03.06.2015 Єдиний унікальний номер 422/2670/12
Провадження №1/205/4/15
ПОСТАНОВА
Іменем України
03 червня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю: прокурора - ОСОБА_3
захисників - адвокатів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, освіта середня технічна, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має, утримувався під вартою з 30 грудня 2011 року до 22 квітня 2015 року

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 296 ч.4, 121 ч.2, 122 ч.1 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, освіта вища, не одруженого, фізична особа підприємець, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимості не має, утримувався під вартою з 30 грудня 2011 року до 26 березня 2014 року,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються у скоєнні злочинів вчинених ними при наступних обставинах.

30 грудня 2011 року близько 11 години ОСОБА_9 вступив у попередню злочинну змову з раніше знайомим ОСОБА_8 , направлений на вчинення хуліганства з мотивів явної неповаги до суспільства і в зазначений час прибули до квартири АДРЕСА_3 , де проживали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи узгоджено у групі безпричинно стали стукати в двері зазначеної квартири, порушуючи спокій громадян та вимагати у проживаючих у квартирі ОСОБА_11 і ОСОБА_10 відкрити їх. Отримавши відмову виконати їх протизаконні вимоги співучасник злочину ОСОБА_8 , не ставлячи до відома своїх намірів ОСОБА_9 , вийшов з під`їзду будинку і взяв у припаркованому біля будинку автомобілі бейсбольну биту, після чого прибув до квартири ОСОБА_12 та здійснюючи хуліганство з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю наніс три удари правою ногою в двері квартири і вибив їх, після чого увірвався в зазначену квартиру та грубо порушуючи громадський порядок, спокій громадян, діючи з особливою зухвалістю став наносити удари бейсбольною битою по меблям, які знаходились в квартирі, ламаючи їх, а потім, маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, про що ОСОБА_9 , завчасно відомо не було, став бити перебуваючого в квартирі ОСОБА_10 , завдавши йому не менше двадцяти ударів ногами, руками, бейсбольною битою, а так само невстановленим слідством дерев`яним предметом довжиною близько 70 см в різні частини тіла і голови. Потерпіла ОСОБА_11 , перебуваючи у кімнаті вищевказаної квартири, спробувала по мобільному телефону викликати працівників міліції, проте ОСОБА_8 , побоюючись бути затриманим на місці скоєння злочину, не дав ОСОБА_11 зателефонувати, відняв у неї мобільний телефон, не маючи наміру на його викрадення, і маючи умисел на заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, про що ОСОБА_9 , завчасно відомо не було, тримаючи бейсбольну биту в правій руці, наніс потерпілій ОСОБА_11 удар цієї битою в ліву частину голови і удар в задню ліву частину потилиці, потім вирвав у потерпілої з руки тростину для ходьби, штовхнув її на диван, якій знаходився в цій же кімнаті квартири і, тримаючи в лівій руці тростину, завдав нею один удар у ліве плече та один удар у середню частину лівого боку ОСОБА_11 , в той час як ОСОБА_9 , так само знаходився в квартирі і своєю бездіяльністю сприяв скоєнню ОСОБА_8 протиправних дій - злісного хуліганства з мотивів явної неповаги до суспільства. У ході здійснення хуліганства ОСОБА_8 , заподіяв потерпілій ОСОБА_11 , згідно висновку СМЕ № 405 Е від 07 лютого 2012 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забитої рани у зовнішнього кута лівої брови, синців в правій параорбітальної області та проекції лівої величній кістки, закритої тупої травми грудної клітини, поперечних переломів восьмого ребра зліва по задній - пахової лінії і дев`ятого ребра по середній паховій лінії, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більше, ніж 21 день) і потерпілому ОСОБА_10 , згідно висновку СМЕ № 2532 - 16 - Е від 07 лютого 2012 тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі в області лівої і правої очниці, множинних саден в ділянці обличчя, забитої рани на обличчі і волосистої частини голови, перелому кісток носа, крововиливів в м`які тканини голови відповідно до ран, набряку м`яких мозкових оболонок і речовини головного мозку з сепарацією крові в судинах, закритої травми грудної клітки (множинні переломи ребер по декількох лініях ліворуч і праворуч з крововиливами в навколишні м`які тканини, перелом лопатки), закритого перелом лівої ліктьової кістки з пошкодженням ліктьового суглоба з крововиливом у навколишні м`які тканини, закритого перелому правої плечової кістки з пошкодженням плечового суглоба з крововиливами в навколишні м`які тканини, множинні садна на верхніх кінцівках, перелому правої великої і малої гомілки кісток з крововиливами в навколишні тканини, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння, які привели до смерті потерпілого ОСОБА_10 , що наступила від загальної тупої травми тіла, яка супроводжувалася переломами множинних ділянок тіла і ускладнилася розвитком шоку.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про направлення кримінальної справи прокурору для провадження додаткового розслідування через неповноту та неправильність досудового слідства по кримінальні справі, а також у зв`язку з необхідністю вирішення питання про притягнення підсудного ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 121КК України.

Заявлене клопотання прокурор мотивувала тим, що у судовому засіданні, зокрема з показань потерпілої ОСОБА_11 , встановлено, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 наносили як ОСОБА_8 так і ОСОБА_9 одночасно, в зв`язку з чим, смерть потерпілого наступила від спільних дій обох підсудних, які неможливо розмежувати. Також прокурором зазначено, що постановою судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.03.2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.04.2015 року, скасована постанова слідчого від 22.03.2012 року про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку з чим, у кримінальній справі має місце неправильність та неповнота досудового слідства, оскільки обвинувальний висновок щодо підсудного ОСОБА_9 не відповідає пред`явленому йому на досудовому слідстві обвинуваченню.

В судовому засіданні захисником в інтересах підсудного ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про направлення кримінальної справи для провадження додаткового розслідування в якому він, згідно до додатково поданих уточнень, просить направити кримінальну справу прокурору Ленінського району м. Дніпропетровська для організації додаткового розслідування у зв`язку з неправильністю та неповнотою досудового слідства, оскільки на досудовому слідстві не встановлено вину обвинувачених у вчинені ними злочинів, їх мотивів, що мало наслідком неправильне застування кримінального закону.

В обґрунтуванні доводів клопотання захисник ОСОБА_6 зазначив, що постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2015 року, яка залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2015 року, скасована постанова слідчого СО Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_13 від 22 березня 2012 року про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримала заявлене нею клопотання про направлення справи на додаткове розслідування та клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про направлення кримінальної справи прокурору на додаткове розслідування.

Захисник адвокат ОСОБА_6 заявлене ним клопотання, а також клопотання прокурора про направлення справи на додаткове розслідування підтримав.

Підсудний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_14 , підтримали заявлені клопотання прокурора та захисника ОСОБА_6 .

Підсудний ОСОБА_9 та його захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували проти заявлених клопотань

Захисник адвокат ОСОБА_15 в судове засідання 03.06.2015 року не з`явився. 29.05.2015 року надав суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд кримінальної справи 03.06.2015 року без його участі та зазначив про підтримку клопотання адвоката ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином. У судовому засіданні 25.02.2015 року подала власноруч написану заяву в якій просила розглядати кримінальну справу без її участі, у зв`язку з неможливістю бути присутньою у судовому засіданні за станом здоров`я (т. 5, а.с. 17).

Суд, з урахуванням думок учасників судового розгляду та відсутністю від них заперечень, вважає можливим розглядати кримінальну справу без участі захисника адвоката ОСОБА_15 та потерпілої ОСОБА_11 .

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вважає, що клопотання прокурора та захисника адвоката ОСОБА_6 підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлена неповнота та неправильність досудового слідства по кримінальній справі, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року, досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК (ред. 1960 року) не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).
Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.
Матеріалами справи встановлено, що постановою слідчого СВ Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_13 від 03 січня 2012 року ОСОБА_9 притягнутий в якості обвинувачуваного по цій кримінальній справі з пред`явленням йому обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України (т. 1 а.с. 119).

Постановою слідчого СВ Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_13 від 22 березня 2012 року кримінальна справа, порушена відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 121 КК України по факту заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 закрита з підстав ст. 213 КПК України (ред. 1960 року), відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_9 за ст. ст. 122 ч. 1 та 194 КК України на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (ред. 1960 року).

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2015 року вищезазначена постанова слідчого СО Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_13 від 22 березня 2012 року про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 121 КК України та відмову у порушенні кримінальної справи за ст. ст. 122 ч. 1 та 194 КК України скасована, а кримінальна справа в цій частині направлена прокурору для відновлення досудового слідства відносно ОСОБА_9 по факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , що призвели до настання смерті останнього (т. 5, а.с. 59-63).

Зазначена постанова суду першої інстанції залишена без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2015 року (т. 5 а.с.57-58).

Відповідно до положень ст. 223 КПК України (ред. 1960 року), після закінчення слідства і виконання вимог статей 217 222 цього Кодексу слідчий складає обвинувальний висновок, який складається з описової і резолютивної частини. В резолютивній частині наводяться відомості про особу кожного з обвинувачених, коротко викладається суть пред`явленого обвинувачення з зазначенням статті кримінального закону, яка передбачає даний злочин.
Натомість, у резолютивній частині обвинувального висновку щодо підсудного ОСОБА_9 не викладено суті обвинувачення, пред`явленого йому за ч. 2 ст. 121 КК України постановою слідчого від 03 січня 2012 року.
Відсутність у обвинувальному висновку сформульованого обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 121 КК України з урахуванням того, що постанова слідчого від 22 березня 2012 року про закриття кримінальної справи відносно нього за ч. 2 ст. 121 КК України скасована у судовому порядку, вказує на неправильність досудового слідства по справі, яка не може бути усунена у судовому засіданні, оскільки у даному випадку прокурор не вправі застосувати положення ст. 277 КПК України (ред. 1960 року) та змінити обвинувачення.
Крім того, суд приходить до висновку, що поряд з неправильністю, органом досудового слідства була допущена і неповнота досудового слідства.

Так, допитаний у судовому засіданні в якості підсудного, ОСОБА_8 винуватим себе у скоєнні інкримінованих йому злочинів не визнав повністю та суду пояснив, що ОСОБА_9 він знає з початку 2011 року, оскільки з того часу він працював у нього водієм на вантажному автомобілі та механіком, а також виконував різну роботу за що отримував від нього заробітну плату. З ОСОБА_9 підтримував дружні стосунки. 30 грудня 2011 року він алкогольних напоїв, наркотичних засобів не вживав і не бачив, щоб їх вживав ОСОБА_9 .

Вранці 30 грудня йому зателефонував ОСОБА_9 і сказав щоб він прийшов до нього додому у зв`язку з тим, що потрібно поїхати по роботі. Прийшовши до нього, вони сіли в його автомобіль «Мерседес» і поїхали в напрямку центру міста Дніпропетровська. Приблизно об 08 годині ранку вони перебували на вулиці Барикадній, біля якогось нічного клубу. ОСОБА_9 побачив дівчину і сказав, що він її десь бачив, вирішив з нею познайомитися. Вході знайомства вона сказала, що її звуть ОСОБА_16 , ОСОБА_9 запропонував підвезти її додому і по дорозі заїхати в «Макдольнадс», щось перекусити. Уже перебуваючи на пл. Островського, біля будівлі «Макдольнадс», ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_16 покататися з нами, вона погодилася і запропонувала взяти її подругу по імені ОСОБА_17 , яку через годину потрібно було забрати на пр. Петровського, біля супермаркету «Пік». Далі вони поїхали в бік пр. Петровського, по дорозі ОСОБА_9 сказав, що йому потрібно заїхати на автостоянку, яка знаходилася за адресою: вул. Новоорловська, 30. Йому ( ОСОБА_8 ) було відомо, що раніше дана автостоянка належала ОСОБА_9 , і коли вони туди під`їхали, він побачив там чотирьох чоловіків які йому були не відомі. ОСОБА_9 сказав щоб його почекали, вийшов і взяв з собою бейсбольну биту, яка знаходилася в салоні автомобіля. Він ( ОСОБА_8 ) теж вийшов з автомобіля, щоб покурити і почув, як ОСОБА_9 з кимось розмовляв на підвищених тонах. Коли ОСОБА_9 повернувся вони поїхали до пункту прийому металобрухту, який знаходився недалеко від вищевказаної стоянки, там вони разом з ОСОБА_9 вийшли з автомобіля і попрямували до даного пункту. ОСОБА_9 сказав, щоб він залишався тут, а він з`їздить разом з ОСОБА_16 за її подругою, після чого поїхав.

Коли ОСОБА_18 приїхав ОСОБА_8 побачив в салоні автомобіля ще одну дівчину, яку ОСОБА_16 представила як свою подругу на ім`я ОСОБА_17 . ОСОБА_9 тим часом попрямував до приміщення пункту прийому металобрухту. Через якийсь час до приміщення пункту прийому металобрухту підійшов якийсь молодий хлопець. До нього вийшов ОСОБА_9 і затягнув його у всередину приміщення.

Потім ОСОБА_9 знову вийшов, підійшов до автомобіля і дістав з багажника бейсбольну биту, після чого повернувся з нею назад в приміщення. Що там відбувалося не відомо, але трохи пізніше ОСОБА_9 витягнув цього хлопця на вулицю і хотів посадити в багажник. У хлопця на обличчі була видна кров і він пручався, а потім вирвався і втік. ОСОБА_17 почала говорити, що їй потрібно додому, ОСОБА_9 сів в автомобіль, при цьому поклав биту між передніми сидіннями і вони поїхали відвозити ОСОБА_17 на зупинку маршрутного таксі. Коли вони проїжджали по проспекту Металургів ОСОБА_9 сказав, що йому потрібно заїхати до ОСОБА_19 . Раніше вони вже неодноразово (приблизно чотири рази) приїздили до будинку ОСОБА_12 , оскільки ОСОБА_9 хотів отримати від ОСОБА_19 борг. В цей день, він ( ОСОБА_8 ) також розумів, що вони їдуть до ОСОБА_20 за боргом, який він винен ОСОБА_9 .

Вони під`їхали до під`їзду будинку ОСОБА_19 , в подальшому стало відомо що, прізвище його ОСОБА_12 , ОСОБА_9 сказав ОСОБА_8 виходити, що він повинен піти з ним. Про що ОСОБА_9 збирався розмовляти з ОСОБА_19 і що збирався там робити він не повідомляв, як і то навіщо йому знадобилося, що б він пішов з ним. Він ( ОСОБА_8 ) сидів на задньому сидінні праворуч, вийшов і пішов у бік під`їзду, коли ОСОБА_9 наздогнав його, тоді він побачив у нього ( ОСОБА_9 ) в руках бейсбольну биту, яка до цього моменту лежала на підлокітнику в автомобілі, між двома передніми сидіннями. Вже перебуваючи в під`їзді, він запитав у ОСОБА_9 навіщо він взяв биту, на що отримав відповідь, що це не його справа. Вони піднялися на п`ятий поверх, ОСОБА_9 подзвонив у дзвінок, з-за дверей жіночий голос запитав: «Хто там?», у відповідь ОСОБА_9 сказав, щоб покликали ОСОБА_19 , але йому відповіли, що ОСОБА_19 немає вдома. ОСОБА_9 почав стукати в двері кулаком і вимагати щоб йому відкрили, він ( ОСОБА_8 ) почав говорити йому, що ОСОБА_19 немає вдома і їм краще піти, на що ОСОБА_9 сказав, що йому відомо, що у ОСОБА_19 зламана нога і він знаходиться вдома і продовжував стукати у двері . З-за дверей все той же жіночий голос повідомив, що якщо він не припинить і не піде, то вона викличе міліцію, тоді ОСОБА_9 почав наносити ногою удари в двері, після другого-третього його удару вона розчинилися, він увійшов у коридор квартири і покликав його ( ОСОБА_8 ), сказавши он він стоїть. Він підійшов і з-за спини ОСОБА_9 побачив ОСОБА_19 , який стояв в залі на милицях. ОСОБА_9 йому наказав йти за ним.

