Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/334/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0000169 стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.03.2014 року яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.09.2008 року за частинами 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. 26.10.2011 року звільнений по відбуттю строку покарання,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 , судове рішення стосовно якого ніким з учасників судового розгляду оскаржене не було.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб. Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, в ніч з 14 на 15 березня 2013 року ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з метою викрадення рейсів та деталей верхньої будови колії, прибули на п. № 2, що на 316 км. станції Користівка Одеської залізниці, що розташовані на території Олександрійського району Кіровоградської області. В подальшому, реалізуючи свій намір, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, шляхом демонтажу за допомогою газового різака металевих тросів та вантажного автомобілю ГАЗ-66, реєстраційний номер НОМЕР_1 , таємно викрали майно, належне Олександрійській дистанції колії Одеської залізниці на загальну суму 39 074, 12 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим завдали Олександрійський дистанції колії Одеської залізниці шкоди на вказану суму.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк. В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом не в повній мірі взяті до уваги обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування збитків. Також, судом не було взято до уваги, що він на даний час проживає разом з дружиною, яка має неповнолітню дитину та вказані особи знаходяться на його утриманні. Окрім цього, апелянт зазначає, що поза увагою суду залишився і той факт, що він має батька інваліда 2-ї групи, та матір, яка не працює, оскільки вона доглядає за батьком, а тому батьки також потребують його допомоги.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та вважала вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення ґрунтується на достовірних та узгоджуваних між собою доказах, які зібрані у передбаченому кримінально-процесуальним законом порядку та належно оцінені судом та наведені у вироку, і жодним учасником судового розгляду оскаржений не був.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, місцевий суд в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які закріплені у ст.ст. 50, 65 КК України та належним чином врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які його обтяжують. Покарання у виді обмеження волі, із врахуванням всіх обставин справи на переконання колегії суддів, є виваженим та в повній мірі відповідає меті покарання і буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд вірно прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе лише в умовах обмеження волі і можливості застосування до обвинуваченого положення ст.75 КК України не вбачається.

Доводи апеляції засудженого про те, що судом не в повній мірі взяті до уваги обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування збитків, те, що він проживає разом з дружиною, яка має неповнолітню дитину та вказані особи знаходяться на його утриманні, а також що він має батька інваліда 2-ї групи, та матір, яка не працює, оскільки вона доглядає за батьком, а тому батьки також потребують його допомоги, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції в достатній мірі враховано всі обставини справи, особу винного, викладені вище обставини та прийнято законне та обгрунтоване рішення, а тому не можуть бути підставою для пом`якшення покарання чи звільнення обвинуваченого від покарання.

Підстав для пом`якшеняння покарання та зміни чи скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.

Дослідивши матеріали справи в повному обсязі, колегія суддів порушень процесуального закону під час досудового та судового слідства не встановила.

Вирок суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. ст. 376,405, 407, 418,419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.03.2014 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2