Справа № 11-666/2008 р. Головуючий у І
інстанції Мурашко М.І.
Категорія - ст. 286 ч. 2 КК України
Доповідач Зенченко Т.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2008 року колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого - судді
Навозенко Л.С.

суддів
- Зенченко Т.С., Миронцова В.М.

з участю прокурора -
Шваб Л.В.

потерпілої - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_2

засудженого - ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 22 вересня 2008
року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець с. Немилів Редехівського
району, Львівської області, житель м. Чернігова, українець, громадянин України,
з середньою освітою, працюючий ПП „Аюто” столяром, одружений, маючий малолітню
дитину, раніше не судимий,

засуджений за ст. 286 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням
права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілої
ОСОБА_3 70 000 грн. матеріальної та моральної шкоди.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_1 на користь держави витрати
за проведення експертиз в сумі 1027 грн. 43 коп..

Доля речових доказів вирішена у відповідності з вимогами
ст. 81 КПК України.

Засуджений ОСОБА_1
визнаний судом винним за те, що 09
серпня 2007 року, близько 16 год. 40 хв. він, керуючи за дорученням автомобілем
марки „Фіат Дукато” д.р.н. НОМЕР_1, рухаючись по другорядній дорозі по вул.
А.Овсієнка в м. Чернігові у напрямку нерегульованого перехрестя з головною
дорогою - вул. Лісковицька, проявив неуважність, не зупинився, не надав
перевагу скутеру „Хонда - ТАКТ” рама № АF 30-1211153 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по
головній дорозі - вул. Лісковицькій, зліва направо відносно руху автомобіля, в
результаті чого допустив зіткнення із зазначеним скутером.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водій
скутера ОСОБА_4 отримав тілесні
ушкодження у вигляді закритої травми живота: розрив селезінки, надриви печінки,
масивні крововиливи в заочеревинний простір. Закрита травма грудної клітини:
множинні прямі та непрямі переломи ребер з обох сторін із порушенням цілісності
пристінкової плеври, забій обох легень. Перелом правої велико - та
малогомілкової кісток. Множинні забої тулуба та кінцівок.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 помер на
місці пригоди.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_1 грубо порушив
вимоги дорожнього знаку пріоритету 2.1 „Дати дорогу” та п. 16.11 п. 16.3 Правил
дорожнього руху України, що стало причиною та умовою настання даної
дорожньо-транспортної пригоди.

Не погоджуючись з вироком суду засуджений ОСОБА_1 подав
апеляцію в якій зазначає, що дійсно за його участю виникла дорожньо-транспортна
пригода, внаслідок якої загинув ОСОБА_4 Проте при призначенні йому міри
покарання судом не врахований той факт, що він не міг запобігти зіткненню зі
скутером з причин які від нього не залежали.
Зазначає, що раніше не притягувався ні до адміністративної чи
кримінальної відповідальності. Має на утримані малолітню дитину та дружину, яка
знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, що він є єдиним годувальником в
сім'ї. Намагався відшкодувати потерпілій завдану шкоду, але вона відмовилась з
ним бачитись. Зобов'язується відшкодувати матеріальні і моральні збитки у повному обсязі. За
місцем роботи та проживання характеризується позитивно. Просить вирок суду
змінити, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1
та захисника які підтримали апеляцію і
просили до покарання призначеного
судом застосувати ст. 75 КК
України, потерпілу, яка просить не позбавляти волі ОСОБА_1, думку прокурора,
про залишення апеляції без задоволення, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція
засудженого ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності засудженого
ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин встановлених судом,
відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у
справі і досліджених в судовому засіданні доказів, є обґрунтованим.

У судовому засіданні засуджений визнав себе винним у вчиненні
злочину.

Доведеність винуватості у вчиненні злочину і правильність
кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст. 286 ч. 2 КК України у апеляції не оспорюється.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання,
враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що
пом'якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження
нових злочинів.

Судом першої інстанції, покарання ОСОБА_1 за ст. 286 ч. 2
КК України за видом і строком призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України,
з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу засудженого, який
позитивно характеризується, вину визнав, є раніше не судимою особою.

Разом з тим, судом не було враховано обставини, які
давали суду підстави для висновку про можливість виправлення засудженого без
відбування призначеного основаного покарання.

Зокрема, не було враховано те, що ОСОБА_1 уперше в
молодому віці учинив злочин, який є необережним, працює, за місцем роботи
характеризується виключно позитивно, щиро розкаявся у вчиненому злочині, на утриманні має неповнолітню дитину, зобов'язався відшкодувати завдану
шкоду, у зв'язку з чим потерпіла просила суд не позбавляти волі ОСОБА_1

Наведені вище обставини у сукупності істотно знижують
ступінь тяжкості вчиненого злочину та давали суду підстави дійти висновку про
можливість застосування ст. 75 КК України і виправлення засудженого без
відбування призначеного за ст. 286 ч. 2 КК України основаного покарання у виді
позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 367, 377 КПК України, колегія
суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22
вересня 2008 року щодо ОСОБА_1 змінити.

До основного покарання призначеного судом, застосувати
ст. 75 КК України і вважати його звільненим від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

У решті зазначений вирок суду залишити без змін.

Головуючий: Судді: