Справа № 1-54/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2012 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі : головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Петренко Н.О.

з участю прокурора Михавківа І.В.

та захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с. Воля Задеревацька Стрийського району, українки, громадянки України, працюючої приймальницею молока ПВП Карпати, розлученої, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимої, в скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Підсудна ОСОБА_3 18 жовтня 2006 року близько 15 год. 30 хв. у с. Воля Задеревацька Стрийського району неподалік власного будинку під час сварки, яка виникла на грунті особистих неприязних стосунків, знаючи, що в скляній банці обємом 0,5 л знаходиться рідина, яка містить сульфатну кислоту, вилила вміст банки в обличчя потерпілій ОСОБА_4, заподіявши останній умисне тяжке тілесне ушкодження за ознакою втрати органом його функцій, а саме : хімічний опік 3-го ступеня рогівки та коньюктиви обох очей, в результаті якого потерпіла повністю втратила зір на обидва ока.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 вину в інкримінованому їй злочинному діянні визнала частково, показала, що проживає по сусідству з потерпілою протягом останніх десяти років. Стосунки між ними були дружні, аж поки в червні 2006 року чоловік та зять потерпілої не побили її

18 жовтня 2006 року, перебуваючи на подвірї свого будинку, виганяла кури потерпілої, які ходили по її городу. Потерпіла вибігла з літньої кухні та почала нецензурно лаятися на її адресу і кидати каміння. Вона повернулася до свого будинку, а потерпіла разом донькою ОСОБА_5 зайшли на її подвіря. Тоді потерпіла деревяною палицею, що була в її руках, вдарила її в праву частину обличчя, від чого вона впала, а потерпіла та її дочка продовжували наносити їй удари, копали, душили, тягнули за волосся. Вирвавшись від них, вона втекла в гараж, щоб заховатися. Потерпіла та її донька ОСОБА_5 наздогнали її там і продовжували шарпати і тягнути за волосся. В гаражі, стоячи на колінах, почала шукати щось, чим могла б захиститися від них, і на підлозі біля дверей намацала банку ємкістю 0,5 л, в якій знаходилося приблизно 250 г суміші спирту та кислоти, що використовувалася нею для перевірки молока на жирність. Піднявши банку з рідиною, кинула нею в потерпілу, але куди саме вона влучила, не бачила. Після цього вибігла з гаражу. Потерпіла з донькою наздогнали її і знову продовжували наносити удари. Потерпіла душила та драпала її, а ОСОБА_5 копала. Вона знову вирвалася від них і втекла на центральну частину дороги. Потерпіла та ОСОБА_5 більше її не наздоганяли. Бійку бачили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у неї не було, а банкою вона кинула в потерпілу лише з метою захисту. Кається у вчиненому та дуже шкодує, що її вчинок призвів до таких наслідків. Цивільний позов потерпілої щодо стягнення матеріальної шкоди та судових витрат визнає в повному обсязі та зобовязується її відшкодувати, моральну шкоду визнає частково, вважає її розмір дещо завищеним.

