інстанції - Бойко М.П.
категорія - ч.І ст.296
Подковський О.А. справа
№ 11 -63
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007
року.

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської
області у складі:

головуючого -
Декайла П.В.; суддів - Подковського О.А.; Гавриш Г.П.; з участю прокурора -
Маслюка О.І.; захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2, засудженого ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні у М.Тернополі кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_3, захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2 на вирок Монастириського
районного суду від 13 грудня 2006 року
,яким засуджено :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1,
не судимого , на утриманні троє неповнолітніх дітей за ч.І ст.296 КК України на
1 рік обмеження волі.

На підставі ст.75 та п.3 ст.76 КК України засудженого
звільнено від відбування покарання із випробуванням , із встановленням
іспитового строку на 1 рік та зобов'язано повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання , навчання або
роботи.

Згідно із вироком суду засуджений визнаний винним у
скоєнні наступного злочину.

Так, 21 лютого 2006 року ОСОБА_3 , працюючи ІНФОРМАЦІЯ_2
відділу боротьби із злочинами УМВСУ в Тернопільській області, біля 13 год.20хв.
, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння , з метою зустрічі з директором
Золотопотіцької державної дитячої музичної школи , разом з ОСОБА_4 зайшли в
кабінет директора в смт Золотий Потік ,Бучацького району , Тернопільської
області. Там знаходилися ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_7, які проводили репетицію , так як вони приймають участь в ансамблі «
Яворина».

Зайшовши в
кабінет ОСОБА_3 , не дотримуючись елементарних , існуючих правил і норм
поведінки в суспільстві , з метою самоутвердитися за рахунок приниження інших
осіб , протиставити себе іншим громадянам став висловлюватися в адресу
ІНФОРМАЦІЯ_3 нецензурними словами та виражати своє обурення з приводу
відсутності в кабінеті директора агітаційного матеріалу «Блоку Юлії Тимошенко» та докоряти щодо
їхньої підтримки виборчого блоку « Наша Україна » . На запитання ОСОБА_5 « Хто
Ви такий ?» , засуджений продовжував вести себе зухвало , сказав , що він
працівник міліції і продовжував ображати ОСОБА_5 Після цього пред'явив своє
службове посвідчення. Коли ОСОБА_5 стала записувати його анкетні дані в свій
блокнот , ОСОБА_3 безпричинно ., із хуліганських спонукань , проявляючи
особливу зухвалість , наніс їй удар рукою по обличчю , спричинивши фізичну біль
, принизивши при цьому її особисту честь та гідність.

Після цього
не реагуючи на
прохання присутніх припинити
свої хуліганські дії і вийти з кабінету , ОСОБА_3 продовжував
висловлюватися , нецензурними словами
, сказавши при цьому , що ІНФОРМАЦІЯ_3 - це не професія , а діагноз. ОСОБА_4,
який зайшов в кабінет разом із ним , вивів його з приміщення.

Хуліганські дії
ОСОБА_3 тривали протягом 25 хвилин , тобто з 13 год.20хв. до 13 год.45 хв. і
призвели до зриву репетиції ансамблю « Яворина».

В апеляціях:

- засуджений ОСОБА_3 просить вирок скасувати , а
справу провадженням

закрити на
підставі п.2 ст. 6 КПК України - за відсутністю в його діях складу

злочину. Вважає
, що як слідчий , який розслідував справу , так і суд не

встановили коли
саме відбувалися події - в 13 год.
10хв. чи в 13 год. 15 хв.,
і

чому саме
вказані в обвинуваченні особи знаходилися в кабінеті директора . Не

взято до уваги
те , що як слідує із показів свідків було дуже холодно і вони

зібралися попити
чаю і жодних доказів того , що була репетиція в справі

немає. Крім того
, на думку автора , судом було порушено принцип

змагальності
сторін, однак в чому це проявилося не конкретизовано, не дано

оцінки тому , що
обвинувальний висновок сфабриковано;

- захисник ОСОБА_2 просить вирок скасувати , постановивши

виправдувальний
вирок.Вважає, що дії засудженого не можуть кваліфікуватися

як грубе
порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до

суспільства , що
супроводжувалося особливою зухвалістю , що виразилося в

нанесенні удару
по обличчі ОСОБА_5 та зривом репетиції ансамблю ,

оскільки згідно
п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від

28.06.1991 року
« Про судову практику в справах про хуліганство» злісне

хуліганство
повинно супроводжуватися із заподіянням саме тілесних

ушкоджень і
зривом масового заходу , яким репетиція із трьох чоловік не

являється .При
цьому засуджений заперечує нанесення як одного удару так і

зрив репетиції.
Крім того , не дано всебічної оцінки показам свідків , що '

обвинувачують ,
а також тим , що виправдовують ОСОБА_3- ОСОБА_4,

ОСОБА_8, ОСОБА_9;

-
захисник ОСОБА_1 просить вирок скасувати , а справу закрити на підставі п.2
ст.6 КПК України, оскільки обвинувачення в судовому засіданні не знайшло свого
підтвердження. Вважає , що суд , постановляючи вирок не взяв до уваги докази ,
які могли істотно вплинути на його висновки: пояснення потерпілої ОСОБА_5, яка
заявила , що вони пили чай , коли зайшов ОСОБА_3, свідка ОСОБА_10, який пояснив
, що їх ніхто з кабінету не виводив , свідка ОСОБА_7, пояснившої , що не може
судити про те, що ОСОБА_3 був п'яним.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора , який
вважає , що вирок слід залишити без змін, засудженого та його захисників , які
підтримали подані апеляції , дослідивши матеріали кримінальної справи , колегія
вважає , що вирок слід залишити без змін в частині засудження ОСОБА_3 за ч. 1
.ст.296 КК України з наступних мотивів.

