АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/857/15 Головуючий в 1-й інстанції:
Доповідач в 2-й інстанції:
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2015 року м.Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 , розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 лютого 2015 року,

встановила:
26.03.2015р. до Апеляційного суду Запорізької області надійшла та була передана судді-доповідачу 27.03.2015р. апеляційна скарга заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 лютого 2015 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.263, ст.395, ст.70, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 березня 2015 року виправлено описку, допущену в резолютивній частині вироку, та ухвалено вважати, що ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ст.395 КК України.

Ухвалою апеляційного суду від 30.03.2015р. апеляційна скарга заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_3 була залишена без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.396 КПК України, оскільки прокурор, порушуючи в апеляційній скарзі питання про ухвалення нового вироку, не поставив жодного питання, для вирішення якого, згідно зі ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок; крім того, порушуючи питання про призначення обвинуваченому остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, прокурор не зазначив з урахуванням якого конкретно вироку підлягає призначення остаточного покарання.

Згідно поштовому повідомленню копію ухвали апеляційного суду від 30.03.2015р. заступник прокурора Запорізької області отримав 02.04.2015р.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що апеляційну скаргу у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 відповідно до ст.36 КПК України подав заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_3 і саме його скарга була залишена без руху, тому усувати недоліки апеляційної скарги мав право тільки той заступник прокурора області, який подавав апеляційну скаргу.

Однак в установлений в ухвалі строк, заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_3 , який подав апеляційну скаргу, недоліки апеляційної скарги не усунув. Замість нього заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_5 , яка апеляційну скаргу не подавала, направила апеляційну скаргу, посилаючись на усунення недоліків апеляційної скарги заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_3 .

Однак діючим кримінальним процесуальним законом можливість усунення недоліків поданої апеляційної скарги не особою, яка її подала, а іншою особою не передбачена.

Зазначені обставини свідчать про те, що заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_3 не усунув недоліки апеляційної скарги, яка була залишена без руху, тому відповідно до п.1 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Крім того, враховуючи, що недоліки апеляційної скарги усунені особою, яка не подавала апеляційну скаргу, апеляційна скарга заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_5 не може бути розглянута апеляційним судом та підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст.399 КПК України,

ухвалила:
апеляційні скарги заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_3 та заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_5 на вирок на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 лютого 2015 року повернути апелянтам.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою надіслати відповідно заступнику прокурора Запорізької області ОСОБА_3 та заступнику прокурора Запорізької області ОСОБА_5 .

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_2