Справа № 569/4099/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.06.2015

Рiвненський мiський суд Рівненської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000005 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Рівне Рівненської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , військовослужбовця, навідника 1 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , маючого військове звання старший солдат, з базовою середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем - навідником 1 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , маючи військове звання старший солдат, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з метою ухилення від військової служби, з 21 листопада 2014 року не з`явився з щорічної відпустки на службу в розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка виконувала бойові завдання в районі проведення антитерористичної операції, до органів військового управління з приводу подальшого проходження ним військової служби не звертався, на теперішній час обов`язки військової служби не виконує та знаходиться за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , де проводить час на власний розсуд.

Пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення суд визнає доведеним і кваліфікує його дії за ч.1 ст.408 КК України як дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби, та визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні вказаного злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у інкримінованому йому злочині визнав повністю і підтвердив, що дійсно, при зазначених у вироку обставинах, він, як військовослужбовець, що призваний на військову службу за мобілізацією, не з`явився з відпустки на службу і повертатися на службу не бажає. Причинами неявки на службу називає небажання проходити військову службу, сімейні обставини, а саме, вагітність жінки, з якою він перебуває у фактичних шлюбних стосунках, а також погані стосунки з військовослужбовцями по службі.

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо всіх встановлених обставин, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Пpи пpизначеннi покаpання суд вpаховує, що ОСОБА_4 вчинив умисний злочин проти проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин), який, вiдповiдно до ст.12 КК Укpаїни, є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покаpання, суд визнає повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також вчинення злочину вперше.

Обставин, якi обтяжують покаpання, судом не встановлено.

Що стосується особи обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався, є фізично здоровим і придатним до військової служби, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, негативно характеризується за місцем проходження військової служби.

Вpаховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслiдки, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, суд дiйшов висновку про призначення обвинуваченому покарання на рівні мінімального, встановленого санкцією ч.1 ст.408 КК України, яке вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371,374,376,392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, і призначити йому покарання два роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту виконання вироку.

До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до апеляцiйного суду Рiвненської областi через Рiвненський мiський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Копія вірно:

Суддя ОСОБА_1