АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА Іменем України

27 лютого 2007 року апеляційний
суд Житомирської області

в складі:

головуючого -
судді Мельничук Н.М.

суддів: Ерещенка A.M. та

Фоміна Ю.В.,

з участю : прокурора
Виговського В.Є.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі кримінальну
справу за апеляцією з доповненнями
засудженої ОСОБА_2 на вирок Богунського районного суду
м. Житомира від 18
вересня 2006 року, -

встановив:

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька м. Житомира, не судима,-

засуджена : - за ст.191
ч. З КК України на 3 роки позбавлення
волі з позбавленням права займати посади
пов'язані з обліком та використанням коштів
і матеріальних цінностей на підприємствах, установах, організаціях усіх форм
власності на строк 3
роки;

· за ст. 366 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов'язані з обліком та
використанням коштів і матеріальних цінностей
на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 2
роки;

· за ст. 367 ч.1 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права займати посади пов'язані з обліком та використанням
коштів і матеріальних цінностей на
підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 2
роки.

Справа №11 - 125 / 2007 рік / Головуючий у суді 1 інстанції: Іонніков В.М. Категорія: ст. ст.191 ч.З, 366 ч.2, 367 ч.1 КК України
Доповідач: Фомін Ю.В.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
остаточно визначено покарання ОСОБА_2 З роки
позбавлення волі з позбавленням права займати
посади пов'язані з обліком та використанням коштів і матеріальних цінностей на підприємствах, установах,
організаціях усіх форм власності на строк 3 роки.

Запобіжний захід щодо засудженої ОСОБА_2 змінений з
підписки про невиїзд на взяття під варту. Вона взята під варту в залі судового
засідання. Початок строку покарання з 18 вересня 2006
року.

Стягнуто з засудженої ОСОБА_2 на користь Житомирського комунального підприємства по експлуатації штучних
споруд 4861 гривню.

Згідно з вироком ОСОБА_2, являючись службовою особою, перебуваючи в період з вересня 2001
року по жовтень 2003
року на посаді ІНФОРМАЦІЯ_2 Житомирського комунального підприємства по експлуатації штучних споруд, яке знаходиться в м.
Житомирі по вул. Маршала Рибалка, 24
та виконуючи за власною ініціативою
обов'язки ІНФОРМАЦІЯ_3 вказаного підприємства, вчинила
умисні злочини за наступних обставин.

Згідно Наказу НОМЕР_1 від 11.09.2001 року ІНФОРМАЦІЯ_5 Житомирського комунального
підприємства по експлуатації штучних споруд, ОСОБА_2 було призначено на посаду
ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначеного підприємства.

19 вересня 2003 року ОСОБА_2, порушуючи свої посадові обов'язки та з метою заволодіння чужим майном на свою
користь, склала завідомо неправдивий
документ - платіжне
доручення НОМЕР_2 від
19.09.2003 року.
Того ж дня, через „Західінкомбанк",
послугами якого користується дане підприємство, без відома керівника, на підставі вказаного платіжного
доручення, ОСОБА_2 перерахувала грошові кошти
підприємства в сумі 2007
гривень на розрахунковий
рахунок СПД ФО ОСОБА_3 в м. Житомирі за придбання (згідно рахунку НОМЕР_3
від 19.09.2003 р.) мобільних телефонів „Siemens A 50" в кількості 3 шт., стартових пакетів оператора мобільного зв'язку
"Джинс" - 3 шт.
та ваучерів поповнення рахунку
мобільного зв'язку на 80 грн.
- 3 шт.

В той же день, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2,
без відома керівництва підприємства,
склала завідомо неправдивий документ -довіреність серії НОМЕР_4 на отримання товарно - матеріальних цінностей. Дану довіреність
ОСОБА_2 завірила печаткою Житомирського комунального підприємства по
експлуатації штучних споруд, яка постійно зберігалася у неї, та на підставі вказаного завідомо неправдивого
документу отримала в СПД ФО ОСОБА_3 зазначені мобільні телефони „Siemens A 50"
в кількості 3
шт., стартові пакети оператора мобільного
зв'язку "Джинс" - З шт.
та ваучери поповнення рахунку мобільного зв'язку на 80
грн. - 3 шт. Вказані
товарно - матеріальні
цінності ОСОБА_2 на склад Житомирського комунального підприємства по експлуатації штучних споруд не здавала, по бухгалтерських документах не обліковувала, а незаконно заволоділа ними, спричинивши вказаному підприємству шкоду на
загальну суму 2007 гривень.

25
вересня
2003 року
ОСОБА_2, продовжуючи
свою злочинну діяльність, повторно, маючи умисел
на заволодіння чужим майном, склала завідомо
неправдивий документ - платіжне
доручення НОМЕР_5 від
25.09.2003 року.
Наступного дня, 26 вересня
2003 року,
через „Західінкомбанк", ОСОБА_2,
вказаним платіжним дорученням, перерахувала грошові кошти, що належали Житомирському комунальному підприємству
по експлуатації штучних споруд, в сумі 500
гривень на розрахунковий рахунок ПП
ОСОБА_4 м. Житомира за три пари взуття.

26
вересня
2003 року,
ОСОБА_2, продовжуючи
свою злочинну діяльність, повторно, маючи умисел
на заволодіння чужим майном, склала завідомо
неправдивий документ - платіжне
доручення НОМЕР_6 від
26.09.2003 року.
Того ж дня через „Західінкомбанк", без відома керівника підприємства, на
підставі вказаного платіжного доручення вона перерахувала грошові кошти ,
що належали вказаному підприємству в
сумі 604 гривні
на розрахунковий рахунок СПД ФО ОСОБА_3 за мобільний телефон „Siemens A 50".

В той же день, ОСОБА_2 склала на своє ім'я завідомо
неправдиві документи -
2 довіреності на отримання товарно -
матеріальних цінностей серії
НОМЕР_7 та
серії НОМЕР_8. Вказані
довіреності ОСОБА_2 також завірила
печаткою Житомирського комунального підприємства по експлуатації штучних споруд та на їх підставі отримала від СПД
ФО ОСОБА_3 зазначений мобільний телефон та від
ПП ОСОБА_4 отримала три пари взуття.

Вказані товарно-матеріальні цінності ОСОБА_2 на склад підприємства не здавала, по бухгалтерських
документах не обліковувала, а незаконно
заволоділа ними, спричинивши вказаному підприємству шкоду на загальну
суму 1104
гривні.

26
вересня 2003
року ОСОБА_2 склала завідомо
неправдивий документ -
платіжне доручення НОМЕР_9
від 26.09.2003 року, на підставі якого через „Західінкомбанк", без відома керівника,
перерахувала грошові кошти Житомирського
комунального підприємства по експлуатації штучних споруд в сумі 1750 гривень на розрахунковий рахунок ПП "Лан
Маркет" м. Біла Церква, Київської області, як оплату за виконані роботи
згідно договору НОМЕР_10.

Однак, договір НОМЕР_10 директором Житомирського комунального підприємства по експлуатації штучних споруд з ПП
"Лан Маркет" щодо виконання
робіт не укладався та будь-які роботи ПП "Лан Маркет" для
Житомирського комунального підприємства по експлуатації штучних споруд не виконувались. Зазначені кошти, внаслідок неналежного виконання службовою особою своїх службових обов'язків через
несумлінне ставлення до них, були
безпідставно перераховані ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на розрахунковий
рахунок ПП "Лан
Маркет", що заподіяло
істотну шкоду охоронюваним інтересам
юридичної особи - Житомирському комунальному підприємству по експлуатації штучних споруд в сумі 1750
гривень.