Хоча підсудна ОСОБА_3 свою винуватість визнала частково, її винуватість в інкримінованому їй злочинному діянні доведена показаннями потерпілої, свідків, іншими зібраними по справі доказами, перевіреними та дослідженими в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 18.10.2006 року зайшла на подвіря підсудної, щоб вигнати свою курку. В руках мала деревяну палку. Між нею та підсудною виникла словесна перепалка, в ході якої підсудна ображала її нецензурними словами. Коли вона проходила повз гараж, підсудна вибігла з гаражу, тримаючи в руках банку, та із словами : Ходи, ходи, я тобі зараз покажу!, вихлюпнула рідину з банки в обличчя, після чого почала тікати. Вона вдарила підсудну палкою, від чого підсудна впала неподалік від естакади, а вона впала на неї, схопила за обличчя і декілька разів вдарила. ЇЇ донька ОСОБА_5 участі в бійці не брала. Після цього відпустила підсудну, оскільки їй в очах потемніло. Банка залишилася лежати біля естакади. Йдучи додому, де були донька та чоловік, бачила лише силуети людей. Вона промила очі водою, після чого зять відвіз її в лікарню. На прохання доньки її сусідка ОСОБА_8 пішла до естакади, де знайшла загублену нею золоту сережку. Поряд лежала банка від кислоти. Наполягає на обранні підсудній найсуворішого покарання та задоволенні заявленого нею цивільного позову в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що дійсно з червня 2006 року між її сімєю та підсудною існують неприязні відносини через курей. 18 жовтня 2006 року вона, батько та діти знаходилися у власному будинку. Чоловік був на будові, а мама поралася по господарству. Коли її мама ОСОБА_4 зайшла в будинок, обличчя та одяг її були мокрі, а очі та губи побіліли. На її запитання про те, що з нею сталося, ОСОБА_4 відповіла, що ОСОБА_3 вилила їй в очі кислоту. Додому прийшов чоловік і відвіз матір у лікарню. Сама вона участі в бійці не брала.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 18 жовтня 2006 року, прийшовши додому на обід, побачив, як потерпіла ОСОБА_4 мила обличчя. Очі її побіліли, а одяг був у жовтих плямах. Він відвіз потерпілу в лікарню.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 18 жовтня 2006 року він разом з дочкою ОСОБА_5 знаходився вдома. З вулиці прийшла його дружина і сказала, що підсудна вилила їй кислоту в обличчя. Очі в дружини побіліли, светр був мокрий. Вона пішла промивати очі, після чого зять відвіз її в лікарню.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 18.10.2006 року знаходився на подвірї ОСОБА_7, допомагав йому заливати бетонну стяжку біля криниці. На віддалі близько 200 м знаходиться садиба підсудної ОСОБА_3, яка перебуває в неприязних відносинах з сімєю ОСОБА_10 і між ними часто виникають сварки. Близько 15 год. почув жіночий крик, вийшов на дорогу, став біля огорожі подвіря і побачив, як підсудну били потерпіла разом з дочкою ОСОБА_5 Бійка розпочалася біля гаражу, шарпалися, кричали. Згодом вони змістилися ближче до естакади. Потерпіла мала в руках деревяну палицю, якою вдарила підсудну, від чого та впала біля естакади, а ОСОБА_5 копала її. Підсудна вирвалася від них та втекла вулицею в напрямку сільської ради, а потерпіла згодом на автомобілі поїхала в напрямку м. Моршина. Згодом дізнався, що підсудна ОСОБА_3 облила потерпілу ОСОБА_4 кислотою.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що проживає на віддалі 200 м від садиби підсудної на протилежній стороні вулиці.18.10.2006 року разом з ОСОБА_6 заливав бетонну стяжку біля криниці. Почув жіночий крик та сварку. ОСОБА_6 вийшов на дорогу, а він залишився стояти біля криниці, звідки бачив, як ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5Д шарпалися між собою біля гаражу підсудної ОСОБА_3 Згодом вони змістилися до естакади. Біля естакади підсудна ОСОБА_3 впала, ОСОБА_4 била її палицею, яку мала в руках, а ОСОБА_5 копала її. Підсудна ОСОБА_3 кликала на допомогу сина.

Допитаний за клопотанням потерпілої свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що проживає по сусідству з підсудною ОСОБА_3 Їхні господарства розділяє огорожа у вигляді сітки. 18.10.2006 року вони з дружиною щепили кролів на власному подвірї. Чув, як сварилася підсудна з потерпілою. Підсудна, знаходячись на своєму подвірї, висловлювалася нецензурно на адресу потерпілої, кричала до неї, щоб та зайшла на подвіря, після чого побігла в гараж, звідки вибігла з банкою в руках і побігла до естакади, що знаходиться біля дороги. Самої сутички між потерпілою та підсудною він не бачив, бо пішов до хати, щоб не бути свідком. Показання на досудовому слідстві він не давав, тому що слідчий його не викликав та показань не відбирав. Двічі до нього додому приходив працівник міліції ОСОБА_12, якому він давав пояснення, однак він нічого не записував. Знає, що його дружина давала пояснення з приводу того, що ОСОБА_3 побили ОСОБА_10 та ОСОБА_9

Допитана за клопотанням потерпілої свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що 18.10.2006 року разом з чоловіком щепила кролів і чула сварку між підсудною ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_4 з приводу того, що курка останньої зайшла на її подвіря. Підсудна ОСОБА_3 кричала, щоб потерпіла ОСОБА_4 зайшла на подвіря, після чого пішла в гараж, звідки вийшла з банкою, наповненою чорною рідиною, а потерпіла ОСОБА_4 в цей час заходила на її подвіря з палицею в руках. Почувши крики та прокльони, чоловік наказав їй іти в будинок, щоб не бути свідками того, що трапиться, а тому, що було далі, вона не бачила. Через кілька хвилин вона вийшла з будинку і побачила, як підсудна ОСОБА_3 стояла на вулиці неподалік естакади і кликала людей на допомогу, а потерпіла ОСОБА_4 йшла додому з палкою в руках. Через півгодини до неї зателефонувала ОСОБА_5 і попросила пошукати біля естакади золоту сережку, яку загубила потерпіла ОСОБА_4 Біля естакади, де вона знайшла сережку, лежала порожня банка. Показання на досудовому слідстві вона також не давала, тому що слідчий її не викликав та показань не відбирав. Двічі до них додому приходив працівник міліції ОСОБА_12, якому вона давала усні пояснення, однак він нічого не записував.

Допитана за клопотанням потерпілої свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що сварка між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 почалася зранку 18.10.2006 року близько 10 год., в ході якої ОСОБА_3 ображала ОСОБА_4 нецензурною лайкою. В цей день зводили огорожу від центральної вулиці, тому вона час від часу виходила на дорогу з будинку. Близько 15 год. в цей день була на своєму подвірї перед хатою, знову почула сварку між підсудною та потерпілою, вийшла на ворота. ОСОБА_3 кричала до ОСОБА_4, щоб та забрала свою курку з її подвіря. Бачила, як ОСОБА_4 зайшла на подвіря ОСОБА_3 з палицею в руках. Вони зустрілися біля естакади. Хто кого вдарив першим, не бачила, двоє впали. Бійка тривала близько трьох хвилин. ОСОБА_4 підвелася, за нею ОСОБА_3 і одразу ж побігла на дорогу, а ОСОБА_4 тією ж дорогою повернулася додому. Раніше ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були в дружніх стосунках, які погіршилися з весни 2006 року. Жодних пояснень з приводу цих подій вона не давала, до слідчого її не викликали.

Допитаний за клопотанням потерпілої свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що підсудна та потерпіла перебувають у неприязних стосунках приблизно з літа 2006 року і конфлікти та сварки між ними тривають постійно. 18.10.2006 року він мурував цегляні стовпці огорожі. Близько 15 год. 30 хв. почув сварку між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка виникла через те, що курка ОСОБА_4 зайшла на подвіря ОСОБА_3 Саму сутичку між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не бачив, однак зрозумів по голосу, що конфлікт відбувається біля естакади саме між ними. Ближче не підходив, оскільки мав роботу, а тому не звертав на них уваги та не втручався, так як вони постійно сваряться. Сварка тривала близько 10 хв. Потім він побачив, що хтось махає палкою і по голосах зрозумів, що бються між собою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Бійка тривала 2-3 хв. ОСОБА_4 кликала на допомогу свою доньку ОСОБА_5 Як заходила ОСОБА_4 на подвіря ОСОБА_3, не бачив. На закінчення побачив, що ОСОБА_3 вибігла на дорогу в напрямку будинку сестри і крикнула, чому він не йшов її рятувати. Після подій 18.10.2006 року до них додому приходив працівник міліції ОСОБА_12, який опитував його дружину. В нього самого пояснень не відбирав і не пропонував їх дати.

