримінально-виконавчої установи, так як він є особою раніше судимою за вчинення аналогічних злочинів, був засуджений до позбавлення і після відбування попереднього покарання на шлях виправлення не став, а вчинив знову тяжкий злочин;

- ОСОБА_3 зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на нього обовязки, передбачені ст.76 ч.1 п.п.3.4 КК України.

Судові витрати за проведення експертизи слід стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч.З КК України та призначити йому покарання у виді 5 /пяти/ років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з 14.06.2010 року.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - утримання під вартою.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч.З КК України та призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він

протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно ст.76 ч.1 п.п.3,4 КК України покласти на ОСОБА_3 обов'язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з'являтися в інспекцію для реєстрації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку про невиїзд.

Речові докази, вказані в постановах /а.с. 111/ - знищити, /а.с. 123/ - залишити у власності ОСОБА_4, жительки с.Коболчин Сокирянського району Чернівецької області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 солідарно на користь НДЕКЦ при УМВС України в Чернівецькій області на р/р 0002 в УДК в Чернівецькій області МФО 856135, код. призначення Відшкодування витрат за проведення експертизи /хол.зб./" -150 /сто пятдесят/ грн. 24 коп.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд, а засудженим ОСОБА_2 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий: