справа
№ 1-90/07
ВИРОК ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27
квітня 2007
року Червоноградський міський суд

Львівської області

у складі: головуючого - судді КУЗЬМИЧА
СМ.

при секретарі САРАТОВІЙ О.В.

з участю:
прокурора КОВАЛЬЧУКА О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в м.Червонограді в залі суду кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Шкроби,
Старовижівського району Волинської області,
громадянина України, з
середньою освітою, безпартійного, не одруженого, не працюючого,
проживаючого АДРЕСА_1, раніше судимий
03.02.2004р. Червоноградським міським судом за ст.18 6 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно
постанови Олександрійського районного
суду Кіровоградської області
від 28.08.2006р. звільнений
на підставі ст.81
КК України умовно-достроко з невідбутим терміном
на Ірік 25 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого 4.2 ст.18 6 КК
України,

встановив : ОСОБА_1 17.11.2006 року о 15 годині ЗО хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, вступив в злочинний
зговір з двома невстановленими слідством особами,
розподіливши ролі по вчиненню злочину, з метою
заволодіння чужим майном та особистим збагаченням.
Здійснюючи свій злочинний намір та діючи згідно розподілених ролей, на сходовій клітці четвертого поверху будинку №
9-а по вулиці Шептицького в
м.Червонограді Львівської області, із
застосуванням насильства, та з метою подолання опору ОСОБА_2 нанесли йому декілька ударів руками та ногами по тілу, причинивши останьому легкі тілесні
пошкодження які проявилися у вигляді крововиливів:
одного на обличчі, двох на грудях,
одного на лівій руці, одного на правій руці і садна на лівому лікті. Після цього ОСОБА_1 та двоє невідомих відкрито заволоділи майном громадянина ОСОБА_2, а саме грошима в сумі 16
гривень, три купюри номіналом по 5 гривень, та 1 гривень копійками, 2 запальничками вартістю
1 гривень 4 0
копійок кожна, та одною пачкою
сигарет «Ронсон» вартістю 1 гривень, на загальну суму 19 гривень 80 копійок, з викраденим з місця вчинення злочину втекли, та
розпорядились вкраденим на власний розсуд.

В судовому засіданні
підсудний свою вину визнав частково та
пояснив, що 17.11.200броку близько 15-1бгод. він був в гостях у своєї знайомої
на ім»я ОСОБА_3, яка проживає по
АДРЕСА_2. Крім
нього в квартирі ще були незнайомі йому особи з якими вони разом розпивали
спиртні напої. З потерпілим він знайомий,
раніше між ними конфліктів не виникало. Вийшовши з квартири ОСОБА_3 на
сходову клітку він побачив потерпілого та покликав його підійти, однак останній відповів йому нецензурними
словами, це обурило ОСОБА_1 і він догнав
потерпілого та наніс йому декілька ударів в обличчя, від цих ударів потерпілий впав, а він пішов. Крім нього потерпілого більше
ніхто не бив. Речей потерпілого він не забирав,
оскільки в нього були свої гроші. Вважає, що потерпілий може його оговорювати, тому що він співмешкав з його дружиною поки
той відбував покарання в місцях позбавлення волі. В останньому слові підсудній
свою вину у вчиненому визнав повністю та просить його суворо не карати.

Крім
частковго визнання своєї вини підсудним в ході судового слідства, його винність стверджується іншими
доказами, зібраними по справі, а саме:

показами
потерпілого даними ним в судовому засіданні,
з яких вбачається, що в середині
листопада 2006 року, точної дати він не пригадує, зайшов до свого знайомого ОСОБА_4, з яким розпивали спиртне. Коли горілка
закінчилась він пішов в магазин, в
під"їзді зустрів ОСОБА_1, який попросив в нього сигарету, проте оскільки потерпілий поспішав, тому відмовив йому, через це між ними виникла суперечка. ОСОБА_1
наніс йому один удар в обличчя, від
якого той зігнувся та сперся до стіни. Коли підняв голову, то ОСОБА_1
вже не було, однак перед ним стояли
двоє молодих хлопців, яких він не знаю.
Вони стали наносити йому численні удари від яких він впав та втратив
свідомість. Вважає, що саме ці хлопці і
забрали у нього гроші, запальнички та
сигарети. До ОСОБА_1 від
жодних претензій не має, оскільки
товаришує з ним. Чи діяли хлопці спільно
з ОСОБА_1 йому не відомо, між ударом
який наніс йому ОСОБА_1 та появою тих хлопців пройшло близько 2-3 хвилин.

