н/п 1-кс/640/7811/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2013 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - Муратової С.О.,

при секретарі - Грицюк С.О.,

за участю слідчого - Малєєвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого слідчого відділу Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області капітана міліції ОСОБА_1 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003413 від 14.06.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, -

встановив:

26.11.2013 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області капітана міліції ОСОБА_1, погоджене прокурором прокуратури Київського району м. Харкова юристом 3 класу ОСОБА_2, про надання тимчасового доступу до речей і документів, а саме, до інформації оператора мобільного звязку ТОВ Астеліт, про вхідні та вихідні дзвінки, зроблені з мобільних номерів телефонів 093-54-22-230 та 093-532-03-35, із зазначенням Imei телефонів, яким користувались при здійсненні дзвінків з цих номерів телефонів та з прив'язкою до базових станцій в момент здійснення дзвінків, у період з травня 2013 року по теперішній час, з метою встановлення істини по кримінальному провадженні та викриття злочинця.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що у потерпілого ОСОБА_3 шахрайським шляхом заволоділи грошима у розмірі 45728 гривень під виглядом надання компенсації за придбані препарати.

Допитана у якості потерпілої гр. ОСОБА_3 пояснила, що восени 2010 року вона почула по радіо інформацію про те, що Міністерство охорони здоровя України здійснює по всій Україні доставку різних лікарських препаратів, які лікують різні захворювання, у т.ч. сахарний діабет, катаракту, простатит. Почувши це, вона на протязі 2010 - 2013 років замовляла по телефону собі та своєму чоловікові препарати, вважаючи, що вони ним допоможуть. Вартість всіх її замовлень склала 18852грн., згідно сплаченим квитанціям. Товар за місцем мешкання приносили різні курєри, яким вона и передавала гроші в обмін на замовлені нею препарати.

З травня 2013 року їй стали надходити на її мобільний номер телефону 067-123-84-26 дзвінки з наступних номерів телефонів: з номеру 050-874-98-72 від особи, що називалась ОСОБА_4, з номеру 093-54-22-230 від особи, що називалась ОСОБА_5, з номеру 093-532-03-35 від особи, що називалась ОСОБА_6. Дані особи представлялись їй працівниками Фонду страхування пацієнтів, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 9/9. Їх мета, як вони їй пояснювали, повернути таким як вона особам гроші за неефективність препаратів, які вона придбала по вищевказаному інформаційному оголошенню. Сума компенсаційної виплати їй була нарахована тим Фондом у розмірі 26892грн, з яких 18852грн., це сума, яка була нею фактично затрачена на придбання препаратів, а різниця розмір компенсації. Строк отримання компенсації був визначений на 06.06.2013. Але для отримання нею цієї суми вона повинна була кожного разу сплачувати якусь суму грошей. І таким чином невстановлені особи заволоділи її грошима у розмірі 45728 гривень, надаючи їй взамін договори. Станом на 06.06.2013 ніяких грошей вона не отримала, а лише нові умови і вимоги сплатити чи перевести інші суми грошей.

Враховуючи свідчення потерпілої, з метою встановлення осіб, які причетні до цього правопорушення та можливого розкриття злочину, є необхідним витребувати інформацію у оператора мобільного звязку ТОВ Астеліт, юридична адреса: м. Київ, вул. Солом`янська, 11-А (тел.:+38, факс: +38 ) про вхідні та вихідні дзвінки, зроблені з мобільних номерів телефонів 093-54-22-230 та 093-532-03-35, із зазначенням Imei телефонів, яким користувались при здійсненні дзвінків з цих номерів телефонів та з прив'язкою до базових станцій в момент здійснення дзвінків, у період з травня 2013 року по теперішній час.

Із використанням вищевказаної інформації можуть бути встановлені дані злочинця, його місцезнаходження, звязки, коло спілкування, і ця інформація може нести доказову базу по даному кримінальному провадженню.

Слідчий вказує, що іншими засобами отримати вказану інформацію, яка містить охоронювану законом таємницю і знаходиться у операторів мобільного звязку ТОВ Астеліт, неможливо.

В судовому засіданні слідчий підтримала подане клопотання.

Представник оператора мобільного звязку ТОВ Астеліт, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання слідчого, в судове засідання не зявився, про причини нявки суд не повідомив. Неприбуття цих осіб за судовим викликом, відповідно до ч.4 ст. 163 КПК України, не є перешкодою для розгляду цього клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003413 від 14.06.2013, надані докази, вважає клопотання таким, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

За змістом ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у звязку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

За вимогами ч. 6 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною пятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

На обґрунтування доводів клопотання слідчим надано протокол допиту потерпілого ОСОБА_3В.Ю яка в своїх поясненнях посилається на номери мобільних телефонів, до інформації стосовно яких слідчий в даному клопотання просить надати тимчасовий доступ.

Разом з тим, вказаний протокол допиту потерпілого датовано ще 25.07.2012, тоді як вказане кримінальне провадження відкрито лише 14.06.2013.

Отже, з урахуванням положень ст. 2; п.6, п.9, п.10 ч.1 ст. 7 КПК України, вважаю, що слідчим, всупереч ч.3 ст. 132; п.5 ч.2 ст. 160; п.2 ч.5, ч.6 ст. 163 КПК України, не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора, значення речей і документів для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно ч. 1 ст. 216 КПК України, слідчі органів внутрішніх справ здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

З наданого слідчим Витягу з ЄРДР №0003413 від 14.06.2013 встановлено, що на думку ОСОБА_3 на протязі травня червня 2013 року співробітники фонду страхування пацієнтів розташованого у м. Києві, вул. Інститутська, 9/9, зловживаючи довірою заволоділи грошима останньої, чим заподіяли матеріальний збиток на суму 45870 гр.

Витяг з ЄРДР №0003413 від 14.06.2013, датований 09.07.2013, що позбавляє можливості слідчого суддю перевірити підслідність даного кримінально кримінального провадження Київському РВ ХМУ ГУМВС України в харківській області на теперішній час.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Керуючись ст.ст. 107, 159, 163, 164, 165, 166, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області капітана міліції ОСОБА_1 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003413 від 14.06.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Муратова С.О.