АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Номер провадження : 11-кп/791/564/15 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.289 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 28 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 З участю прокурора: ОСОБА_5

Секретаря: ОСОБА_6

Обвинуваченого: ОСОБА_7

Захисника: ОСОБА_8

Потерпілих: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні у залі Апеляційного суду Херсонської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004418,за апеляційними скаргами з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 14 квітня 2015 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, раніше судимого: 07.05.2010 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 06.03.2012 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.186ч.2, ст.ст.69,71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 13.05.2014 року по УДО на 29 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ,
в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.289 КК України до 6 років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою з 10 листопада 2014 року.
Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 69796 гривень 30 копійок та моральну шкоду у розмірі 24360 гривень.Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 12180 гривень.Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1063 гривень 23 копійки.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винними і засуджено за те, що він в період часу з 17.00 год. 06.11.2014 р. до 08.30 год. 07.11.2014 року, перебуваючи біля будинку №15, розташованого по вулиці Куліша м. Херсона, переслідуючи прямий умисел на корисливий мотив, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, а саме через відкриті двері з боку водія, незаконно проник до автомобіля ВАЗ року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1596 сірого кольору з реєстровим номером ВТ 0951 ВА, який зареєстрований в МРЕВ ДАІ м. Херсона 14.12.2012 року, згідно висновку експерта №3654 від 22.11.2014 НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області загальною вартістю 69796,30 гривень, в якому шляхом зламування запалювальних дротів та їх перемикання один з одним привів у дію двигун автомобіля після чого спрямував автомобіль у напрямку Білозерського району Херсонської області, в результаті чого незаконно заволодів автомобілем, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого МРЕВ ДАІ м. Херсона 14.12.2012 року, належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перебував згідно довіреності від 31.10.2013 р. у користуванні її чоловіка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується з вироком суду, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням його прав на захист, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, однобічністю та неповнотою досудового та судового слідства.

Вказує що він автомобіль не викрадав та свідки давали неправдиві покази.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 не погоджується з вироком суду та вважає, що при призначенні ОСОБА_7 покарання мало місце невідповідність призначеного покарання тяжкості здійсненого їм злочину та його особистості.

В обґрунтування апеляції посилається на те, що суд першої інстанції повинен врахувати обставини, які пом`якшують винність підсудного, і передбачений у ч.1 ст.66 КК України перелік пом`якшуючих обставин не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючи і інші обставини, не вказані у ч.1 цієї статті, тобто суд не повинен застосовувати при розгляді справи будь-які стандарти.

Вважає, що суд повинен був прийняти до уваги, що ОСОБА_7 свою провину визнав повністю та щиро розкаюється у скоєному. Свою позицію обвинувачений також підтвердив і у своєму останньому слові, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення та вже не становить небезпеки для суспільства. Обставин, які обтяжують покарання засудженого, судом встановлено не було.

Крім того, суд не взяв до уваги, що у ОСОБА_7 на утриманні знаходиться його мати ОСОБА_11 , 1956 р.н., яка потребує за собою догляду, що підтверджується відповідними медичними документами.

Вважає, що суд, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного та умотивувавши своє рішення, може призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Просить вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 14 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_7 змінити у зв`язку з його суворістю.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляцій, думку прокурора, який просив апеляційні скарги обвинуваченого та захисника залишити без задоволення, обвинуваченого та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію обвинуваченного, заслухавши сторони в судових дебатах, під час яких вони залишилися на своїх позиціях, обвинуваченого, який в останньому слові просив вирок суду скасувати, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та захисника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яким його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.289 КК України, обґрунтовано доказами, які досліджено судом при розгляді кримінального провадження судом першої інстанції.

Зазначені у вироку докази є належними, допустимими і достатніми. Вони повно відтворюють події і факти, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають встановленню, та узгоджуються між собою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю. Він не заявляв про психологічний тиск на нього при затриманні та про неправдиві покази свідків, як він вказує у апеляційній скарзі.

Вироком суду встановлено що дійсно в період часу з 17.00 год. 06.11.2014 р. до 08.30 год. 07.11.2014 року(час, коли потеплілий залишив автомобіль і виявив викрадення), від будинку №15, розташованого по вулиці Куліша м. Херсона, було викрадено (незаконне заволодіння транспортним засобом) автомобіль ВАЗ 211540 з реєстровим номером НОМЕР_3 .

В судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтвердили, що саме обвинувачений ОСОБА_7 восени 2014 року приблизно 5 ранку їх підвозив на автомобілі ВАЗ сірого кольору.

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не повідомляли що вони повертались з диско клуба, як це стверджує в апеляції обвинувачений ОСОБА_7 .

Крім того, свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні підтвердив, що він сусід потерпілого і знає що у того було викрадено автомобіль ВАЗ сірого кольору.

На думку колегії суддів доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника є необґрунтованими.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, дані про особу обвинуваченого, непогашену судимість, визнання вини, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Зазначені обставини, а також скоєння правопорушення в період непогашеної та не знятої в установленому законом порядку судимості, свідчать про небажання останнього ставати на шлях виправлення та перевиховання, тому на думку колегії суддів, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.289 КК України.

Стосовно посилання захисника в апеляції на те, що у ОСОБА_7 на утриманні знаходиться його мати ОСОБА_11 , 1956 р.н., яка потребує за собою догляду, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які підтверджують цей факт.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості є необґрунтованими і до уваги колегією суддів не приймаються.

Порушення норм кримінального процесуального закону, які б тягли за собою зміну або скасування вироку, колегією суддів не встановлено, а також колегією суддів не вбачається підстав для призначення ОСОБА_7 менш суворого покарання.

Виходячи з вищенаведеного колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України і воно є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 14 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: (три підписи)