Потім, вони пройшли до кімнати-залу і ОСОБА_9 почав кричати на ОСОБА_19 , вимагаючи віддати йому гроші, а він ( ОСОБА_8 ) у цей момент стояв поруч з ОСОБА_9 . У відповідь ОСОБА_21 почав нецензурно лаятися і замахнувся милицею в їх сторону, намагаючись завдати удар. ОСОБА_8 зловив милицю і хотів її забрати, потягнувши на себе, в цей момент ОСОБА_21 втратив рівновагу, кинув милицю і обома руками схопив його за куртку, на плюнув на нього, так, що слині полетіли в обличчя. Після цього, ОСОБА_8 відштовхнув ОСОБА_19 руками від себе і він впав, після чого ОСОБА_9 почав наносити ОСОБА_19 удари бейсбольною битою то по тулубу, то по голові.

ОСОБА_21 кричав « ОСОБА_22 не бий», а ОСОБА_8 в цей момент намагався стримати ОСОБА_9 за праве плече і говорив йому зупинитися, на що він повернувся до нього і сказав, щоб він відійшов і відштовхнув його вбік, у зв`язку з чим, він ( ОСОБА_8 ) втратив рівновагу і впав на стіл, який там стояв, в наслідок чого він поламався, а ОСОБА_9 став говорити, що ОСОБА_21 винен йому грошей і що краще б йому не заважати і сказав, щоб він ( ОСОБА_8 ) забрав у дружини ОСОБА_19 мобільний телефон, поки вона когось не викликала.

Поки ОСОБА_9 відволікся, ОСОБА_21 відповз в маленьку кімнату. ОСОБА_9 пішов за ним, а він ( ОСОБА_8 ) підійшов до дружини ОСОБА_19 , яка в цей момент набирала якийсь номер з мобільного телефону і забрав його у неї. Коли він забирав у дружини ОСОБА_19 мобільний телефон, то чув звуки скла, що розбивається і як щось ламалося в маленькій кімнаті, а також голос ОСОБА_19 , який кричав: « ОСОБА_22 не бий, я віддам тобі гроші». Після того, як він ( ОСОБА_8 ) забрав у дружини ОСОБА_19 мобільний телефон, наказав їй щоб вона сіла і що не потрібно нікуди дзвонити, потім кинув телефон на стілець, а сам пішов у ванну кімнату, щоб помити руки і вмитися, бо знав з розповідей ОСОБА_9 , що ОСОБА_21 хворів на СНІД. Після того як він вийшов з ванної кімнати, побачив, що вона встала з дивана, взяла мобільний телефон і знову набирає якийсь номер, мобільний телефон був у неї в правій руці, а лівою рукою вона спиралася на тростину. ОСОБА_8 їй сказав, щоб вона віддала йому мобільний телефон, вона віддавати не хотіла, замахнулася на нього тростиною. Він схопив однією рукою за тростину, а інший за мобільний телефон, в цей момент вона почала тягнути на себе тростину і мобільний телефон. Він ( ОСОБА_8 ) відпустив тростину і вона за інерцією вдарила нею по голові, в результаті чого вона подалася назад і сіла на диван, тростина впала на підлогу, а мобільний телефон залишився в його руці, і він поклав його в кишеню, щоб вона знову не взяла його і не почала дзвонити, після чого, попрямував в маленьку кімнату.

Увійшовши до кімнати, він побачив, що все в крові, ОСОБА_9 то битою, то ногами б`є ОСОБА_19 куди попало і вимагає гроші негайно. ОСОБА_21 лежав на спині і намагався закритися від ударів, просячи, щоб той його не бив, обіцяючи, що зараз прийде син і віддасть гроші. ОСОБА_8 намагався зупинити ОСОБА_9 , переконуючи його припинити побиття, так як ОСОБА_21 уже весь в крові, але ОСОБА_9 начебто не чув, тоді він схопив ОСОБА_9 за плече і почав відтягувати його в бік виходу. Коли він практично повністю вивів ОСОБА_9 з маленької кімнати, ОСОБА_18 кинув биту на підлогу і тут він ( ОСОБА_8 ) почув, як співробітники міліції наказали їм лягти на підлогу, першого на підлогу поклали ОСОБА_9 , а слідом його. Вищевказану біту він в руках не тримав і до неї не доторкався. Вважає, що його вина може полягати лише у тому, що він з необережності розбив потерпілій ОСОБА_11 брову, коли відбирав у неї мобільний телефон. Звідки у ОСОБА_11 виявилися інші тілесні ушкодження він не знає. Вважає, що працівники міліції та потерпіла ОСОБА_11 оговорюють його, стверджуючи, що дерев`яна бита була саме у нього в руках.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_9 вину у скоєнні інкримінованому йому злочину за ч. 2 ст. 296 КК України визнав, суду пояснив, що йому деякий час належала автостоянка, яка знаходилась на вул. Новоорловській в м. Дніпропетровську. Крім того, він займався вантажними перевезеннями, а підсудний ОСОБА_8 працював у нього водієм. Приблизно у травні місяці 2011 року до ОСОБА_9 на автостоянку прийшов потерпілий ОСОБА_23 , який до цього вже неодноразово приходив з питаннями щодо працевлаштування. У розмові ОСОБА_23 зазначив, що він може ремонтувати аудіо та відео апаратуру. Оскільки ОСОБА_9 мав несправний телевізор то запропонував ОСОБА_10 його відремонтувати, якщо останній зможе. Протягом деякого часу ОСОБА_10 намагався відремонтувати телевізор, проте у нього не виходило, при цьому зазначивши, що йому необхідно зняти з телевізора певну запчастину (плату) та оглянути її вдома та потім принесе. Потім ОСОБА_9 декілька днів не бачив потерпілого ОСОБА_10 . Через деякий час ОСОБА_10 прийшов до ОСОБА_9 та сказав, що він не встигає відремонтувати телевізор, оскільки його дружина перебуває у лікарні та запропонував ОСОБА_9 придбати у нього кондиціонер, за яким необхідно було поїхати до помешкання ОСОБА_10 . ОСОБА_9 попросив ОСОБА_8 поїхати з ОСОБА_10 до нього додому та привести зазначений кондиціонер. Коли вони привезли кондиціонер, ОСОБА_9 почав його оглядати, ОСОБА_10 при цьому зазначав, що він поспішає та просив розрахуватися з ним. ОСОБА_9 відав половину суми, а саме 400 грн. за кондиціонер, сказавши, що іншу частину ОСОБА_10 отримає наступного дня. Наступного дня ОСОБА_10 приїхав на автостоянку до ОСОБА_9 , останній на ній не знаходився, та забрав кондиціонер, при цьому не залишивши взяті за нього гроші. Потім ОСОБА_9 їздив до дому ОСОБА_10 , проте ані гроші за кондиціонер, ані сам кондиціонер, ані плату з телевізора назад не отримав. Також ОСОБА_8 неодноразово їздив додому ОСОБА_10 , проте його дружина казала, що його немає вдома, на телефоні дзвінки ОСОБА_10 не відповідав.

30 грудня 2011 року близько 7-8 ранку ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_8 вдома, разом вони на автомобілі Мерседес Бенс д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 поїхали у справах. Потім вони познайомилися з ОСОБА_24 та її подругою ОСОБА_25 і запропонували їм провести спільно час. ОСОБА_26 та ОСОБА_27 сіли на заднє сидіння автомобіля і вони разом стали пересуватися вулицями міста Дніпропетровська. Близько 11-00 години проїжджаючи мимо будинку, де проживав ОСОБА_10 , а саме АДРЕСА_4 , ОСОБА_9 вирішив до нього заїхати щоб вирішити питання щодо грошей за кондиціонер та телевізор. Під`їхавши до під`їзду будинку де проживав ОСОБА_10 , вони зупинилися, ОСОБА_9 першим вийшов із машини за ним вийшов ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_26 та ОСОБА_27 залишились сидіти у машині. Куди та з якою метою вони пішли ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . ОСОБА_26 та ОСОБА_27 не вказали.

Потім, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 удвох зайшли у під`їзд будинку АДРЕСА_4 і піднялися на п`ятий поверх, при цьому ОСОБА_8 піднімався першим. Коли вони підійшли до квартири ОСОБА_10 , ОСОБА_8 став дзвонити та стукати в двері квартири, потім вони почули жіночий голос. ОСОБА_8 сказав, що потрібен ОСОБА_21 . Із-за дверей відповіли, що ОСОБА_19 вдома немає, після чого ОСОБА_8 став стукати в двері квартири, але йому ніхто двері не відчинив, тоді він нічого не кажучи ОСОБА_9 , пішов вниз по сходах, а ОСОБА_9 також став спускатися вниз по сходах і між 4 і 5-м поверхом йому на зустріч йшов ОСОБА_8 у якого в руках була дерев`яна бита, яку він взяв з багажнику автомобіля ОСОБА_9 , так як знав де вона знаходиться, тому що періодично користувався автомобілем останнього. ОСОБА_8 нічого не кажучи знову став ногами бити в двері. З другого чи з третього удару двері відчинилися.

Потім, ОСОБА_8 відразу ж забіг у квартиру ОСОБА_12 , а ОСОБА_9 також зайшов за ним. У коридорі він побачив жінку, як пізніше він дізнався це була дружина ОСОБА_10 . ОСОБА_8 відштовхнув її і зайшов до кімнати (зала) квартири. ОСОБА_9 так само зайшов до зали квартири, на порозі в залі стояв ОСОБА_10 , який був на милицях. ОСОБА_8 нічого не кажучи, підбіг до ОСОБА_10 , вирвав у нього з рук милицю і потерпілий впав на підлогу, при цьому ОСОБА_8 вирвав у потерпілого милицю та став його бити по різних частинах тіла поки та не розламалася, але чим самим ОСОБА_9 не бачив, а бачив лише биту в руках ОСОБА_8 , яка належала ОСОБА_9 . Від отриманих ударів ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_10 втратив рівновагу та впав на підлогу і відповз до маленької кімнати, куди за ним пройшли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . При цьому, ОСОБА_8 продовжував бити потерпілого ОСОБА_10 битою, останній, побачивши ОСОБА_9 став кричати щоб його не били, а також, що він поверне гроші. ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_8 ззаду і став його відтягувати від ОСОБА_10 ОСОБА_9 відтягнув ОСОБА_8 від ОСОБА_10 і ОСОБА_8 пішов у велику кімнату, де знаходилася потерпіла ОСОБА_11 , ОСОБА_9 в цей час розмовляв з ОСОБА_10 , який лежав на підлозі і питав у нього коли він поверне йому гроші.

