Справа № 1-251/10
Провадження №1/2401/125/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2011 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Кибич І.А.

при секретарі Кушнір О.С., Козубовській О.Д., Паучек Є.В.

з участю прокурора Клима В.Г.

за участю захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вижниця кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с. Усть-Путила, Путильського району Чернівецької області, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженої, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючої, раніше судимої вироком Вижницького районного суду від 02.07.2009 року за ст. 296 ч. 2 КК України до трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим терміном два роки,

в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 296 ч.3, 296 ч. 3 КК України, ?

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, 25.03.2010 року біля 1400 год. перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на території Усть-Путильської ЗОШ, в с. Усть-Путила, Путильського району, Чернівецької області, з приводу побиття її сина ОСОБА_3, безпричинно вчинила суперечку з ОСОБА_4. В процесі суперечки з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нанесла один удар ОСОБА_4 в область голови, чим спричинила фізичну біль. ОСОБА_4, перебуваючи в стані вагітності, уникаючи конфлікту, забігла в приміщення школи. Однак ОСОБА_2 продовжуючи хуліганські дії зайшла в учбовий клас в якому вчитель ОСОБА_5 проводила батьківські збори. Незважаючи на це ОСОБА_2, в присутності батьків та дітей, стала висловлюватись нецензурними словами в адресу ОСОБА_5 та батьків, погрожувала фізичною розправою ОСОБА_4, внаслідок хуліганських дій, які тривали протягом двадцяти хвилин, було припинено заплановані батьківські збори.

Крім того, ОСОБА_2 26.03.2010 року біля 1240 год. перебуваючи в стані алкогольного спяніння, зайшла в учбовий клас 2-го класу Усть-Путильської ЗОШ, в с.Усть-Путила, де вчитель ОСОБА_5 проводила урок. Знаходячись в приміщення класу, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю в присутності неповнолітніх, стала висловлювалась нецензурними словами в адресу вчителя, погрожувала фізичною розправою, та штовхнула останню рукою у грудну клітку, внаслідок чого заподіяла їй фізичну біль. ОСОБА_5, з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_2, зупинила урок та пішла до сільської ради, щоб повідомити працівників міліції про неправомірні дії. ОСОБА_2, переслідуючи її продовжувала висловлюватись нецензурними словами в присутності сторонніх осіб. Перебуваючи в приміщення сільської ради в кабінеті секретаря, ОСОБА_2 продовжувала висловлюватись нецензурними словами, не давала можливості зателефонувати працівникам міліції. Своїми хуліганськими діями, які тривали біля 30 хвилин, зупинила нормальну роботу Усть-Путильської сільської ради.

Підсудна ОСОБА_2 в судовому засіданні своєї вини не визнала та пояснила, що 25.03.2010 року біля 1400 год. перебуваючи на концерті в Усть-Путильській ЗОШ, стало відомо, що вчитель ОСОБА_5 дала її сину завдання розказати вірш, який був менший ніж у інших учнів, вказане їй не сподобалось, оскільки син неодноразово скаржився на вчителя. Про батьківські збори було відомо, однак не наміру бути присутньою. Перебуваючи біля сільської ради, до неї прибіг син та зі сльозами на очах повідомив, що матір неповнолітнього однокласника ОСОБА_4 його побила. Зайшла на територію школи і стала зясовувати з останньою про побиття її сина і з цього приводу між ними виникла суперечка. Через деякий час з приміщення школи вийшла вчителька ОСОБА_5, в якої стала запитувати про побиття сина. Потім підійшла до директора школи ОСОБА_6 та поскаржилась на поведінку ОСОБА_4 та ОСОБА_5, забрала сина та пішла додому. В приміщення школи та класу не заходила, алкогольних напоїв того дня не вживала. 26.03.2010 року, прийшла в школу, щоб забрати речі сина, оскільки він відмовився іти до школи. Підійшла до ОСОБА_5, розповіла ситуацію, на що остання повідомила, що речі можна забрати тільки з дозволу директора школи. Після розмови з останньою підійшла до директора школи, який пояснив, що перевести на навчання до іншої школи можливо за умови представлення довідки про зачислення на навчання в іншу школу, після чого пішла додому. В приміщення сільської ради не заходила, алкогольних напоїв того дня не вживала.

