Справа № 206/2629/14-к
Провадження № 1-кс/206/193/14
У Х В А Л А

"06" травня 2014 р. слідчий суддя Самарського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на постанову від 17 квітня 2014 року старшого слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0002746 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 Кримінального кодексу України,

встановив:

Заявник ОСОБА_3 29.04.2014 року звернулася до Самарського районного суду м.Дніпропетровська зі скаргою на постанову від 17 квітня 2014 року старшого слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0002746 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 Кримінального кодексу України.

Не погоджуючись із закриттям кримінального провадження, заявник зазначає, що його заяву про дачу завідомо неправдивих показів при допиті у якості свідка ОСОБА_5 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 Кримінального кодексу України, а 17.04.2014 року дане кримінальне провадження було закрито, про що заявник дізнався через декілька днів.

Повідомляє, що при досудовому розслідуванні іншого кримінального провадження за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 Кримінального кодексу України, допитана як свідок ОСОБА_5 дала завідомо неправдіві свідчення, які полягають у непроведенні нею робіт з реконструкції належних їй приміщень нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , в той час як ОСОБА_3 відомо, що вона особисто була присутня і проводила будівельні роботи. Заявник не погоджується з цим і вважає, що слідчим не були у повній мірі встановлені обставини кримінального правопорушення: не допитані будівельники та особа, яка організовувала будівельні роботи, посадові особи інспекції архітектурно-будівельного контролю, сусіди, не витребувані довідки та акти перевірок, які можуть підтвердити недостовірність та завідому неправдивість показів ОСОБА_5 , допитану як свідок.

В судове засідання, яке проводилося двічі 30.04.2014 р. та 06.05.2014 року, з`явився лише заявник, дав пояснення з приводу незаконності та передчасності закриття кримінального провадження, впертого небажання слідства направити кримінальне провадження до суду та всіляке обмеження його прав як заявника та потерпілого у даному кримінальному провадженні. Слідчий та прокурор не з`явилися з невідомих причин. Матеріали кримінального провадження надані не були. Заявник наполягав на розгляді його скарги за наданими ним копіями документів.

Підтримав скаргу і просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею досліджені матеріали скарги, у яких постановою слідчого від 17 квітня 2014 року дійсно закрито кримінальне провадження із зазначенням про те, що слідством встановлено відсутність суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України, а саме відсутність прямого умислу та усвідомлення неправдивості своїх показань. Так, показання ОСОБА_5 за текстом даної постанови полягали у непроведенні нею реконструкції в належній їй частині домоволодіння з 2008 року, а лише вивезення сміття, прибирання території та проведення робіт, направлених на збереження цілісності об`єкта. Також при одночасному допиті з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 повідомила, що усі рішення, пов`язані з реконструкцією, проводив за її довіреністю ОСОБА_6 , і з приводу дій, які проводилася, вона знає з його слів.

На досудовому провадженні відповідно до ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

2. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

3. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Оскільки ОСОБА_3 подавав заяву щодо кримінального правопорушення, він є заявником, також ухвалою слідчого судді від 28 квітня 2014 року зобов`язано слідчого залучити ОСОБА_3 як потерпілого, і він має право оскаржувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Статтею 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;

4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;

5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;

6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;

7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;

8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчий як підставу для цього вказав відсутність складу злочину, а саме відсутність суб`єктивної сторони, тобто прямого умислу на дачу завідомо неправдивих свідчень.

Доводи заявника про передчасність закриття кримінального провадження основані на тому, що слідчий не допитав ряд осіб, не витребував документи, які можуть слугувати доказами наявності складу злочину.

Проте слідчий посилається на відсутність саме суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України, що стосовно цього складу злочину полягає лише у прямому умислі, а мета завідомо неправдивих свідчень жодного значення не має. Тому на думку слідчого судді допит будь-яких осіб з цього приводу не матиме значення для встановлення суттєвих обставин кримінального правопорушення.

Покази як свідка ОСОБА_5 щодо непроведення нею робіт з реконструкції навіть у разі, коли такі роботи дійсно проводилися, з огляду на її ж покази про те, що особисто вона цих робіт не проводила, а мала довірену особу, зі слів якої одержувала інформацію про всі дії, не можуть доводити наявність прямого умислу.

З доводами слідчого при закритті кримінального провадження слід погодитися ще й з огляду на те, що ОСОБА_5 була допитана як свідок у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення ч. 1 ст. 366 КК України з обставинами, що у разі притягнення до відповідальності можуть потягнути необхідність зміни її процесуального статусу на підозрювану, яка не буде суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Таким чином, не вбачаю підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 17 квітня 2014 року старшого слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0002746 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 Кримінального кодексу України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1