В апеляції з доповненнями засуджена ОСОБА_2 просить вирок
щодо неї в частині засудження за
ст. ст.191 ч.З,
366 ч.2
КК України скасувати, а справу
закрити, або застосувати до неї ст. 75 КК України без призначення додаткового покарання, розглянути можливість звільнення
її від кримінальної відповідальності
у зв'язку із закінченням строків давності, посилаючись на те, що вказаних злочинів вона не вчиняла, а свідки
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 її обмовили, з часу подій пройшло понад три роки,
позитивно характеризується, вважається несудимою, має на утриманні 18
- річну дочку -студентку, 25 вересня 2006 року були повністю відшкодовані завдані збитки в розмірі 4861
гривні.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора, який вважав,
що вирок слід залишити без зміни, пояснення
захисника ОСОБА_1, який підтримав апеляцію і наголосив на тому, що в останніх
доповненнях ОСОБА_2 вину визнала
повністю, обговоривши доводи апеляції, вивчивши справу, апеляційний суд прийшов до висновку про те ,
що апеляція з доповненнями підлягає задоволенню частково.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини
засудженої ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, при викладених у вироку обставинах, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та
викладених у вироку доказах.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_2 вину свою визнала частково та пояснила, що вона дійсно в 2001-2003
роках працювала ІНФОРМАЦІЯ_2 в
Житомирському комунальному підприємстві по експлуатації штучних споруд. Проте вона не складала підроблених
документів, грошові кошти та
матеріальні цінності вона не викрадала. Вину свою вона визнає тільки за ст. ст. 367
ч.1, 366 ч.2 КК України.

З оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_3 слідує, що в вересні 2003
року до нього звернулася ОСОБА_2 з
пропозицією продати їй по безготівковому
розрахунку три мобільні телефони марки "Siemens А 50", три
стартові пакети „Джинс" та три картки поповнення рахунку кожна на 80
грн., на загальну суму 2007
гривень. Погодившись, він виписав
їй накладну на зазначені товарно-матеріальні
цінності. Невдовзі після цього, ОСОБА_2 знову завітала до нього на роботу і запропонувала йому продати їй по безготівковому розрахунку ще мобільні телефони
марки "Siemens A 50" та стартові пакети „UMC". На зазначений товар він також виписав накладну. В
кінці вересня 2003
року, при черговій зустрічі,
пересвідчившись, що грошові кошти
в сумі 2007 гривень
одним платіжним дорученням та 604 гривні другим, перераховано на його розрахунковий рахунок, він, після встановлення особи, яка надала йому паспорт громадянина України на
ім'я ОСОБА_2 та на підставі довіреностей на
отримання товарно-матеріальних цінностей, виписаних на теж саме ім'я, видав останній чотири
мобільні телефони та аксесуари до
них. Так, як по перерахуванню надійшло лише 2611 гривань, а вартість товару складала 3421 гривню, різницю в 810 гривень, тобто за п'ятий мобільний телефон, ОСОБА_2 сплатила йому готівкою.

Згідно протоколу від 17 листопада 2004 року очної ставки між свідком ОСОБА_3 та
обвинуваченою ОСОБА_2, свідок ОСОБА_3 підтвердив свої
покази.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона працює у ПП ОСОБА_4. В вересні 2003 року до неї звернулася ОСОБА_2 з пропозицією
продати їй по безготівковому розрахунку три пари
взуття на загальну суму 500 гривень.
Вона виписала накладну на зазначені товарно-матеріальні цінності. В кінці цього
ж місяця прийшла у відділ ОСОБА_2 Вона
пересвідчилась, що грошові кошти в сумі
500 грн.
платіжним дорученням перераховано на розрахунковий рахунок ПП ОСОБА_4, та видала ОСОБА_2 3 пари взуття. При
цьому ОСОБА_2 надала їй паспорт громадянина
України на ім'я ОСОБА_2 та довіреність, яка
виписана на теж ім'я.

