ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 520/4464/15-к
Провадження № 1-кп/520/274/15
28.04.2015 року м.Одеса
Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 12.02.2015 року, приблизно о 00:30 год., знаходячись біля будинку № 15, розташованого по вул. Львівській в м. Одеса, з корисливих мотивів, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, яке виразилося в нанесенні удару коліном в обличчя ОСОБА_7 , відкрито викрав майно останнього, а саме: мобільний телефон марки FlyIQ4413 чорного кольору в чохлі чорного кольору, заподіявши тим самим останньому матеріальний збиток на загальну суму 1936 гривень 99 копійок. З викраденим майном ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, за кваліфікуючими ознаками ст. 186 ч.2 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним за ст. 186 ч.2 КК України та цілком підтвердив обставини викладенні у обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень та просив суд розглянути кримінальне провадження відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_6 , відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Обвинуваченому ОСОБА_6 було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.
Оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особистість ОСОБА_6 , згідно яких обвинувачений ОСОБА_6 за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у психіатричній лікарні, наркологічному диспансері та психоневрологічному диспансері не перебуває, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, - знайшла своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для винесення обвинувального вироку.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення вперше.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, те що він скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, соціально-економічне становище обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, а також думку потерпілого ОСОБА_7 , який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 не має, та просить суд призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання не пов`язане з позбавленням волі, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.
Керуючись ст.ст.100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, залишити без зміни домашній арешт.
Речові докази по кримінальному провадженню вважати повернутими за належністю, згідно гарантійної розписки.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1 .