Справа № 591/2543/15-к
Провадження № 1-кп/592/373/15

УХВАЛА
24 липня 2015 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого- судді ОСОБА_1 ,
суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
за участю прокурора прокуратури Сумської області- ОСОБА_5 ,
захисників- ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
В провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_6 заявили клопотання про відвід складу суддів , посилаючись на наявність обставин , які викликають сумнів у неупередженості суддів, що полягає в неможливості суду протистояти незаконній позиції обвинувачення , яке не звертаючи уваги на положення КПК України в частині строків призначення справи до розгляду , обґрунтованості клопотання про обрання запобіжного заходу доказами , а також спосіб доставки ОСОБА_8 до суду фактично під вартою після його звільнення з СІЗО були спрямовані з однією метою -залишити будь-якою ціною ОСОБА_8 під вартою. Суд не зміг протистояти такій поведінці обвинувачення чим підтвердив свою упереджену поведінку в справі.
Прокурор заперечує щодо задоволення заяви про відвід складу суддів у зв`язку з відсутністю підстав для її задоволення.
Захисник ОСОБА_7 також заперечує щодо задоволення заяви про відвід суддів , посилаючись на те , що підстави , на які посилаються обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_6 не ґрунтуються на законі. Якщо захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_8 вважали , що судом допущені порушення при призначенні справи до розгляду , дані особи не були позбавлення права заявити в судовому засіданні клопотання про відкладання слухання та надання їм часу для підготовки до участі у справі. Однак , обвинувачений і захисник не скористалися даним правом.
Обвинувачений ОСОБА_9 згоден з позицією свого захисника ОСОБА_7 ..
Суд , вивчивши заяву захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_8 , заслухавши думку учасників судового провадження , вважає , що заява задоволенню не підлягає.
Стаття 75 КПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу суду.
Дію суду , пов`язані із розглядом даного кримінального провадження , відповідають нормам кримінального процесуального законодавства України та Конституції України.
Здійснення , згідно із законом , процесуальної діяльності суду в ході розгляду будь-якого провадження, при відсутності підстав , вказаних в ст.. 75 КПК України , не можна вважати мотивами неупередженості та необ`єктивності.
Відповідно до п. п. 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями NN 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11 та 13.12.85 р., незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється в Конституції або законах країни. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукань, тиску, погроз або прямого чи непрямого втручання з будь-якого боку і хоч би з яких причин.
Як зазначено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.
Незалежність і недоторканність суддів гарантують ст. ст. 126 і 129 Конституції, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону. Законом "Про судоустрій і статус суддів" ( у новій редакції) визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.
Зокрема, ст. 6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.
Офіційне тлумачення положень ст. 126, 129 Основного Закону стосовно незалежності й недоторканності суддів та заборони впливу на суддів у будь-який спосіб дано рішенням Конституційного Суду від 01.12.2004 N 19-рп/2004 у справі про незалежність суддів як складову їхнього статусу.
Конституційний Суд у рішенні від 11.03.2011 N 2-рп/2011 у справі за конституційним поданням 53 народних депутатів щодо відповідності Конституції (конституційності) окремих положень Закону "Про Вищу раду юстиції" встановив, що надання оцінки вчинених суддею процесуальних дій до винесення ним остаточного рішення у справі є втручанням у здійснення правосуддя, що суперечить Конституції.
З огляду на це будь-які незаконні втручання або вплив на суд чи суддів, хоч би від кого вони виходили та з якою метою чинилися, є неприпустимими і підлягають правовій оцінки згідно Кримінального закону.
Викладенні обвинуваченим ОСОБА_8 та його захисником ОСОБА_6 в заяві про відвід підстави, суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях та є надуманими.
При розгляді даного провадження , суд діє відповідно до своїх повноважень при розгляді кримінальних проваджень , що передбачено ст.31 КПК України.
Слід зазначити, що суд розглядає справи на засадах диспозитивності та змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій , прав , свобод і законних інтересів засобами , передбаченими КПК Укрїни (ст. ст. 22,26 К ПК України). Оцінку всім доказам суд надає в нарадчій кімнаті при прийнятті судового рішення по суті.
Суд також зазначає, що з особами, які беруть участь у справі, колегія суддів не знайома, та не має жодної заінтересованості в розгляді справи.
Таким чином, на підставі викладеного суд вважає, що припущення заявників не можуть бути підставою для відводу складу суддів, а дії заявників суд розцінює як навмисне затягування розгляду провадження, а також спробу здійснити на суд тиск з метою отримання судового рішення, яке б задовольняло сторону по справі.Обставин, які вказують на заінтересованість чи викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості колегії суддів при розгляді даного кримінального провадження не виявлено.
Враховуючи відсутність жодних перелічених у ст. 75 КПК України підстав для відводу колегії суддів від участі в розгляді провадження, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід колегії суддів і відсутність правових підстав для її задоволення.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає що підстави для задоволення заяви про відвід колегії суддів , відсутні.
Керуючись Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України від 23 лютого 2006 р. N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.ст. 75, 80-81 КПК України, ст.ст. 126, 129 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суд,-
Відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 про відвід колегії суддів по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст.ст. 307 ч.2, 307 ч.3, 313 ч.2, 317 ч.2, 395 КК України та ОСОБА_9 за ст..ст. 307 ч.2, 307 ч.3, 313 ч.2, 317 ч.2 КК України
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3