Відповідно до протоколу від 12
листопада 2004
року очної ставки між свідком ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_2, свідок
ОСОБА_8 підтвердила свої покази.

Аналогічні обставини випливають із оголошених в судовому
засіданні показів свідка ОСОБА_9.

З оголошених в судовому засіданні показів свідків
ОСОБА_10 та ОСОБА_6 вбачається, що у вересні 2003
року обов'язки ІНФОРМАЦІЯ_3, у
зв'язку з її черговою відпусткою, виконувала ІНФОРМАЦІЯ_2 підприємства ОСОБА_2 Після виходу з відпустки, ОСОБА_2,
в присутності ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6
відмовилась віддати їй банківський
журнал і сказала, що сама „закриє" його за вересень 2003
року. Після звільнення з роботи ОСОБА_2 в жовтні 2003
року, при повторній звірці банківського журналу з випискою банку про
рух коштів підприємства за вересень
2003 року
було виявлено, що банківські операції за 19 та 26 вересня 2003 року в банківській виписці, що зберігалася в
бухгалтерії підприємства, вирізані, а саму виписку склеєно. Після отримання
нової виписки з банку, вона виявила
розбіжність на загальну суму 4861 гривня. Під час перевірки нею було встановлено, що 26.09.2003 року, згідно платіжних доручень НОМЕР_2
від 19.09.2003 року та НОМЕР_6 від 26.09.2003 року, було перераховано в СПД ФО ОСОБА_3
відповідно 2007 гривень
та 604 гривні,
тобто на загальну суму 2611 гривень
на придбання мобільних телефонів. Згідно платіжного доручення НОМЕР_5
від 25.09.2003 року було перераховано грошові кошти в сумі 500
грн. за три пари взуття. Також, згідно платіжного доручення НОМЕР_9
від 26.09.2003 року 1750 грн. було перераховано ПП "Лан Маркет"
по договору НОМЕР_10 за
виконання робіт. Будь-які роботи
вказаним ПП "Лан Маркет" не виконувались та договір за НОМЕР_10
підприємством з ПП "Лан
Маркет" не укладався. Зазначені матеріальні цінності на вказану суму - 4861 гривень могла отримати лише особа, на яку були виписані довіреності. В даному
випадку, довіреності були виписані на ОСОБА_2 та завірені печаткою
підприємства, яка на той час зберігалася саме у
неї. Крім того, з метою приховати свої
протиправні дії, ОСОБА_2 знищила лист НОМЕР_11 в книзі реєстрації довіреностей на отримання
товарно-матеріальних цінностей підприємства, накладні на вищевказані товарно-матеріальні цінності та у
банківській виписці про рух грошових
коштів підприємства 19 та 26 вересня
2003 року
вирізала дані про операції по
перерахуванню грошових коштів на розрахункові рахунки СПД ФО ОСОБА_3, ПП ОСОБА_4 та ПП „Лан Маркет". Всі
вищезазначені матеріальні цінності по
бухгалтерським документам не обліковувались та на склад підприємства ОСОБА_2 не здавалися. Бухгалтерські
документи, завжди друкувалися і друкуються
працівниками бухгалтерії на друкарській машинці, яка знаходиться в приймальні ІНФОРМАЦІЯ_5 підприємства.

Свідок ОСОБА_11 на досудовому слідстві пояснила, що вона працює ІНФОРМАЦІЯ_2 Житомирського комунального
підприємства по експлуатації штучних споруд. Після
звільнення ОСОБА_2 і призначення її на цю посаду, в ході розробки банківських
документів за вересень 2003 року
вона виявила невідповідність
записів в журналі-ордері № 2, який
вела ОСОБА_2, з випискою з банку про рух грошових коштів та залишком
на розрахунковому рахунку. У зв'язку з цим,
в листопаді місяці 2003 року за її вказівкою
бухгалтер по касових операціях ОСОБА_10, почала заново „розносити" банківській журнал за вересень 2003
року. В результаті було виявлено незаконний факт списання грошових коштів з
розрахункового рахунку підприємства
на загальну суму 4861 гривню,
які в журналі-ордері № 2 не
були відображені.

З оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_7 слідує, що до її посадових обов'язків входить друк
документів підприємства. Однак,
при цьому вона ніколи не друкувала будь-які платіжні доручення на перерахування грошових коштів підприємства за
товарно-матеріальні цінності. Це
завжди робили працівники бухгалтерії. В вересні 2003 року печатка підприємства
зберігалася в ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2. Вона категорично
зазначила, що взагалі ніде і ніколи не отримувала будь-які матеріальні цінності
в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_6, а бухгалтерські
документи завжди друкувалися працівниками бухгалтерії на друкарській
машинці.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він працював на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_5 Житомирського комунального
підприємства по експлуатації штучних споруд з 2003 року по 2004 рік. Печатка підприємства в вересні 2003
року постійно зберігалася в ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2. Після її звільнення були виявлені розходження по банківському журналу
за вересень 2003 року
з роздруківкою про рух коштів підприємства, отриманою з банку. ОСОБА_11 виявила, що ОСОБА_2 перераховувала гроші на інші
підприємства, отримала за них мобільні телефони,
взуття. При цьому нею було виявлено, що операції в банківській виписці
вирізані, а саму виписку склеєно. Довіреності на отримання матеріальних цінностей були виписані на ОСОБА_2
Всі вищезазначені матеріальні цінності
та грошові кошти по бухгалтерським документам не обліковувались, на склад підприємства
ОСОБА_2 не здавалися та в касу
підприємства не поступали. ОСОБА_2 знищила накладні,
інші документи по цим питанням. Довіреності на отримання нею товарно-матеріальних цінностей на отримання
мобільних телефонів, на отримання
трьох пар взуття він на ОСОБА_2 ніколи не підписував. ОСОБА_7 не
друкувала платіжні доручення про перерахування грошових коштів підприємства за товарно-матеріальні цінності, а це
завжди робили працівники
бухгалтерії. Свої покази він ствердив на очній ставці з обвинуваченою
ОСОБА_2

Згідно протоколу від 7 жовтня 2004 року пред'явлення для впізнання по фотознімках, свідок ОСОБА_3 впізнав ОСОБА_2,
як особу, яка купувала в нього по безготівковому розрахунку мобільні
телефони та аксесуари до них і при
цьому надала довіреності та паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_2.

Відповідно до протоколу виїмки від 12 жовтня 2004 року Житомирської філії ТОВ
„Західінкомбанк" було вилучено:

· платіжне доручення НОМЕР_2 від 19.09.2003 року, про перерахування грошових коштів ЖКПЄШС в сумі 2007
гривень на розрахунковий рахунок СПД ФО ОСОБА_3 за мобільні телефони згідно рахунку НОМЕР_3;

· платіжне доручення НОМЕР_5 від 25.09.2003 року, про перерахування грошових коштів ЖКПЄШС в сумі 500
гривень на розрахунковий рахунок ПП ОСОБА_4 за товари;

· платіжне доручення НОМЕР_6 від 26.09.2003 року, про перерахування грошових коштів ЖКПЄШС в сумі 604
гривень на розрахунковий рахунок
СПД ФО ОСОБА_3 за мобільний телефон
згідно рахунку НОМЕР_12;

· платіжне доручення НОМЕР_9 від 26.09.2003 року, про перерахування грошових коштів ЖКПЄШС в сумі 1750
гривень на розрахунковий рахунок ПП
„Лан Маркет" за виконані роботи згідно договору НОМЕР_10;

Згідно протоколу виїмки від 7
жовтня 2004
року - вилучені документи:

- довіреність
на отримання товарно-матеріальних цінностей серії НОМЕР_4
від 19.09.2003 року, виписану на ім'я ОСОБА_2, на

отримання трьох мобільних телефонів
та аксесуарів до них;

·
довіреність
на отримання товарно-матеріальних цінностей серії НОМЕР_7
від 26.09.2003 року, виписану на ім'я ОСОБА_2, на отримання мобільного телефону;

·
ксерокопія
накладної НОМЕР_13 від
19.09.2003 року
на відпуск трьох мобільних телефонів, трьох стартових
пакетів та трьох карток поповнення рахунку, на загальну
суму 2007
гривень;

·
ксерокопія
накладної НОМЕР_14 від
26.09.2003 року
на відпуск двох мобільних телефонів та двох
стартових пакетів, на загальну суму 1414 гривень.

Відповідно до протоколу виїмки від 14 жовтня 2004 року були вилучені документи:

- довіреність
на отримання товарно-матеріальних цінностей серії

НОМЕР_8
від 26.09.2003 року, виписаної на ім'я ОСОБА_2,

на отримання трьох пар взуття;

- накладна
б / н
від 26.09.2003 року
на відпуск трьох пар взуття, на

загальну суму 500 гривень.

Згідно протоколу виїмки від 7
жовтня 2004
року були вилучені документи:

- заява
ОСОБА_2 від 11.09.2001 р.
на ім'я ІНФОРМАЦІЯ_5 Державного

комунального підприємства по
експлуатації штучних споруд про прийняття на

роботу;

- наказ НОМЕР_1 від 11.09.2001
р. в. о. ІНФОРМАЦІЯ_5 Державного

комунального підприємства по
експлуатації штучних споруд про прийняття

ОСОБА_2 на посаду ІНФОРМАЦІЯ_2;

- наказ
НОМЕР_15 від
14.10.2003 року
ІНФОРМАЦІЯ_5 Державного комунального

підприємства по експлуатації штучних споруд про звільнення
з роботи

ОСОБА_2;

· банківська виписка про операції за 19.09.2003
р. Державного комунального підприємства по експлуатації штучних споруд
зі слідами розрізання та склеювання;

· банківська виписка про операції за 26.09.2003
р. Державного комунального підприємства по експлуатації штучних споруд
зі слідами розрізання та склеювання;

· банківська виписка про операції за 19.09.2003
р. Державного комунального підприємства по експлуатації штучних;

· банківська виписка про операції за 26.09.2003
р. Державного комунального підприємства по експлуатації штучних споруд;

· журнал реєстрації доручень на отримання
товарно-матеріальних цінностей
Житомирського комунального підприємства по експлуатації штучних споруд;

· журнал-ордер
№ 2 Житомирського комунального підприємства
по експлуатації штучних споруд.

Згідно протоколу виїмки від 19 листопада 2004 року були вилучені:

- книга
реєстрації платіжних доручень Житомирського комунального

підприємства по експлуатації штучних споруд за 2003
рік;

журнал реєстрації наказів
Житомирського комунального підприємства по експлуатації штучних споруд за 2003
рік.

Висновком
комплексної експертизи № 617 від
03.11.2004 року
встановлено, що підпис, розташований
в графі „ІНФОРМАЦІЯ_6" довіреності серії
НОМЕР_4
від 19.09.2003 року, виконаний не громадянином ОСОБА_5, а іншою особою з копіюванням
„на око" підпису громадянина ОСОБА_5.
Підписи, розташований в графі „ІНФОРМАЦІЯ_6"
довіреностей серії НОМЕР_7 від 26.09.2003 року та серії НОМЕР_8 від 26.09.2003
року, виконані не громадянином ОСОБА_5, а іншою особою. Підпис, розташований в графі
„Підпис засвідчую" та „ІНФОРМАЦІЯ_2" довіреностей серії
НОМЕР_4
від 19.09.2003 року та серії НОМЕР_7 від 26.09.2003
року, в графі „ІНФОРМАЦІЯ_2" довіреності серії
НОМЕР_8
від 26.09.2003 року виконані ОСОБА_2
Рукописні записи, розташовані в графах довіреностей серії НОМЕР_7 від 26.09.2003
року, серії НОМЕР_4 від 19.09.2003
року та серії НОМЕР_8 від 26.09.2003
року виконані ОСОБА_2 Другі підписи, розташовані в графах
„Підпис" платіжних доручень НОМЕР_9 від 26.09.2003
року, НОМЕР_6 від 26.09.2003 року, НОМЕР_5
від 25.09.2003 року та НОМЕР_2 від 19.09.2003
року виконані ОСОБА_2 Перші підписи, розташовані в графах
„Підпис" платіжних доручень НОМЕР_9 від 26.09.2003
року, НОМЕР_6 від 26.09.2003 року, НОМЕР_5
від 25.09.2003 року та НОМЕР_2 від 19.09.2003
року виконані громадянином ОСОБА_5 Рукописні записи,
розташовані в графах довіреностей серії НОМЕР_7 від 26.09.2003
року, серії НОМЕР_4 від 19.09.2003
року та серії НОМЕР_8 від 26.09.2003
року та підписи, розташовані в графах „ІНФОРМАЦІЯ_6"
і „ІНФОРМАЦІЯ_2" довіреностей серії НОМЕР_7 від 26.09.2003
року, серії НОМЕР_4 від 19.09.2003
року та серії НОМЕР_8 від 26.09.2003
року виконані барвником чорного кольору, однаковим за
кольоровим відтінком.

Із висновків криміналістичної експертизи № 657 від 23.11.2004
року слідує, що машинописні записи, які розташовані в
графах платіжних доручень НОМЕР_2 від 19.09.2003 року, НОМЕР_5
від 25.09.2003 року та НОМЕР_6 від 26.09.2003
року виконані на друкарській машинці «ROBOT RON - 20», яка знаходиться
в приймальні ІНФОРМАЦІЯ_5 Житомирського комунального підприємства по
експлуатації штучних споруд.

Актом перевірки фінансово-господарської діяльності Житомирського
комунального підприємства по експлуатації штучних споруд за період з серпня 2003 року по серпень 2004
року встановлено:

1)
підприємством в вересні
2003 року перераховано, як аванс за товарно-матеріальні цінності та послуги ПП
ОСОБА_4 кошти в сумі 500
гривень, СПД ФО ОСОБА_3 кошти в сумі 2611 гривень та ПП „Лан Маркет" кошти в сумі 1750 гривень;

2)
перерахування грошових
коштів підприємства на розрахункові рахунки СПД ФО ОСОБА_3, ПП ОСОБА_4 та ПП
„Лан Маркет" ОСОБА_2 по обліку не відображалося та відповідно до отриманих
довіреностей отримано в ПП ОСОБА_4 три пари взуття і в СПД ФО ОСОБА_3 п'ять
мобільних телефонів, за один з яких було сплачено готівкою в сумі 810 грн., п'ять стартових пакетів та три ваучери поповнення рахунку;

вказані
товарно-матеріальні цінності ОСОБА_2 на склад підприємства
не здавалися та не оприбутковувалися по бухгалтерському обліку;

4) документів, що підтверджують виконання робіт ПП

„Лан Маркет" до перевірки надано не було;

5) дебіторська заборгованість Житомирського
комунального

підприємства по експлуатації
штучних споруд складає 4861 гривні
: ПП
ОСОБА_4 - 500 гривень, СПД ФО ОСОБА_3 -
2611 гривень, ПП „Лан Маркет" - 1750 гривень.

Таким чином доводи апеляції про те, що засуджена ОСОБА_2
не вчиняла умисних дій, які виразились
в заволодінні чужим майном шляхом зловживання
службовою особою своїм службовим становищем, скоєними повторно, та у складанні та видачі завідомо неправдивих
документів, що завдало збитків Житомирському
комунальному підприємству по експлуатації штучних споруд та спричинило тяжкі наслідки,
безпідставні.

Дії засудженої ОСОБА_2 судом правильно кваліфіковані за
ст. ст. 191
ч. З, 366 ч. 2, 367 ч. 1
КК України.

Разом з тим, на час перегляду справи в апеляційному
порядку, відповідно до п.2 ч.1
ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і
до набрання вироком законної сили
минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене
покарання у виді обмеження волі, а злочин, передбачений ст. 367
ч. 1 КК України, відноситься саме до таких злочинів,
який засуджена ОСОБА_2 вчинила у вересні 2003 року, минуло вже три роки та п'ять місяців.
Тому згідно п.5 ч. 1 ст. 7 - 1 КПК України вирок щодо ОСОБА_2 в частині її засудження за ст. 367
ч. 1 КК України слід скасувати, а провадження в кримінальній справі закрити у зв'язку із
закінченням строків давності.

При призначенні виду та міри покарання засудженій ОСОБА_2
суд вказав на те, що обставин, які
пом'якшують та обтяжують її відповідальність по справі не встановлено. Суд також врахував, що вона
працює, характеризується по
місцю проживання та роботи добре, раніше не судима, проте раніше притягувалася до кримінальної та адміністративної
відповідальності, скоїла умисні
злочини, вину свою визнала частково, завдану злочинами шкоду не відшкодувала і не мала наміру цього робити, а тому суд з урахуванням обставин справи та особи винної, її поведінки в
судовому засіданні вважав за необхідне застосувати до неї міру покарання
пов'язану з позбавленням волі.

Апеляційний суд, виходячи із вимог ст. 65
КК України, враховуючи наведені у вироку дані щодо засудженої ОСОБА_2,
які пом'якшують покарання, а також те, що вона
повністю відшкодувала завдані збитки, що стверджується доданими до апеляції
документами ; має
на утриманні 18 - річну
дочку - студентку ; посилання у вступній частині вироку на те, що ОСОБА_2 в силу ст. 89 КК України не судима, неправильне, тому що
постановою судді Богунського районного суду м.
Житомира від 15 січня
2004 року
при попередньому розгляді справи вона була звільнена від кримінальної відповідальності за ст. 212
ч. 2 КК України за актом амністії (
а. с. 373, 1т.), тобто вона не має судимості;
справа в частині обвинувачення за
ст. 367 ч.
1 КК
України підлягає закриттю за спливом строків давності,
вважає за можливе застосувати до неї ст. 75 КК України,
звільнивши від відбування основного покарання з випробуванням.

Що стосується посилання в апеляції на те, щоб не застосовувати до неї
додаткове покарання у вигляді позбавлення права займати певні посади, то
апеляційний суд вважає, що таке покарання засудженій ОСОБА_2 призначено судом
першої інстанції обгрунтовано, враховуючи вчинення нею злочинів, використовуючи
своє службове становище -
посаду ІНФОРМАЦІЯ_2 і в обох кримінальних законах воно є
обов'язковим.

З урахуванням наведеного, вирок щодо ОСОБА_2 підлягає
зміні.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляцію з доповненнями засудженої ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2006
року щодо ОСОБА_2 змінити.

Цей вирок в частині засудження за ст. 367 ч. 1 КК України скасувати, а справу в цій частині закрити.

Вважати ОСОБА_2 засуджену за ст. ст. 191 ч. З, 366
ч. 2,
70 ч. 1
КК України до покарання визначеного судом першої
інстанції.

На підставі ст. 75
КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування
основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком
3 роки.

У відповідності із ст. 76 КК України покласти на
засуджену ОСОБА_2 такі обов'язки :

·
не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи ;

·
повідомляти органи
кримінально -
виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід щодо засудженої ОСОБА_2 у вигляді -
взяття під варту скасувати, звільнивши її з - під варти негайно.

В решті вказаний
вирок залишити без зміни.