Справа № 1-415/10 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року.

Зарічний райсуд м. Суми в складі: головуючого судді Шершак М.І.

при секретарі Українець Н.О.,

з участю прокурора Мошкіна К.О.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за звинуваченням:

ОСОБА_2, 03.08 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, невійськовозобов'язаний, не працює, мешкає м. Суми вул. Лєскова,16 раніше не засуджувався,

в скоєнні злочину передбаченого ст. 286 ч.2 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2, вчинив злочин при наступних обставинах:

Так ОСОБА_2, 16 квітня 2010 року близько 20 годин 00 хвилин керував на підставі тимчасового реєстраційного талону автомобілем "Фольксваген" державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, та рухався по вул. Кірова м. Суми з боку виїзду з міста в напрямку центру міста Суми. При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, що позначений дорожнім знаком 5.35.1.«Пішохідний перехід» по вул. Кірова в районі будинку №181, знехтував мірами безпеки дорожнього руху, відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, своєчасно не зменшив швидкість, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_4, який рухався по пішохідному переходу зліва направо по ходу руху автомобіля , що привело до наїзду на останнього. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження які відповідно до висновку судово- медичної експертизи №785-2010 року , відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Керуючи автомобілем "Фольксваген" державний номер НОМЕР_1 водій ОСОБА_2, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, передбачені пунктами:

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, д ля яких може бути створена перешкода чи небезпека

1.3. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Порушення Правил дорожнього руху, що допустив ОСОБА_2, знаходяться в прямому причинному зв'язку з подією ДТП і наслідками, що настали.

Будучи допитаним у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненому при зазначених вище обставинах визнав повністю суду пояснив, що він 16.04.2010 близько 20.00год. керував автомобілем „Фольксваген Транспортер" державний номер НОМЕР_1 по вул. Кірова в м. Суми з боку аеропорту в напрямку центру міста Суми зі швидкістю 55-60 км/год, при цьому автомобіль розміщувався на своїй смузі руху ближче до середини проїзної частини. В автомобілі знаходився один, пасажирів не було, без завантаження. На вулиці було темно, на його автомобілі були ввімкнені габаритні вогні та ближнє світло фар, на вул. Кірова вуличне освітлення працювало лише з лівої сторони по ходу його руху.

Під час руху по вул. Кірова він помітив автомобіль маршрутного таксі марки ГАЗЕЛЬ жовтого кольору , що перебував в нерухомому стані передньою частиною в напрямку аеропорту на відстані близько 0,5 м від краю проїзної частини та на зупинці «Аграрний університет» здійснював висадку-посадку пасажирів. На відстані близько 20,0 м до рівня дорожнього знаку «Пішохідний перехід» він побачив, як із-за задньої частини на відстані близько 0,5 м від задньої частини вищевказаного автомобіля маршрутного таксі вибіг в темпі середнього бігу пішохід-чоловік зліва направо по ходу руху його автомобіля, при цьому пішохід переміщався під невеликим кутом в районі дорожнього знаку «Пішохідний перехід» по ходу його руху. В момент виявлення пішохода із-за задньої частини автомобіля маршрутного таксі, для уникнення наїзду на нього, він застосував екстрене гальмування та повернув кермо автомобіля вправо. Але уникнути наїзду не вдалося, відбувся наїзд передньою лівою частиною автомобіля на пішохода, який на момент наїзду також перебував у русі. Вищевказаний пішохід в місці наїзду в момент контактування з переднім лівим краєм його автомобіля розміщувався лівим заднім боком тіла, так як безпосередньо перед наїздом він повернувся чи його крутнуло в результаті контакту з автомобілем. В результаті ДТП пішохід отримав тілесні ушкодження та автомобілем «швидкої допомоги» був доставлений до лікарні.

При ДТП попутних транспортних засобів не було, були зустрічні транспортні засоби , рух їх був середньої інтенсивності. Дані автомобіля рухалися із ввімкненими габаритними вогнями та ближнім світлом фар. На момент наїзду найближчий зустрічний автомобіль розміщувався до рівня місця наїзду на відстані 40-50 метрів. На момент ДТП опадів не було, дорожнє покриття знаходилося в сухому стані, без явних пошкоджень. Автомобіль «Фольксваген» державний номер НОМЕР_1 при ДТП знаходився в технічно справному стані.

Не дивлячись на повне визнання своєї вини самим підсудним у скоєному при зазначених вище обставинах, його вина повністю знайшла своє підтвердження в ході дослідження доказів по справі, а саме:

Свідченнями потерпілого ОСОБА_4, який суду пояснив, що 16.04.2010 року після 19.00 год. він вийшов опісля роботи с території СМПО ім. Фрунзе на вул. Курська в м. Суми. Потім на зупинці транспорту загального користування він сів в автомобіль маршрутного таксі марку, колір, державний номер вказати не може, так як не пам'ятає маршруту №27 «Шпиталь-Аеропорт» та поїхав по вул. Курська в напрямку центру міста, тобто додому. Що відбулося далі не пам'ятає. Прийшов до свідомості в хірургічному відділенні СОКЛ, де йому повідомили про те, що він отримав тілесні ушкодження в результаті ДТП 16.04.2010 року по вул. Кірова в м. Суми. За теперішній час просить суд стягнути з підсудного матеріальну і моральну шкоду завдану в результаті лікування , а також в результаті нервових стресів, порушення життєвого устрою, також просить суд суворо не карати підсудного.

Також вина підсудного у судовому засіданні підтверджується письмовими доказами проаналізованими судом у судовому засіданні, а саме:

-протоколом огляду місця події, схемою та фототаблицею до нього, відповідно до яких місцем ДТП є проїзна частини вул. Кірова м. Суми в районі будинку №181.

(а.с.9-18)

-протоколом огляду та перевірки технічного стану транспорту, відповідно до якого в автомобілі „Фольксваген" державний номер НОМЕР_1 технічних несправностей не виявлено, на автомобілі маються сліди та механічні пошкодження, характерні для утворення при ДТП.

(а.с. 19)

-протоколом додаткового огляду транспортного засобу та фототаблицею до нього, відповідно до якого в автомобілі "Фольксваген" державний номер НОМЕР_1 технічних несправностей не виявлено, на автомобілі маються сліди та механічні пошкодження, характерні для утворення при ДТП. (а.с.21-33)

-протоколом відтворення обстановки та обставин події та схемою до нього за участю підсудного ОСОБА_2, в яких він вказав на проїзній частині вул. Кірова розміщення автомобіля "Фольксваген" державний . номер НОМЕР_1 до та на момент ДТП, розміщення невстановленого автомобіля при ДТП, місце виявлення пішохода та місце наїзду, темп руху пішохода при ДТП.

(а.с.69-72)

-висновком судово-медичної експертизи №785-2010р., відповідно якого в наслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження які відповідно до висновку відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

(а.с.75-76)

висновком судово - автотехнічної експертизи №695-2010р., відповідно до якого - «В даній дорожній ситуації, технічна можливість для водія автомобіля "Фольксваген" д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2, уникнути наїзду на пішохода, вирішувалась шляхом виконання ним вимог п 18.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля "Фольксваген" д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в прямому причинному зв'язку з подією ДТП та наслідками, що настали.»

(а.с. 117-120)

Таким чином суд вважає, що вина підсудного у судовому засіданні повністю знайшла своє підтвердження.

Дії підсудного суд вважає необхідним кваліфікувати за ст.286 ч.2 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, що заподіяли потерпілим тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу підсудного, та обставини що обтяжують та пом'якшують покарання.

Обтяжуючих обставин відповідно до вимог ст. 67 КПК України судом не встановлено.

Пом'якшуючими обставинами відповідно до вимог ст. 66 КПК України суд визнає, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, позитивну характеристику на підсудного, стан його здоров'я, враховує суд часткове відшкодування завданих збитків потерпілому, враховує суд і думку потерпілого який вважає, що немає необхідності карати підсудного суворо.

