Справа № 545/1937/15-к
Провадження № 1-в/545/349/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.07.2015 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
представника адміністрації: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечував з тих підстав, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Представник адміністрації Крюковської виправної колонії №29 у вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення поклався на розсуд суду.
Засуджений заяву підтримав та просив задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення представника адміністрації установи, засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12.12.2013 року за ч. 2 ст. 286 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
Таким чином, на момент звернення до суду з клопотанням, ОСОБА_5 відбув більше, ніж 1/3 частини призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до частини 2 статті 81 КК України Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення, протягом 2014 року, за час перебування у КВК-29 засуджений ОСОБА_5 мав 4 стягнення, в тому числі 2 з яких - у виді поміщення в ДІЗО, у зв`язку з чим був взятий на облік 09.12.2014 року як злісний порушник режиму відбування покарання.

Разом з тим, щодо засудженого застосовано лише 1 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці у вигляді зняття з профілактичного обліку як злісного порушника режиму відбування покарання(22.06.2015 року) .
З характеристики засудженого від 06.04.2015 року, яка міститься в матеріалах особової справи (а.с.84), вбачається, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення. Крім того, згідно з протоколом № 8 від 06.04.2015 року спільного засідання комісії КВК-29 та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації було відмовлено ОСОБА_5 у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України як такому, що не досяг необхідного ступеня виправлення.
Зазначені обставини не дають підстав вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосована умовно-дострокове звільненні від відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1