Потім до маленької кімнати (спальні) зайшов ОСОБА_8 і став битою бити по голові і тулубу ОСОБА_10 , при цьому наніс не менше 20 ударів, ОСОБА_9 спробував заспокоїти ОСОБА_8 , говорив йому, щоб він припинив бити ОСОБА_10 і при цьому його штовхнув. ОСОБА_8 розлютився і став наносити битою удари по меблям у кімнаті, а потім підійшов до ОСОБА_10 і став наносити йому удари битою, по різних частинах тіла. ОСОБА_9 в цей час стояв біля потерпілого. Потім в квартиру зайшли співробітники міліції і сказали їм лягти на підлогу, а потім одягли на них наручники.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 суду пояснила, що в кінці листопада 2011 року її чоловік ОСОБА_10 зламав праву ногу і у нього був перелом зі зміщенням. 30.12.2011 року близько 11-00 години вона з чоловіком перебувала за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_3 . Близько 11-00 години у двері їх квартири пролунав дзвінок. Оскільки вона пересувається погано, використовує при ходьбі тростину, то ледве дійшла до дверей. Поки вона йшла до вхідних дверей в двері вже стали стукати ногами. Вона підійшла до дверей і запитала хто там і що їм потрібно. Їй відповіли чоловічим голосом, що їм потрібен її чоловік ОСОБА_10 і зажадали, щоб вона відкрила їм двері. Вона відповіла, що чоловіка вдома немає і зараз викличе міліцію. Після цих слів у двері стали бити від чого зламався замок на дверях та у квартиру увірвалися двоє чоловіків, як пізніше їй стало відомо це були підсудні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_8 тримав у руках дерев`яну биту. ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_11 і відкинув її вбік, а потім підійшов до ОСОБА_10 , який у цей час стояв в отворі дверей кімнати - «зали» на милицях. ОСОБА_8 став бити ОСОБА_10 битою в область голови і тулуба, останній впав на підлогу. Підсудний ОСОБА_9 бив ОСОБА_10 ногами, руками по різних частинах тіла, а потім схопив його милицю і став бити нею, завдаючи ударів по всьому тілу. ОСОБА_10 просив ОСОБА_9 щоб він його не бив, а просто з ним поговорив. Потім ОСОБА_11 побачила, що ОСОБА_8 битою став бити по меблям і трощити все підряд. ОСОБА_10 став потихеньку відповзати в сторону дитячої кімнати, там у нього була майстерня. ОСОБА_11 в цей час перебувала в залі і частина дитячої кімнати трохи проглядалася. Біля дитячої кімнати на підлозі, на спині лежав ОСОБА_10 і біля нього знаходився підсудний ОСОБА_9 і наносив йому удари ногами по різних частинах тіла. ОСОБА_10 намагався закриватися руками та просив ОСОБА_9 , щоб він його не бив. Потім ОСОБА_8 перестав трощити меблі в кімнаті і зайшов у дитячу кімнату. Перебуваючи в кімнаті, ОСОБА_11 чула дзвін розбитого скла, як ламаються меблі, також чула як лунали з кімнати глухі звуки ударів при цьому ОСОБА_10 сильно кричав і закликав ОСОБА_22 його не бити. В цей час ОСОБА_11 взяла свій мобільний телефон і стала набирати номер 102, щоб викликати міліцію. Тримаючи телефон біля вуха, вона пішла в зал. В цей час їй на зустріч вийшов з дитячої кімнати ОСОБА_8 з битою в руці, вирвав у неї телефон, глянув, що вона набрала номер міліції і поклав його собі в кишеню. Після цього ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_11 битою в скроню, потім вирвав з її руки тростину-ціпок і завдав їй нею удари в область ребер. ОСОБА_11 схопилася за скроню рукою, і побачила, що в неї тече кров. ОСОБА_11 впала на диван, ОСОБА_8 наказав їй, щоб вона з дивана не піднімалася. ОСОБА_11 залишилася сидіти на дивані тому що боялася за своє життя. ОСОБА_8 знову зайшов у дитячу кімнату, де перебували ОСОБА_10 і ОСОБА_9 . Потім вона знову почула як її чоловік кричить і просить його не бити. Після цього ОСОБА_11 побачила, як до кімнати заглядає її сусід та попросила його викликати міліцію. Приблизно через п`ять десять хвилин до кімнати зайшов спочатку один співробітники міліції, ОСОБА_10 в цей час вже не кричав, потім десь через хвилину за ним зайшов другий співробітники міліції, приблизно через п`ять хвилин зайшло ще двоє працівників міліції та затримали підсудних. Потім приїхала швидка допомога, яку викликали працівники міліції, та забрала ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до лікарні. Близько другого січня 2012 року її син повідомив про те, що ОСОБА_10 помер.

Допитані на досудовому слідства свідки ОСОБА_28 та ОСОБА_29 відповідно до протоколів їх допиту від 30.12.2011 року (т.1 а.с. 26, 27), пояснювали, що вони разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 30.12.2011 року приїхали до п`ятиповерхового будинку на АДРЕСА_4 де ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вийшли з автомобіля і пішли до під`їзду будинку. Далі, приблизно через 5-10 хвилин, з під`їзду будинку вийшов ОСОБА_8 (в його руках нічого не було), підійшов до багажника автомобіля звідки дістав дерев`яну биту та закривши багажник, знову направився до під`їзду будинку, а через 15-20 хвилин до цього міста приїхали працівники міліції, які попросили їх пройти з ними і доставили їх до Ленінського РВ.

