АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя в ухвалі зазначив про те, що строки досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчені. Клопотання слідчого внесено під час виконання ухвали суду про дооформлення обвинувального акту. Таким чином, суд прийшов до висновку, що розгляд зазначеного клопотання не відноситься до компетенції слідчого судді, а відноситься до повноважень суду, на розгляд якого надійде обвинувальний акт.
Обвинувальний акт направлений на дооформленя. Дооформлення не передбачає проведення будь-яких слідчих дій, навіть при наявності виділеної справи щодо ОСОБА_8 .

Прокурор в апеляційні скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді про відмову у наданні дозволу на затримання у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог КПК України та постановити нову, якою надати дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою його приводу для участі у розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою.
Прокурор в апеляційній скарзі не заперечує, що 13 січня 2015 року ухвалою Святошинського районного суд м. Києва кримінальне провадження повернуто до Генеральної прокуратури України. Як стверджує прокурор, ОСОБА_8 жодного разу на виклики суду не з`явився, причин своєї неявки не повідомив і на даний час його місце перебування не відоме, у зв`язку з чим прокурор вважає, що підозрюваний ухиляється від явки до суду тому на думку прокурора необхідно надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та вважав її такою, що підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, вивчивши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає.
Головним слідчим управлінням Служби Безпеки України розслідувалось кримінальне провадження № 0000107 від 10 квітня 2014 року відносно ОСОБА_8 і ОСОБА_9 за ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України.
21 травня 2014 року ОСОБА_8 затримано за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
22 травня 2014 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суд м. Києва 23 травня 2014 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 липня 2014 року.
16 липня 2014 року ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 10 серпня 2014 року із визначенням застави у розмірі 97 440 гривень з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до зазначеної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2014 року строк дії обов`язків покладених на підозрюваного ОСОБА_8 60 днів з моменту внесення підозрюваним застави.
18 липня 2014 року заставодавцем (батьком підозрюваного ОСОБА_10 ) внесено заставу у розмірі 97 440 гривень.
19 вересня 2014 року ухвалою Шевченківського районного суд ум. Києва строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_8 у зв`язку із внесенням застави, продовжено до 10 жовтня 2014 року, в межах шестимісячного строку досудового розслідування.
26 вересня 2014 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України.
06 жовтня 2014 року постановою заступника Генерального прокурора України строк досудового розслідування продовжено до восьми місяців, тобто до 10 грудня 2014 року.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_8 у зв`язку із внесенням застави, продовжено до 10 грудня 2014 року.
24 жовтня 2014 року ОСОБА_8 відмовився отримувати копію обвинувального акту та реєстру, що підтверджується його заявою.
Відповідно до рапорту слідчого Головного слідчого управління СБ України було здійснено виклик ОСОБА_8 на 09 год. 30 хв. 28 жовтня 2014 року для вручення йому та захиснику копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, однак підозрюваний не з`явився та про причини своєї неявки не повідомив.
29 жовтня 2014 року після виконання вимог ст. 290 КПК України обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000107 від 10 квітня 2014 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_11 за ч. ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України направлено до Святошинського районного суд м. Києва.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року вказаний обвинувальний акт разом з додатками, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, повернуто прокурору для усунення недоліків.
Відповідно до вимог ст.223 КПК України слідчі дії можуть проводитися тільки в межах строків, передбачених Кримінальним процесуальним законодавством.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відповідних відомостей щодо кримінального правопорушення до ЄРДР і закінчується направленням до суду обвинувального акту. Прокурор повинен внести відомості про закінчення досудового розслідування до ЄРДР.
Після завершення досудового розслідування та переходу до стадії судового провадження, яка починається з підготовчого судового засідання, вирішення питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою віднесено виключно до компетенції суду, на розгляд якого надійшов обвинувальний акт.
За таких обставин питання про зміну запобіжного заходу стосовно особи, яка перебуває в статусі обвинуваченого, не входить до повноважень слідчого судді, про що обґрунтовано вказано в ухвалі слідчого судді.
Твердження прокурора про незаконність ухвали слідчого судді, про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення суддею вимог КПК є голослівними і не ґрунтуються на вимогах закону.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 138, 187, 189 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року, якою відмовлено в задоволення клопотання старшого слідчого в Особливо важливих справах 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби Безпеки України ОСОБА_7 про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , без задоволення.

Головуючий

Судді:

Справа № 11-сс/796/294/2014 Категорія ст.189КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_12
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1