Допитаний за клопотанням прокурора свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що на той час займав посаду дільничного інспектора та проводив дослідчу перевірку. 18.10.2006 року виїжджав на місце події та опитував очевидців і свідків. Особисто він був у ОСОБА_14 та ОСОБА_8, які були опитані усно, жодних письмових пояснень вони не давали, оскільки відмовилися від них. В потерпілої пояснень у лікарні не відбирав.

Допитаний за клопотанням прокурора свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що провадив досудове слідство по вказаній кримінальній справі за матеріалами дослідчої перевірки, в ході якої свідки ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не допитувалися. Про допит цих свідків на досудовому слідстві потерпіла йому не заявляла.

З висновку судово-хімічної експертизи № 1531 від 13.11.2006 року вбачається, що рідина, залишки якої знаходяться в скляній банці, яка вилучена з місця події, та рідина, якою просочений одяг ОСОБА_4, містять сульфатну кислоту (т. 1 а.с. 44-46).

З висновку експерта № 133 від 13.12.2007 року вбачається, що ОСОБА_4 спричинено хімічний опік 3-го ступеня рогівки та коньюктиви обох очей, в результаті якого потерпіла повністю втратила зір на обидва ока, у звязку з чим дане тілесне ушкодження відноситься до тяжкого за ознакою втрати органом його функції (т. 1 а.с. 171-177).

З висновку експерта № 713 від 19.10.2006 року вбачається, що ОСОБА_3 спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів правої скроні, осадження лівої ніздрі, нижньої повіки лівого ока, верхньої губи підборіддя, синця грудної клітки справа, які утворились від ударів твердими предметами, можливо руками, й стороннім предметом, за давністю спричинення можуть відповідати події 18.10.2006 року (т. 1 а.с. 27).

З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 15.07.2009 року за результатами проведеної перевірки за зверненням ОСОБА_4 щодо законності дій працівників Стрийського РВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_12, ОСОБА_15 вбачається, що відносно працівників Стрийського РВ ГУ МВСУ у Львівскій області ОСОБА_12, ОСОБА_15 відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст., ст. 364-367 КК України за відсутністю в їх діях складу злочину (відмовний матеріал № 20 а.с. 77-79).

З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 22.06.2006 року вбачається, що ОСОБА_3 16.06.2006 року зверталася до Стрийського РВ УМВСУ у Львівській області з приводу її побиття та заподіяння легких тілесних ушкоджень членами сімї ОСОБА_4, а саме : ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 277-278, відмовний матеріал № 331-361 а.с.1-2).

Винуватість підсудної ОСОБА_3 в інкримінованому їй злочинному діянні повністю та обєктивно підтверджується іншими зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме : протоколами огляду місця події від 19.10.2006 року та 20.10.2006 року, план-схемою до протоколу від 19.10.2006 року, на якій зображено присадибні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ОСОБА_11, місце бійки, з якого вилучено банку із залишками рідини (т. 1 а.с. 6-7, 9) ; речовими доказами скляною банкою обємом 0,5 л із залишками хімічної рідини, одягом потерпілої ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 58-60) ; протоколами відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_7, ОСОБА_6, під час проведення якого кожний з них на підтвердження показів, даних у судовому засіданні , показав на місцевості, де знаходився під час наведених подій та що бачив (т. 2 а.с. 230, 232, 234, 236, 238, 240, 248, 250, 254-конверт, який містить два диски з відеозаписом відтворення обстановки та обставин події) ; протоколами відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_7, ОСОБА_6, під час проведення якого кожний з них на підтвердження своїх показань, даних у судовому засіданні, вказали на місцевості, де знаходився і в якій мірі спостерігав за конфліктом між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (конверти, які містять диски з відеозаписами відтворення обстановки та обставин події) ; протоколами очних ставок між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_11 та ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_13 та ОСОБА_3, під час яких кожний з них наполягав на даних ним показаннях (т. 2 а.с. 242-247) ; протоколами очних ставок між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_13, ОСОБА_3 та ОСОБА_14, ОСОБА_3 та ОСОБА_8, ОСОБА_3 та ОСОБА_11, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, під час яких останні вказали на обставини конфлікту 18 жовтня 2006 року між ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_4