З урахуванням всіх обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи підсудного , суд вважає за необхідне призначити підсудному покарання з застосування ст. 75 КК України у вигляді позбавлення волі з іспитовим терміном, а в зв'язку з тим, що в результаті порушення Правил дорожнього руху України потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_2, необхідно позбавити спеціального права керувати транспортними засобами .

Речові докази а.с. 41 повернути підсудному ОСОБА_2

Судові витрати по справі відсутні.

По справі прокурором м. Суми заявлений позов в інтересах держави в особі Головного фінансового управління Сумської облдержадміністрації про стягнення з підсудного витрат за лікування потерпілого в розмірі 24095,70 грн., відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України ст. 93-1 КПК України розрахунок приведений на підставі методики визначеної ПКМ України №545 від 16.07.1993 року. Даний позов підлягає частковому задоволенню згідно наступного:

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 року №3 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна" при розгляді даного питання суд повинен керуватися відповідними нормами ЦПК України, ЦК України. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стаття 1206 ЦК України на яку посилається прокурор передбачено покладення обов'язку на особу, яка скоїла злочин, відшкодувати саме витрати, які поніс заклад охорони здоров'я на лікування потерпілого, дана норма передбачає, що розмір витрат на лікування повинен бути доведеним шляхом надання натежних і допустимих доказів. Суд вважає, що ПКМ України від 16 липня 1993 року №545 суперечить нормам цивільного та цивільного процесуального законодавства, а саме: Відповідно до листа КЗ "Сумської обласної клінічної лікарні "№2678/2 від 15.12.2010 року вбачається що розрахунок приведений відповідно до фактичної кількості ліжко- днів лікування хворих у відділенні анестезіології у квітні 2010 року , розрахунок вартості, перебування на лікуванні у відділенні анестезіології зроблений з застосуванням фонду оплати праці працівників так званих "параклінічних" відділень, який у квітні 2010 року складав 688084,00 грн. Із наданих КЗ "Сумська обласна клінічна лікарня" доказів вбачається, що фонд оплати праці працівників даної установи за квітень 2010 року складав 110712,86 грн. З урахуванням фактичної кількості ліжко- днів у квітні 2010 року із вказаної суми на кожний день лікування хворого припадає 1117,80 грн. Розмір нарахувань на вказану суму із розрахунку 36,2% становить 404,64 грн., а з урахуванням інших складових вартість ліжко- дня у відділенні анестезіології квітень 2010 року становить 1701,93 грн., загальна вартість лікування потерпілого у відділенні анестезіології становить 10211,58 грн., тобто загальна вартість витрат на лікування в КЗ "Сумська обласна клінічна лікарня" становить 16099,50 грн., у суду є всі правові підстави задовольнити позов прокурора саме виходячи з зазначеного розміру. Потерпілим ОСОБА_4 заявлено позов про відшкодування матеріальної шкоди , понесених затрат на придбавання ліків на суму 3461,66 грн., яку підсудний визнає, а також вимоги про стягнення моральної шкоди на суму 15000 грн.

Відповідно до вимог ст. 1177 ЦК України позов про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню повністю, оскільки даний розмір підтверджується доказами копіями чеків про понесені затрати а.с.а.с.187-193, що стосується вимог про стягнення моральної шкоди то відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України виходячи з принципу розумності, справедливості , враховуючи перенесені потерпілим нервові страждання , хвилювання, порушення життєвого устрою сума 8000 грн., буде достатньою для відшкодування даної шкоди.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2, визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.286 ч.2 КК України і призначити йому за цим законом покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням ОСОБА_2 спеціального права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки, встановивши йому іспитовий термін два роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не змінювати і до набрання вироком чинності залишити підписку про невиїзд.

Речові докази автомобіль НОМЕР_2 повернути підсудному ОСОБА_2, а.с.41.

Судові витрати по справі відсутні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, матеріальну шкоду розміром 3461,66 грн., моральну шкоду 8000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Головного фінансового управління Сумської облдержадміністрації витрати за лікування потерпілого ОСОБА_4 розміром 16099,50 грн.

Вирок суду може бути оскарженим до апеляційного суду Сумської області, через Зарічний райсуд м.Суми на протязі 15 діб, з часу його проголошення.

Суддя