показами
свідка ОСОБА_5 даними ним в судовому засіданні,
про те, що він при пограбуванні
потерпілого присутній не був, лише
пізніше дізнався, що ОСОБА_1 вдарив ОСОБА_2.
Більше по даній справі йому нічого не відомо.

показами свідка
свідка ОСОБА_6 оголошеними в судовому засіданні, з яких вбачається, що в один із днів середини листопада 2006 року, в обідній час, вона разом з ОСОБА_1 прийшли в гості до
ОСОБА_7. Коли вони зайшли до неї в квартиру,
то там знаходилася ОСОБА_7., її
співмешканець ОСОБА_8, та ще двоє
невідомих її мужчин. Вони розпивали в кімнаті спиртні напої і вони з ОСОБА_1
приєдналися до них. Як звати двох невідомих її мужчин, що разом з нами розпивали спиртні напої вона
не пам»ятає. Розпивали вони спиртні напої приблизно на протязі 40 хвилин. Після
того, співмешканець ОСОБА_7.
ОСОБА_8, який проживає в квартирі №69 цього ж
будинку, і дана квартира знаходиться на
одній площадці з квартирою ОСОБА_3,
пішов додому, а вони залишилися в
квартирі. Через декілька хвилин ОСОБА_8 повернувся назад і попросив її та

ОСОБА_3, щоб вони пішли з ним та допомогли відкрити
йому квартиру, оскільки він був сильно
п»яний, і не міг потрапити в свою
квартиру. Вона та ОСОБА_3 погодилися відвезти ОСОБА_8 додому, однак перед тим, як це зробити, ОСОБА_3 попросила всіх присутніх вийти з її
квартири, оскільки вона не хотіла нікого
залишати у себе в квартирі у її відсутність. З квартири ОСОБА_7. вони всі
присутні вийшли одночасно, і вона та
ОСОБА_3 повели додому ОСОБА_8, а ОСОБА_1
та двоє невідомих її мужчин, залишилася
в коридорі біля сходів. Відчинивши двері в квартиру ОСОБА_8, вона та ОСОБА_3 зайшли разом з ним в його
квартиру і поклали його на ліжко. В квартирі ОСОБА_8, вона та ОСОБА_3 знаходилися близько 15 хвилин, після того вона та ОСОБА_3 вийшли з квартири
ОСОБА_8 та пішли в квартиру до ОСОБА_3. Коли вони поверталися в квартиру до
ОСОБА_7., то ОСОБА_1 та двох
невідомих її мужчин, які були з ним вона
на сходовій плащадці не бачила. Де вони знаходилися в той час вона не знає.
Прийшли вони в квартиру до ОСОБА_7. приблизно через 15 хвилин. Після
того вони далі продовжували розпивати спиртні напої. Коли вони повернулися то
нічого їм, про те де вони Були, не розповідали. Приблизно через годину вони
покинули квартиру ОСОБА_3. Вона та ОСОБА_1 пішли до магазину «АБС», що по пр.Шевченка в м. Червонограді, а куди пішли ці мужчини вона не знає. Вранці
наступного дня, ОСОБА_1 розповів
їй, що він вчора разом з мужиками побив
ОСОБА_2 по кличці «ОСОБА_9», який
проживає в квартирі АДРЕСА_3. Чому
він його побив не говорив. Також ОСОБА_1 не говорив її, щоб він щось забирав у ОСОБА_2. Коли вона та
ОСОБА_3 поверталися з квартири ОСОБА_8 до неї в квартиру, то вона жодного шуму в під»їзді не чула. Коли
ОСОБА_1 та вищевказані двоє невідомих її мужчин повернулися назад в квартиру до
ОСОБА_3, то нічого з собою не приносили.
На даний час вона продовжує співмешкати з ОСОБА_1 і вони з ним проживають де
прийдеться. Тобто інколи вони ночують у ОСОБА_10, інколи
ночуємо у ОСОБА_11, який проживає АДРЕСА_4. Також вони з ОСОБА_1 два дня жили у його матері, яка проживає в с. Шкроби, Волинської області (а.с. 37-38);