Натомість, в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 , спростувала показання, які зазначенні у протоколі її допиту від 31.12.2011 року, пояснивши, що вона таких показів слідчому не давала, а підпис на протоколі допиту від 31.12.2011 року їй не належить. Суду пояснила, що до 30.12.2011 року вона не була знайома з підсудними ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В першій половині дня 30.12.2011 року їй зателефонувала її знайома ОСОБА_30 та запропонувала провести час з нею та її знайомими. Вони зустрілися біля магазину «Пік» на пр. Петровського в м. Дніпропетровську, ОСОБА_30 приїхала на автомобілі з хлопцем, як потім вона дізналася ОСОБА_9 . Вона сіла до них в автомобіль і вони поїхали на автостоянку де у автомобіль сів ОСОБА_8 , потім поїхали до пункту прийому металобрухту недалеко від автостоянки, де ОСОБА_9 взяв з багажника автомобіля биту та побив нею незнайомого хлопця, потім він хотів його покласти у багажник автомобіля і кудись відвезти, але хлопець вирвався та втік. При цьому, ОСОБА_8 намагався зупинити ОСОБА_9 , але у нього нічого не вийшло. Потім, вони всі ( ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_30 та ОСОБА_28 ) знову сіли у автомобіль та поїхали у напрямку пр. Петровського в м. Дніпропетровську. Під час руху ОСОБА_9 говорив, що йому потрібно заїхати в одне місце та забрати гроші за ремонт телевізора. Потім, вони приїхали у двір п`ятиповерхового будинку. ОСОБА_9 вийшов із автомобіля та узяв дерев`яну биту, яка весь цей час знаходилася у салоні автомобіля поміж передніми сидіннями біля важелю коробки передач. ОСОБА_8 також вийшов з автомобіля і вони разом увійшли до під`їзду будинку, а їй та ОСОБА_31 сказали почекати, та що зараз вони повернуться. Вони ( ОСОБА_30 та ОСОБА_28 ) чекали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у автомобілі, нікуди не виходили. Через деякий час до будинку приїхала міліція і потім ОСОБА_8 та ОСОБА_9 працівники міліції вивели з під`їзду та посадили до міліцейського автомобіля. Потім, всіх, тобто ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_32 та ОСОБА_28 доставили до Ленінського РВ.

Свідок ОСОБА_33 неодноразово викликалася у судові засідання проте вжитими заходами, в тому числі й примусовим приводом, доставити її у судове засідання не вдалося, встановити її місце проживання або місце перебування не представилося можливим, у зв`язку з чим, суд, з урахуванням думок учасників судового розгляду, вважає можливим оголосити у судовому засіданні протокол допиту свідка ОСОБА_34 від 30.12.2011 року (т. 1 а.с. 26).

Відповідно до висновку експерта дактилоскопічної експертизи № 67/01-17 від 16.01.2012 року та ілюстрованою таблицею до нього, відбиток пальця руки на липкій стрічці з розмірами сторін 48х36 мм. вилучений 30.12.2011 року в ході огляду місця події розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , (вилучений з бейсбольної бити) для ідентифікації особи придатний. Даний відбиток залишений пальцем правої руки ОСОБА_9 , 1982 р.н. (Том 1, а.с. 150-154);

Показанням свідка ОСОБА_28 , наданим нею на досудовому слідстві та у судовому засіданні, з урахуванням показань потерпілої ОСОБА_11 , суперечливих один одному показань підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також з урахуванням даних дактилоскопічної експертизи, суд не може дати належної оцінки без проведення додаткових слідчих дій, зокрема відтворення обстановки та обставин подій (слідчого експерименту) за участю підсудного ОСОБА_8 та додаткового допиту свідка ОСОБА_34 , а також проведення очних ставок (одночасних допитів) підсудних ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_35 .

Відповідно до акту судово-медичного дослідження трупа № 2532 від 13.01.2012 року та висновку експерта № 2532-16-Е від 07.02.2012 року при дослідженні трупа ОСОБА_10 , 1962 року народження, виявлено: внутрішньочерепна травма (синці на обличчі, рани на голові, перелом кісток носу, крововиливи у м`які тканини голови, набряк головного мозку), закрита травма грудної клітини (численні переломи ребер, перелом лопатки), численні переломи верхніх кінцівок, перелом правої гомілки, нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів та головного мозку з сепарацією крові у судинах останнього, судинним лейкоцитозом у серці, легенях, печінці, селезінці. Поодинокі дрібновогнищеві крововиливи у міокарді. Плями Мінакова на верхівках сосочкових м`язів. Хронічний персистуючий гепатит. Ознаки паренхіматозної дистрофії нирок, вогнищевий нефросклероз. Помірна дифузна дрібно- та середньокраплева жирова дистрофія печінки. Слабко виражені між часточковий панкреосклероз та ліпоматоз панкреас. Смерть його наступила від сумісної тупої травми тіла, яка супроводжувалась переломами численних ділянок тіла та ускладнилась розвитком шоку, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупу та даними додаткових методів дослідження. Виявлені при дослідженні трупа вищеописані ушкодження прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аліловий спирти (Том 1, а.с. 199-205);

