Справа № 144/1089/14-к
Провадження № 1-кп/144/1/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2015 року .

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 24.09.1993 року вироком Христинівського районного суду Черкаської області за ч. 3 ст.81 КК України ( в редакції 1960 року) - до позбавлення волі на строк 3 роки; 01.04.2005 року вироком Христинівського районного суду Черкаської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст.304 КК України ( в редакції 2001 року) - до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 29.04.2009 року вироком Оратівського районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції 2001 року) - до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднане невідбуте покарання за вироком Христинівського районного суду від 01.04.2005 року частково та остаточно призначене до відбуття покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення полі; 20.03.2014 року вироком Христинівського районного суду Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.185, ст.70 КК України ( в редакції 2001 року ) до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з однорічним іспитовим строком; 19.09.2014 року вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області за ч.3 ст.186 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі, що набрав законної сили та приведений до виконання, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Велика Бушинка Немирівського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з початковою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 20.01.2005 року вироком Христинівського районного суду Черкаської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення долі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на один рік; 02.08.2010 року вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області за ч.2 ст. 185, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 22.02.2011 року вироком Христинівського районного суду Черкаської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України, остаточно призначене покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, 30.01.2013 року - на підставі ст. 82 КК України йому було замінено невідбуту частину покарання на більш м?яке - обмеження волі строком на 1 рік 10 місяців і 25 днів; згідно ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 25.07.2013 року - звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 10 днів; 19.09.2014 року вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області за ч.3 ст.186 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі, що набрав законної сили та приведений до виконання, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України;

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення старшого прокурора прокуратури Теплицького району ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , з боку захисту - обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

установив:
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 07 червня 2014 року, біля 02 години ночі, за попередньою змовою між собою, з метою відкритого викрадення чужого майна, через паркан проникли на територію домогосподарства ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 та в подальшому, через кватирку вікна проникли в житловий будинок ОСОБА_6 , де, застосовуючи відносно неї насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а саме: ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_6 на ліжко, а ОСОБА_4 утримував її, притискаючи подушкою до ліжка. Погрожуючи останній фізичною розправою, умисно, відкрито заволоділи коштами ОСОБА_6 у сумі 4150 гривень та належним їй мобільним телефоном «Мокіа-1280» вартістю 120 гривень, чим спричинили останній матеріальну шкоду на загальну суму 4270 гривень.

. Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, визнали повністю. Пояснили, що дійсно за попередньою змовою між собою, проникли у будинок ОСОБА_6 , з метою заволодіння її майном, де застосовуючи насилля та погрози заволоділи грошовими коштами та мобільним телефоном. У вчиненому розкаюються.

. Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що в 07 червня 2014 року, уночі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 влізли до її будинку та застосовуючи погрози і насилля, заволоділи грошовими коштами в сумі 4150 грн. та мобільним телефоном.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорюються фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, заслухавши показання підсудних, потерпілу, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров?я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднаний з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що злочин вчинено щодо особи похилого віку, що суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання, а також його щире каяття у скоєному, те, що має на утриманні троє неповнолітніх дітей, є ВІЧ-інфікованим, особу обвинуваченого і, з урахуванням викладеного, суд вважає, що його виправлення можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, остаточне покарання необхідно визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України, оскільки ОСОБА_3 до постановлення вироку Уманським міськрайонним судом 19 вересня 2014 року, вчинив новий злочин.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що злочин вчинено щодо особи похилого віку, що суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання, а також його щире каяття у скоєному, те, що має на утриманні двох малолітніх дітей, є ВІЧ-інфікованим, особу обвинуваченого і, з урахуванням викладеного, суд вважає, що його виправлення можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, остаточне покарання необхідно визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України, оскільки ОСОБА_4 до постановлення вироку Уманським міськрайонним судом 19 вересня 2014 року, вчинив новий злочин

Цивільний позов не пред`явлений.

Процесуальні витрати, відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -.

засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.186 КК України та призначити покарання за цією статтею у виді позбавлення волі строком чотири роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_3 шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Уманського міськрайонного суду від 19 вересня 2014 року, визначити остаточне покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

У строк відбуття покарання зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком Уманським міськрайонним судом 19 вересня 2014 року з 12 червня 2014 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.186 КК України та призначити покарання за цією статтею у виді позбавлення волі строком чотири роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Уманського міськрайонного суду від 19 вересня 2014 року, визначити остаточне покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

У строк відбуття покарання зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком Уманським міськрайонним судом від 19 вересня 2014 року з 14 червня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь держави витрати за проведення трасологічних експертиз, за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи та за проведення судової одорологічної експертизи 12155 гривень 27 копійок.
Речові докази 6 слідів пальця рук, захват слідів тканини 4 шт., запаховий слід, кусок ганчірки, 2 мотузки, хустку, недопалок цигарки без фільтра, 3 сліди низу взуття, коробку від телефону «Нокіа 1280», які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Теплицького РВ УМВС України у Вінницькій області знищити, а мобільний телефон «Нокіа 1280» - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено особами, визначеними в ст.393 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Теплицький районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: