БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-436/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» серпня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючого: судді - Пошкурлат О.М.,

при секретарі - Краснощокій Н.А.,

за участю прокурора Таран Л.В.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, який народився 02 березня 1966 року в м. Глухів, Сумської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, не одруженого, офіційно не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше засудженого: 28.05.2002 Глухівським міським судом Сумської області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

підсудний ОСОБА_2, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше приміщення, за наступних обставинах.

Так, 14 травня 2011 року, близько 18 год. ОСОБА_2, перебуваючи в с. Шевченково, Броварського району, неподалік від місця свого проживання, зустрівся з невстановленим досудовим слідством чоловіком на ім»я Анатолій, який запропонував проникнути на територію ТОВ «Комплекс Агромарс», щоб вчинити з такого крадіжку металобрухту.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 15 травня 2011 року, близько 00-50 год. невстановлена досудовим слідством особа разом з ОСОБА_2 на автомобілі останнього марки ВАЗ-2101, д.н.з. А НОМЕР_1, прибули до огородженої території ферми, що на той момент знаходилася під охороною і належить ТОВ «Комплекс Агромарс», та розташованої по вул.. Київській, 46, с. Рудня, Броварського району, Київської області, де залишили автомобіль, і перелізши через огорожу проникли на територію вказаного товариства. Перебуваючи на вказаній території ОСОБА_2 через дерев»яну рамку вікна проник до одного з приміщень, звідки повторно, таємно викрав з невстановленою досудовим слідством особою електродвигун марки ТИП 4800 Л 493 № 663912, вартістю на момент викрадення 850 грн., заподіявши ТОВ «Комплекс Агромарс» матеріальних збитків на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, викладених в обвинувальному висновку, а також в описовій частині вироку визнав повністю, факт та обставини злочину підтвердив, у скоєному щиро розкаявся.

Судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 299 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин повторного, за попередньою змовою групою осіб викрадення ОСОБА_2 чужого майна, з проникненням у інше приміщення. При цьому зясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій не має, а також розяснено, що у такому випадку вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Так, підсудний ОСОБА_2 суду показав, що в звязку з тяжким матеріальним становищем, неможливістю влаштуватися на роботу в звязку з перенесеним інсультом, і став на шлях злочину.

14 травня 2011 року, близько 18 год., перебуваючи неподалік місця свого проживання, що в с. Шевченково, Броварського району, Київської області, зустрів наглядно йому знайомого на ім»я Анатолій. В розмові останній запропонував вчинити крадіжку металобрухту з колишньої ферми с. Рудня, Броварського району, на що він погодився. Близько опівночі, на належному йому автомобілі марки ВАЗ-2101 разом з Анатолієм прибули до ферми с. Рудня, яка була огороджена бетонним парканом. Вдвох вони перелізли через паркан і опинившись на території ферми він підійшов до одного з приміщень, помітивши у вікні такого отвір. Через останній він проник до приміщення та викрав з такого електродвигун, який він з Анатолієм перекинули через паркан. Анатолій переліз через огорожу першим, а він був затриманий охоронцями, які охороняли вказану ферму.

В скоєному щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України на думку суду, є доведеною. Про обставини скоєного ним цього злочину він послідовно, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні дав покази, які узгоджуються між собою і сумнівів, у своїй достовірності, не викликають.

Суд вважає, що ОСОБА_2 своїми діями вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно та з проникненням до іншого приміщення.

При призначенні покарання ОСОБА_2 за вчинений ним злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, особу підсудного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_2 суд визнає щире каяття у вчиненні злочину, активне сприяння у розкритті такого, з»явлення зі зізнанням, а також вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2, а ні органами досудового слідства, а ні судом, не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує також сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудного, що за місцем проживання він характеризується посередньо ( а. с. 139), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра він не перебуває (а. с. 138), раніше засуджений і має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість (а.с. 142-143, 146-148).

За наведених вище обставин суд вважає призначити ОСОБА_2 покарання за вчинений ним злочин у виді позбавлення волі, зі звільненням його від відбування покарання та встановленням іспитового строку, оскільки на даний час підсудний не є особою, небезпечною для суспільства, і саме таке покарання суд визнає як необхідне і достатнє для виправлення такого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд покладає на засудженого обовязки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, а саме: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з»являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, що проходять по справі: електродвигун марки ТИП 4800 Л 493 № 663912, який знаходиться на зберіганні у відповідальної особи ТОВ «Комплекс Агромарс» - передати до ТОВ «Комплекс Агромарс» в законне володіння та користування такого; інструменти, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Броварського МВ знищити.

Керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити засудженого від відбування призначеного йому покарання, встановивши іспитовий строк в 2 (два) роки, якщо протягом такого він не вчинить нового злочину та виконає обовязки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, які суд покладає на засудженого, після набрання вироком законної сили, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; - періодично з»являтися на реєстрацію до кримінально виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком законної сили залишити попередньою підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, що проходять по справі: електродвигун марки ТИП 4800 Л 493 № 663912, який знаходиться на зберіганні у відповідальної особи ТОВ «Комплекс Агромарс» - передати до ТОВ «Комплекс Агромарс» в його законне володіння та користування; інструменти, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Броварського МВ знищити.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у звязку із тим, що вони ніким не оспорювалися, - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду, в іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: суддя О.М. Пошкурлат