Незважаючи на те, що підсудна ОСОБА_2 свою вину не визнала, її вина у вчиненні злочину, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження і доведена повністю сукупністю досліджених доказів.

Так допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що працює вчителем початкових класів в Усть-Путильській ЗОШ, у класі навчається син ОСОБА_2. 25.03.2010 року у школі відбувався святковий концерт. По закінченню концерту біля 1400год., вона батьків запросила на батьківські збори. До неї підійшла ОСОБА_2 та повідомила, що на батьківських зборах не буде, оскільки незадоволена, що до її сина відноситься погано. Приблизно через 15 хв., після початку батьківських зборів, забіг учень її класу та повідомив, що на дворі школи між учнями ОСОБА_3 та ОСОБА_7 відбувається конфлікт. Після чого ОСОБА_4 вибігла на вулицю, а вона продовжувала проводити батьківські збори. Через декілька хвилин у коридорі почула крики, в клас зайшла ОСОБА_2, яка знаходилась в стані алкогольного спяніння, і без будь-яких пояснень стала кричати, висловлювалась нецензурними словами в її адресу та адресу батьків, розкидала зошити з парт. Присутні батьки намагались її заспокоїти, однак остання не реагувала. Через деякий час прийшли працівники міліції і конфлікт припинився.

26.03.2010 року біля 1300год. до школи прийшла ОСОБА_2 та намагалась під час уроку зайти в клас, але вона її не впускала. Незважаючи на це, ОСОБА_2 відштовхнула її та зайшла до класу, стала вимагати віддати зошити сина. Вона щоб не зривати урок попросила вийти ОСОБА_2 на вулицю, оскільки остання перебувала в стані алкогольного спяніння, а також зрозуміла, що учні налякалися, однак остання не реагувала. В подальшому про хуліганські дії ОСОБА_2 повідомила директора школи та пішла в сільську раду викликати міліцію. Зайшовши до сільської ради, попросила секретаря викликати працівників міліції, але ОСОБА_2 вихватила телефонну трубку та не давала можливості зателефонувати, виражалась в її адресу нецензурними словами та погрожувала. Претензій матеріального та морального характеру до підсудної не має, щодо призначення підсудній покарання, просила суворо не карати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що 25.03.2010 року у школі відбувався святковий концерт, по закінченню якого всіх батьків запросила на батьківські збори. Перебуваючи на зборах, до класу забіг учень та повідомив про конфлікт між її сином та неповнолітнім ОСОБА_3. Одразу вибігла на подвіря школи та побачила як останній наносить удари ногами її сину, зробила зауваження та стала зясовувати причину конфлікту. На це прибігла ОСОБА_2, яка перебувала в стані алкогольного спяніння, почала кричати, вдарила її декілька раз сумкою в область голови. В цей час з коли вийшла ОСОБА_8 та стала припиняти хуліганські дії ОСОБА_2, захищаючи її. Перебуваючи в стані вагітності, перелякалась за стан свого здоровя, забігла до школи, передзвонила до чоловіка та викликала працівників міліції. Після чого ОСОБА_2 погрожуючи фізичною розправою зайшла в клас, стала кричати на вчителя та батьків, в присутності дітей висловлювалась нецензурними словами, забрала сина та пішла додому, батьківські збори були припинені.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що працює директором Усть-Путильської ЗОШ, син ОСОБА_2 навчається у школі з першого класу, неодноразово з нею виникали суперечки, оскільки вона скаржилась, що до її сина погано ставляться, занижують оцінки. 25.03.2010 року у школі відбувався концерт. Через деякий час проходячи по дорозі бачив, що ОСОБА_2, сперечається з батьками та вчителем ОСОБА_5, які висловлювали претензії щодо її дій. Підійшов до ОСОБА_2, став зясовувати причину конфліктної ситуації, на що остання в емоційній формі пояснила, що до її сина в школі відносяться погано.