Суд критично оцінює показання підсудної ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_6 в тій частині, яка стосується участі ОСОБА_5 у сутичці між ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_4, оскільки викладена зазначеними особами позиція суперечить показанням свідків ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_14, які є чіткими, послідовними та такими, що доповнюють одні одних та не викликають сумніву в суду щодо їх достовірності, а показання свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_6 визнає такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та іншим доказам, які були здобуті під час розгляду кримінальної справи, оскільки під час відтворення обстановки та обставин події 03.09.2011 року свідок ОСОБА_6 з місця, де він знаходився і спостерігав за конфліктом між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, статистів, які брали участь у проведенні слідчої дії, не впізнав, під час очних ставок між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 останні давали суперечливі та непослідовні показання, то вказуючи, що ОСОБА_5 брала участь у сутичці між ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_4 біля гаражу ОСОБА_3, то зазначаючи, що ОСОБА_5 брала участь у бійці вже біля естакади, звідки саме зайшла ОСОБА_5 на подвіря ОСОБА_3 жоден з них не бачив.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_3 про те, що свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_11 давали неправдиві показання з метою усунення її як конкурента, оскільки є зацікавленими особами у звязку з тим, що вони, як і ОСОБА_3, займалися прийомкою молока від населення, оскільки це спростовується довідками виконавчого комітету ОСОБА_16 сільської ради № 128/02-24 від 06.10.2010 року, № 127/02-24 від 06.10.2010 року та № 642 від 20.12.2011 року, з яких вбачається, що ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не займалися прийомкою молока від населення, а також довідкою голови ФГ Помірки, з якої вбачається, що ОСОБА_11 з 2004 року по даний час не працював у ФГ Поміркиі не був його засновником, а саме ФГ Поміркине займалося прийомкою молока від населення для реалізації його на молокопереробні заводи.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість підсудної ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, доведена повністю.

Дії підсудної ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. 121 ч. 1 КК України, оскільки вона умисно заподіяла тяжке тілесне ушкодження за ознакою втрати органом його функцій.

Призначаючи міру та вид покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, його наслідки, часткове визнання вини та цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, щире каяття у вчиненому злочині, що є обставинами, які помякшують покарання, характер відносин між потерпілою та підсудною, її особу, яка раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності, розлучена, позитивно характеризується за місцем проживання, працює, є інвалідом третьої групи, а тому суд, враховуючи особу підсудної, приходить до висновку, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає, що відповідно до ст. 75 КК України її слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Згідно зі ст. 76 п., п. 3, 4 КК України слід зобовязати підсудну повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого постійного проживання, періодично зявлятися для реєстрації.

Вирішуючи цивільний позов у частині відшкодування матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що такий підлягає задоволенню в повному обсязі, а тому з ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_4 49526,81 грн. матеріальної шкоди.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує тяжкість завданої потерпілій травми, характер і глибину її душевних та фізичних страждань, а також виходячи з вимог розумності і справедливості та з врахуванням матеріального становища, суд вважає, що з ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 100000 грн.

Слід стягнути з ОСОБА_3 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВСУ у Львівській області 218,80 грн. за проведення хімічної експертизи.

Керуючись ст., ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, та призначити покарання за ст. 121 ч. 1 КК України у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 76 п., п. 3, 4 КК України зобовязати засуджену ОСОБА_3 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого постійного проживання, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід-підписку про невиїзд-залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 49526,81 грн. (сорок девять тисяч пятсот двадцять шість грн. 81 коп.) матеріальної шкоди та 100000 (сто тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області 218,80 грн. за проведення хімічної експертизи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя:

ОСОБА_1