У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

Головуючого

Присяжнюк Т.І.

суддів

Вус С.М., Школярова В.Ф.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 6 лютого 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 на вирок Бердичівського районного суду
Житомирської області від 7 червня 2005 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженку та мешканку м. Бердичева,

раніше судиму 13.04.1992 року

Житомирським облсудом

за ст.ст. 93 п.п. “а”,”е”, 142 ч. 3, 142 ч. 2,

144 ч. 3 КК України 1960 року на 15 років позбавлення
волі з конфіскацією майна, умовно-достроково

звільнену 27.12.2002 року на 3 роки 8 місяців 13 днів,

засуджено
за ст. 121 ч. 2 КК України на 8 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України остаточно
ОСОБА_1 призначено покарання на 9 років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської
області від 16 серпня 2005 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1 засуджено за те, що вона 29
січня 2005 року, близько 21 години, будучи у стані алкогольного сп'яніння,
перебуваючи АДРЕСА_1, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно
спричинила ОСОБА_2 тяжкі тілесні ушкодження, від яких остання померла.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_1
зазначає, що суд неправильно встановив фактичні обставини справи, оскільки вона
потерпілу по голові не била, а тому вважає, що ОСОБА_2 померла не від її дій.
Просить вирок щодо неї скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність винності
ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй злочину, за обставин, викладених у
вироку, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні
доказів.

Зокрема, показаннями свідка ОСОБА_3 про
те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла сварка, під час якої засуджена вдарила
потерпілу дверима, а коли остання впала на підлогу, завдала їй удару макогоном
по голові; аналогічними за змістом показаннями свідка ОСОБА_4; згідно з
протоколами відтворення обставин та обстановки події за участю ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, останні показали як саме засуджена завдавала удари ОСОБА_2; даними
судово-медичної експертизи про характер та локалізацію завданих потерпілій
тілесних ушкоджень.

Твердження засудженої про те, що
ОСОБА_2 померла не від її ударів, були предметом дослідження як суду першої так
і апеляційної інстанцій і визнані безпідставними.

Даний висновок суду сумнівів не
викликає.

Суд повно дослідив обставини справи, дав зібраним доказам
належну оцінку і правильно застосував матеріальний закон.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону
по справі не встановлено.

Покарання призначене з урахуванням характеру та ступеня
тяжкості вчиненого злочину, даним щодо особи засудженої.

Підстав для призначення справи до касаційного розгляду з
повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України, немає.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів Верховного Суду України -

у х в а
л и л а :

відмовити у задоволенні касаційної скарги засудженій
ОСОБА_1.

Судді :