Відповідно до висновку експерта № 2532/45 Е від 23.03.2012 року на підставі даних судово-медичної експертизи по факту смерті гр. ОСОБА_10 та враховуючи виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців та ран на голові, перелом кісток носу, крововиливів в м`які тканини голови, численні переломи ребер, лопатки, численні переломи верхніх кінцівок, перелом правої гомілки, та той факт, що при нанесенні ушкоджень взаєморозташування ОСОБА_14 та ОСОБА_36 змінювалося та дані відтворення обставин подій за участю ОСОБА_9 характер, локалізація та кількість встановлених на трупі тілесних ушкоджень не виключають вірогідності утворення їх при умовах зазначених у свідченнях підозрюваного ОСОБА_9 . Однак експертом зауважено на розбіжність судово-медичних даних за кількістю травматичних впливів травмуючого предмету (предметів) і даними за кількість заподіяних ударів, на які вказує ОСОБА_9 . Враховуючі данні відтворення обставин подій за участю ОСОБА_11 , вказати характер, локалізацію та механізм утворення ушкоджень не має можливості через відсутність судово-медичних даних. (Том 2, а.с. 121-123);

В судовому засіданні експерт ОСОБА_37 повністю підтвердив надані ним висновки та уточнив, що смерть потерпілого ОСОБА_10 фактично настала від розвитку шоку, який, у свою чергу, розвинувся внаслідок нанесення чисельних травм та ушкоджень (сумісна тупа травма тіла). Визначити які саме травми мали наслідком розвиток шоку неможливо, проте розмежувати які тілесні ушкодження спричинені від ударів кінцівками, взутими у взуття, а які спричиненні від ударів іншими твердими предметами (зокрема дерев`яною битою) можливо, але в умовах проведення додаткової експертизи та коректно поставлених запитань, які не ставилися перед ним при проведенні експертного дослідження трупу ОСОБА_10 .

Суд звертає увагу на те, що в ході досудового розслідування проводилося відтворення обстановки та обставин подій злочину лише за участю потерпілої ОСОБА_11 та підсудного ОСОБА_9 , в ході яких вони пояснювали та показували обставини нанесення потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, основуючись на раніше наданих ним показаннях.

При цьому, відтворення обстановки та обставин подій які мали місце 30.12.2011 року у квартирі потерпілого за участю підсудного ОСОБА_8 на досудовому слідстві не проводилися, у зв`язку з чим, з урахуванням суперечливих показань підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також потерпілої ОСОБА_11 , а також неповноти висновків судово-медичної експертизи щодо неможливості вказати характер, локалізацію та механізм утворення ушкоджень через відсутність судово-медичних даних, суд позбавлений можливості дати їм об`єктивну оцінку та зробити висновки щодо фактичних обставин подій, які інкримінуються підсудним в якості злочинів.

Таким чином, суд приходить до висновку про неповноту досудового слідства по кримінальній справі, оскільки під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України (ред. 1960 року) були поверхово та однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Допущені неповнота та неправильність досудового слідства не можуть бути усунені в судовому засіданні.

Під час провадження додаткового досудового розслідування, органу досудового розслідування необхідно вирішити питання щодо обсягу обвинувачення ОСОБА_9 , зокрема вирішити питання щодо пред`явленого йому обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України, прийнявши відповідне процесуальне рішення.

Крім того, для усунення неповноти досудового слідства органу досудового слідства необхідно:

· допитати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 по факту нанесення потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень від яких в подальшому наступила смерть останнього;
· допитати потерпілу ОСОБА_11 по факту нанесення її чоловікові ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, від яких в подальшому наступила його смерть;
· додатково допитати свідка ОСОБА_28 ;
· встановити місцезнаходження та додатково допитати свідка ОСОБА_29 ;
· провести відтворення обстановки та обставин подій злочину (слідчий експеримент) за участю як ОСОБА_9 так і ОСОБА_8 у присутності судово-медичного експерта, за результатами якого вирішити питання про призначення додаткової або повторної судово-медичної експертизи з метою визначення кількості та характеру тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_10 , способу та механізму їх нанесення, можливості розмежування дій ОСОБА_9 та ОСОБА_8 при нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 тощо;
· не обмежуючись зазначеним переліком, провести й інші слідчі та процесуальні дії, необхідні для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування та встановлення всіх обставин, які мають істотне значення у справі, після чого дати належну правову оцінку діям підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , кваліфікувавши дії кожного підсудного за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

При вирішенні питання про запобіжні заходи підсудним ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд вважає доцільним залишити їх без змін, щодо кожного з підсудних підписку про невиїзд.

Керуючись ст.ст. 273, 274, 281 КПК України (в ред. 1960 р.), суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підсудного ОСОБА_8 задовольнити.
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 296 ч.4, 121 ч.2, 122 ч.1 КК України та ОСОБА_9 у скоєні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України направити прокурору Ленінського району м. Дніпропетровська для організації додаткового досудового розслідування.

Запобіжні заходи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без змін підписку про невиїзд.

Речові докази - речі, виявлені та вилучені у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 30.12.2011 року; бейсбольну биту вилучену в ході огляду квартири АДРЕСА_3 (т. 2 а.с. 69, мобільний телефон «Самсунг Х 620, належний потерпілій ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 101) зберігати у камері схову Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області.

На постанову можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1