показами свідка
свідка ОСОБА_7 даними нею на досудовому слідстві та оголошеними в судовому
засіданні, з яких вбачається, що приблизно в середині листопада 200 6 року приблизно в
половині дня до неї в гості прийшов ОСОБА_1,
ОСОБА_6 та невідомий її хлопець молодого віку звати якого ОСОБА_12. Вони
принесли з собою одну пляшку горілки, і
вони сіли за стіл та почали розпивати спритні напої. В її квартирі окрім них
більше нікого не було. Вони знаходилися в квартирі приблизно 3-4 години. Після
чого до неї додому прийшов її знайомий ОСОБА_8, який живе через дві квартири від її. Він був
трошки випивший, зайшовши до неї додому
він попросив її, щоб вона помогла
відкрити йому його двері, оскільки він
вже не міг того зробити. Вони всі разом,
а саме ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_12 і вона, пішли допомагати відкривати двері ОСОБА_8. Підійшовши
до дверей ОСОБА_8, вони намагалися
відкрити двері, але в них нічого не
получилося. Після чого вона сказала ОСОБА_1,
ОСОБА_6 та ОСОБА_12, щоб вони
йшли

до себе додому, оскільки вона не хотіла, щоб вони знову заходили в її квартиру.
ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 після її
слів пішли до себе додому, а вона разом
з ОСОБА_8 пішли в її квартиру. Після цього,
вона їх не бачила, і що вони
робили дальше вона не знаю. На наступний день вона зустріла на вулиці
ОСОБА_2, який розповів її, що його побив ОСОБА_1 та двоє невідомих йому
хлопців. Коли це сталося і як саме воно відбувалося її не відомо. Після даного
вечора ОСОБА_1 більше до неї додому не заходив,
і вона його більше не бачила. Чи ще хтось був в її квартирі вона не
пімятає, оскільки була випивша (а.с.
79-80);

Факт вчинення
злочину підсудним також стверджується:

Заявою
громадянина ОСОБА_2 про вчинення
злочинних дій відносно нього (а.с. З).;

Протоколом
очної ставки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на
якій ОСОБА_1 підтвердив, скоєння ним та
невстановленими слідством особами грабунку майна ОСОБА_2, а
ОСОБА_2 чітко вказав, що
саме ОСОБА_1 Та двоє невідомих побили його і забрали гроші та інші речі (а.с. 41-43). Тому суд
критично оцінює покази потерпілого дані ним в судовому засіданні;

Висновком
судово - медичної
експертизи, згідно з якої ОСОБА_2 отримав легкі
тілесні пошкодження які проявилися у вигляді крововиливів: одного на
обличчі, двох на грудях, одного на лівій руці, одного на правій руці і садна на лівому лікті
(а.с. 7 6-77).

Оцінюючи
зібрані по справі докази в їх сукупності,
суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив відкрите
викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно та за попередньою змовою групою
осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечне для життя чи здоров'я
потерпілого, тобто злочин
передбачений ст. 186
ч. 2 КК
України.

Обираючи
вид та міру покарання підсудному, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу підсудного -
раніше судимий, на обліку в
наркологічному кабінеті та у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується
позитивно.

Пом'якшуючою
покарання обставиною є щире каяття,
примирення з потерпілим.

Обтяжуючих
покарання обставин суд не знаходить.

Суд не
враховує, як обтяжуючу покарання
обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння, оскільки на думку суду з врахуванням обставин
справи це не вплинуло на поведінку ОСОБА_1.

Враховуючи вище
наведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного
можливі лише за умов ізоляції його від суспільства із застосуванням покарання у
вигляді позбавлення волі на певний строк. Поряд з цим, суд вважає,
що в зв"язку з наявністю

декількох
обставин, що пом"якшують покарання
та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого,
які наведені вище та з врахуванням особи підсудного, останньому слід призначити більш м"яке
покарання, ніж передбачено законом.

Керуючись ст.
ст. 32 3, 324 КПК
України, суд

засудив :

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 18б КК
України та призначити йому покарання підставі
ст. 69 КК України у вигляді двох років десяти місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України остаточно
призначити засудженому ОСОБА_1 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до нового
вироку, невідбутої частини покарання за
попереднім вироком, у вигляді у вигляді
двох років одинадцяти місяців позбавлення волі.

Запобіжний
захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку про
невиїзд.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Львівської області на протязі 15 діб з дня його
проголошення, через місцевий суд.