Висновок суду про винність ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому злочину
ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах: як на поясненнях
потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
матеріалах службової перевірки, так і частково на поясненнях свідка ОСОБА_10,
яким суд належну юридичну оцінку , та є вірним.

Так, з пояснень потерпілої ОСОБА_5 слідує , що 21 лютого 2006 року біля 13
год.20 хв. в кабінет директора дитячої музичної школи зайшли ОСОБА_3 та ОСОБА_4
, яких вона не знала. У цей час в кабінеті знаходилися вона, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7. Засуджений почав висловлювати своє обурення з приводу відсутності
агітації блоку Тимошенко та докоряти з приводу їхньої підтримки блоку « Наша
Україна». Вона запитала хто він, і з якою метою приїхав. ОСОБА_3 сказав , що
він працівник міліції, а вона є ніхто. Після цього він пред'явив своє
посвідчення і коли вона записувала його анкетні дані , він наніс їй удар рукою
в обличчя. При цьому він спричинив їй фізичну біль та принизив її особисту
честь та гідність. Коли вона записувала анкетні дані -почула запах спиртного
від ОСОБА_3 , який крім того що вдарив висловлювався нецензурними словами та
ображав присутніх. На прохання присутніх вийти з кабінету він продовжував
висловлюватися нецензурними словами та їх ображати , сказавши при цьому , що
ІНФОРМАЦІЯ_3- це не професія , а діагноз. Все це тривало біля 25 хвилин , після
цього ОСОБА_4 вивів ОСОБА_3 з кабінету . Засуджений після даного випадку
неодноразово просив у неї пробачення.

Колегія вважає , що суд вірно визнав дані показання правдивими , такими що
об'єктивно підтверджуються іншими доказами по справі: поясненнями свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11 , які повністю підтвердили факт скоєння злочину при
обставинах указаних у вироці.

З пояснень свідка ОСОБА_12, неповнолітнього, слідує , що
21 лютого 2006 року біля 14 год. він знаходився у музичній школі смт Золотий
Потік. Він бачив як із
кабінету директора вийшов
чоловік , який
висловлювався нецензурними словами. Згодом вийшла ОСОБА_5, яка плакала.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_10,
товариш засудженого, з яким він прийшов в кабінет директора школи, підтвердив
факт конфлікту між ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 з приводу виборів і удобань на них ,
під час якого «останній часто вживав блін» , пред'являв посвідчення , говорив ,
що ІНФОРМАЦІЯ_3 -не професія , а діагноз. Коли вони зайшли в кабінет -то там
розмова була за концерт. Засуджений нецензурними словами не висловлювався,
нікого не бив, був тверезий.

Колегія вважає , що суд дав вказаним показанням свідка та засудженого вірну
юридичну оцінку в частині того , що останній нікого не вдарив та не ображав
нецензурними словами, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами.

Таким чином , твердження захисту про відсутність доказів
вини ОСОБА_3 у скоєнні злочину , передбаченого ч.І ст.296 КК України, а також
посилання засудженого на те, що обвинувальний висновок було складено з
порушенням вимог закону та сфабриковано є безпідставними.

Твердження захисника ОСОБА_2 в апеляції про те,
що дії засудженого не містили особливої зухвалості , тому що відсутнє було
насильство із заподіянням тілесних ушкоджень є безпідставними , такими що не
ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

Як слідує із змісту ч.І ст.296 КК України та п.5
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 « Про
судову практику у справах про хуліганство» за ознакою особливої зухвалості
хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку , яке
супроводжувалось , наприклад . насильством із завданням потерпілій особі побоїв
, зривом масового заходу , тимчасовим припиненням нормальної діяльності
установи , а також таке , яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Як встановлено , ОСОБА_3 21 лютого зайшов в кабінет директора музичної
школи , де в цей час знаходилися ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4. В їх присутності
він, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до
суспільства , з особливою зухвалістю, висловлювався нецензурними словами ,
ображав їх , безпричинно наніс удар по обличчю ОСОБА_5.При цьому його дії
відбувалися тривалий період часу і вперто не припинялися. Тому колегія вважає ,
що суд вірно визнав його винним у скоєнні даного злочину.

Посилання на порушення норм кримінально-процесуального закону в апеляціях
колегія вважає неістотними , такими що не дають підстав для скасування вироку
суду .Крім того , колегія вважає , що судом дана вірна юридична оцінка всім
доказам по справі , в тому числі і поясненням усіх свідків, на які посилаються
апелянти. В зв'язку з цим апеляція в цій частині не підлягає до задоволення.

В той же час слід виключити:- обтяжуючу покарання
обставину - ' вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння , оскільки переконливих доказів з цього приводу не
здобуто; а також те , що він зірвав репетицію ансамблю із обвинувачення ,
оскільки факт її проведення не знайшов свого підтвердження ні в апеляційній
інстанції , ні в суді першої інстанції, задовольнивши апеляції в цій частині.

В решті вирок
слід залишити без змін.

Керуючись
ст.ст.365-366 КПК України , колегія ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляції захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, засудженого ОСОБА_3
задовольнити частково. Вирок Монастирського районного суду від 13 грудня 2006
року змінити. Виключити : обтяжуючу покарання обставину -скоєння злочину в
стані алкогольного сп'яніння та з обвинувачення - зрив роботи ансамблю.

В решті вирок залишити без змін, а апеляції без
задоволення.