26.03.2010 року підійшла ОСОБА_2, вибачалась за свою поведінку, просила дозволу забрати сина зі школи, на що він розяснив, що потрібно спочатку, щоб сина зарахували у іншу школу. Ближче до обіду, коли він проводив урок, зателефонувала ОСОБА_5 та повідомила, що ОСОБА_2 вчинила суперечку, заважає проводити урок, на що відразу передзвонив до працівників міліції, а сам довів урок до закінчення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що 25.03.2010 року у школі відбувався концерт, по закінченню якого всіх батьків запросили на збори. Перебуваючи на зборах, вчитель ОСОБА_5 розказувала про успіхи учнів, їх поведінку. В цей час до класу забіг її син та повідомив, що на вулиці між хлопцями відбувається конфлікт. Матір ОСОБА_7, яка була на зборах, вибігла з класу, а вона разом з іншими батьками вийшла на вулицю, де побачила, що ОСОБА_2 нанесла ОСОБА_4 один удар ногою. Після чого ОСОБА_4 забігла до приміщення школи. ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, продовжувала кричати, зайшла до класу, виражалась нецензурними словами. Дані дії тривали на протязі 30 хвилин, по приїзду працівників міліції її хуліганські дії припинились.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що 25.03.2010 року у школі відбувався концерт, по закінченню якого батьків запросили на збори. Перебуваючи на зборах, через деякий час почули крики та разом з іншими батьками вийшли на вулицю. Підтвердила, що ОСОБА_4 забігла у приміщення школи, в той час, як ОСОБА_2 намагалась наздогнати останню, однак вона не допустила останню до потерпілої, оскільки та була в стані вагітності. Однак ОСОБА_2 вела себе агресивно, зайшла до класу, де стала кричати, виражалась нецензурними словами в адресу батьків та вчителя, стукала по партах, перекидала зошитами, вела себе неадекватно. Батьківські збори були припинені, дані дії тривали на протязі 15 хвилин.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що 25.03.2010 року у школі відбувався концерт, по закінченню якого батьків запросили на збори. Після того як стало відомо про конфлікт разом з іншими батьками вийшла на вулицю та бачила, що ОСОБА_4 тікала від ОСОБА_2. Самого інциденту який відбувався на подвірї школи не бачила, підтвердила, що ОСОБА_2 зайшла до класу, продовжувала кричати, висловлювалась в адресу батьків та вчителя нецензурними словами. Пізніше приїхали працівники міліції, батьківські збори були припинені.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що 25.03.2010 року у школі відбувався концерт, по закінченню якого батьків запросили на збори. Під час конфлікту разом з іншими батьками бачила, що ОСОБА_8 намагається захистити ОСОБА_4 від побиття ОСОБА_2. Підтвердила, що ОСОБА_2, перебувала в стані алкогольного спяніння, зайшла до класу де перебували батьки та діти, висловлювалась в адресу батьків та вчителя нецензурними словами, розкидала зошитами, кричала. Батьківські збори після цього припинились, дані дії тривали 10 хвилин.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що 25.03.2010 року у школі по закінченню концерту, всіх батьків запросили на збори. Підтвердила, що ОСОБА_2 зайшла до класу, стала кричати, висловлювалась в адресу вчителя та батьків нецензурними словами. На вулицю не виходила, зі слів ОСОБА_4, стало відомо, що останню побила ОСОБА_2, батьківські збори були припинені.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що 25.03.2010 року у школі відбувався концерт, по закінченню якого батьків запросили на збори. Під час конфлікту разом з іншими батьками бачила, що ОСОБА_8 намагається захистити ОСОБА_4 від побиття ОСОБА_2. Підтвердила, що ОСОБА_2, перебувала в стані алкогольного спяніння, зайшла до класу де перебували батьки та діти, висловлювалась в адресу батьків та вчителя нецензурними словами, розкидала зошитами, кричала. Батьківські збори після цього припинились, дані дії тривали 10-30 хвилин.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що 26.03.2010 року перебувала на робочому місці в сільській раді, до кабінету зайшла ОСОБА_15 та повідомила про необхідність виклику працівників міліції. Стала телефонувати, в цей час зайшла ОСОБА_2, вирвала з рук телефонну трубку, почала кричати, висловлюватись нецензурними словами. Підтвердила, що ОСОБА_2 виражалась нецензурними словами. Хуліганські дії ОСОБА_2 тривали на протязі 10 хвилин і на цей час була припинена нормальна робота сільської ради.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що 25.03.2010 року перебувала на батьківських зборах. Підтвердила, що ОСОБА_2 заходила до класу, кричала, висловлювалась в адресу вчителя та батьків нецензурними словами. Присутні на зборах батьки захищали ОСОБА_4 від побиття ОСОБА_2, батьківські збори були припинені.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що 25.03.2010 року у була на батьківських зборах. Підтвердила, що ОСОБА_2 намагалась вдарити ОСОБА_4, виражалась нецензурними словами, погрожувала, а ОСОБА_8 в цей час намагалась захистити потерпілу. ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного спяніння, вела себе агресивно, батьківські збори після цього були припинені.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що до Путильського РВ УМВС надійшло повідомлення, про протиправні дії ОСОБА_2. В складі слідчо-оперативної групи виїхав на місце події, опитали батьків, затримали ОСОБА_2, освідчили її та відпустили додому. Зазначив, що ОСОБА_2 систематично вчиняє адміністративні правопорушення, притягувалась до кримінальної та адміністративної відповідальності, неодноразово з нею проводились профілактичні заходи, виносились усні зауваження.

Крім показів потерпілих, свідків вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ст. 296 ч.3 КК України доведена матеріалами справи, а саме:

Протоколом усної заяви ОСОБА_19 від 26.03.2010 року, з даних якого вбачається, що 25.03.2010 року біля 1400год. в с. Усть-Путила до неї безпричинно чіплялась гр.ОСОБА_2, висловлювалась нецензурною лайкою, погрожувала розправою (Т.1, а.с.8).

Протоколом усної заяви ОСОБА_5 від 26.03.2010 року, з даних якого вбачається, що 25.03.2010 року біля 1300год. в приміщенні Усть-Путильської ЗОШ гр. ОСОБА_2 порушила громадський порядок під час проведення батьківських зборів, висловлювалась нецензурною лайкою. (Т.1, а.с.12)

З даних довідки №69 від 26.03.2010 року виданої Путильською ЦРЛ вбачається, що громадянка ОСОБА_2 26.03.2010 року перебувала в стані алкогольного спяніння. (Т.1 а.с.58)

Актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи №146 від 17.03.2011 року, з даних якого вбачається, що ОСОБА_2 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, може віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_2 ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляла, могла віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. Як не психічно хвора, ОСОБА_2 на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (Т.2, а.с.66-67)

Стосовно показів підсудної ОСОБА_2 в частині невизнання своєї вини у вчиненні злочину, суд вважає, що показам в цій частині необхідно дати критичну оцінку та розцінює їх як обрана лінія захисту, з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєне. Вказане спростовується вищенаведеними показами потерпілих: ОСОБА_5, ОСОБА_4, свідків, письмовими доказами по справі.

Таким чином суд прийшов до висновку, що покази потерпілих та свідків є правдивими, послідовними, як на досудовому слідстві так і в суді, а тому підстав недовіряти їм немає.

Оцінюючи всі зібрані і досліджені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудної ОСОБА_2 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії підсудної необхідно кваліфікувати за ст.296 ч.3 КК України, оскільки остання вчинила хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені особою, раніше судимою за хуліганство.

Разом з тим, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення підсудної кваліфікуючу ознаку "винятковий цинізм", оскільки відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22.12.2006 року №10 у судовій практиці хуліганство визнається вчиненим з винятковим цинізмом у випадку, коли хуліганські дії винної особи були поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та інше, а будь-яких доказів цього в суді не здобуто.

Призначаючи підсудній покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєний підсудною злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обставин, які помякшують покарання підсудної ОСОБА_2, згідно вимог ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудної ОСОБА_2, згідно вимог ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_2, суд враховує, що підсудна раніше судима, вчинила злочин під час випробувального терміну, негативно характеризується за місцем проживання, має на утриманні одну неповнолітню дитину, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного не можливе без ізоляції від суспільства.

За таких обставин суд прийшов до висновку що до підсудної необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідне й достатнє для виправлення підсудної та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав для застосування до неї вимог ст.ст. 69, 691, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по справі потерпілими не заявлено, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,?

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ст.296 ч.3 КК України та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 02.07.2009 року та остаточно призначити ОСОБА_2 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити обрану утримання під вартою.

Строк покарання засудженій ОСОБА_2 рахувати з моменту затримання з 21.04.2010 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом 15 діб з моменту його проголошення , а засудженим, що утримується під вартою, з моменту отримання його копії.

Суддя: І. А. Кибич