Справа
№1-195/2008 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2008 року Полтавський районний суд в складі:

головуючого судді Герасименко
В.М.

при секретарі Омелюженко
Я.С.

з участю прокурора Конарєвої
А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Полтаві справу за звинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Рунівщина,
Полтавського району, українця, гр-нина України, освіта вища, розлученого,
неповнолітніх дітей на утриманні не має, військовослужбовця в/ч 2167
м.Б.Церква, Київської області, мешканця АДРЕСА_1, раніше не судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.1, 190 ч.2, 191 ч.1 КК України,-

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_1 достатньо повно викривається в тому, що він з
корисливих мотивів шляхом обману та
зловживання довірою заволодів чужим майном, привласнив та розтратив його за наступних обставин.

Так, користуючись скрутним матеріальним становищем
жителів с. Макухівка Полтавського
району Полтавської області ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, усвідомлюючи
суспільно-небезпечний характер своїх
дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки
та бажаючи їх настання, ОСОБА_1 вмовив їх оформити кредити в банківських установах, без мети повернення цих кредитів.

Зокрема, ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, отримати кредити в АКБ „Правекс-Банк" на загальну суму 14355 гривень,
ОСОБА_5 - у ВАТ КБ „Надра" на суму 1790 гривень, для купівлі товарів
народного споживання, а саме стільникових телефонів. Вказані особи передали телефони ОСОБА_1, який в подальшому продав
їх невідомим особам, виручені кошти
витратив на власні потреби, тобто розтратив майно, яке було йому ввірене та перебувало у його віданні.

Так
ОСОБА_1, 30 липня 2006 року, діючи, умисно, з
корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та
бажаючи їх настання, з метою заволодіння стільниковим телефоном «Нокіа
7370», шляхом обману, вказавши, що сам він
не може отримати кредит, оскільки вже оформив кредит на купівлю автомобіля, а іншого кредиту йому не дає
жоден банк, вмовив ОСОБА_5, жителя с.
Макухівка, Полтавського району, укласти кредитний договір
№06/17470006/0315/02 від 30.07.2006 року, із „Надра" на суму 1790 гривень.
При цьому ОСОБА_1 пообіцяв ОСОБА_4 виплачувати грошові кошти та процентну
ставку по кредитним зобов'язанням перед ВАТ КБ „ Надра". За укладання
кредитного договору на придбання
стільникового телефону, ОСОБА_5 одержав від ОСОБА_1 матеріальну
винагороду в сумі 400 гривень.

В подальшому, оплата по кредитному зобов'язанню згідно
кредитного договору №06/17470006/0315/02 від 30.07.2006
року, не проводилась жодного разу.

Таким чином ОСОБА_1 заволодів майном ОСОБА_5 на суму 1390 грн.

Продовжуючи
свою злочинну діяльність ОСОБА_1, 26 вересня 2006 року, діючи умисно, з
корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій,
передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою
заволодіння стільниковими телефонами «Нокіа 3230», «Нокіа 5140І», єдиним
ваучером «UМС» 200грн. шляхом обману,
вказавши, що сам він не може отримати кредит, оскільки вже оформив кредит на купівлю автомобіля, а іншого кредиту
йому не дає жоден банк, вмовив
ОСОБА_2, жителя с. Макухівка, Полтавського району, укласти кредитний
договір №4-7980-619-6 від 26.09.2006 року із „Правекс-Банк" на суму 3494
гривень. При цьому ОСОБА_1 пообіцяв ОСОБА_2
виплачувати грошові кошти та процентну ставку по кредитним зобов'язанням перед АКБ „Правекс-Банк". За укладання кредитного
договору на придбання стільникового телефону, ОСОБА_2 одержав від ОСОБА_1
матеріальну винагороду в сумі 500 гривень.

В подальшому, оплата по кредитному зобов'язанню згідно
кредитного договору № 4-7980-619-6 від 26.09.2006 року;
не проводилась жодного разу.

Таким
чином ОСОБА_1 заволодів майном ОСОБА_2 на суму 2994 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_1, 10 жовтня 2006 року, діючи, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх
дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою
заволодіння стільниковими телефонами «Nokia 2652», «Sony Ericsson W810і», єдиним ваучером UМС 25грн., шляхом обману, вказавши, що сам він не
може отримати, кредит, оскільки вже оформив кредит на купівлю
автомобіля, а іншого кредиту йому не дає
жоден банк, вмовив ОСОБА_3, жительку с. Макухівка, Полтавського
району, укласти кредитний договір №5-7980-597-6 від 10.10.2006 року, із
„Правекс-Банк" на суму 3530 гривень. При цьому ОСОБА_1 пообіцявОСОБА_3 виплачувати грошові кошти та
процентну ставку по кредитним
зобов'язанням перед АКБ „Правекс-Банк". За укладання кредитного договору на придбання стільникового
телефону,ОСОБА_3 одержала від ОСОБА_1 матеріальну винагороду в сумі 300
грн.

В подальшому, оплата по кредитному зобов'язанню згідно
кредитного договору № 5-7980-597-6 від 10.10.2006 року,
не проводилась жодного разу.

Таким
чином ОСОБА_1 заволодів майномОСОБА_3 на суму 3230 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_1, 14 жовтня 2006 року, діючи, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх
дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою
заволодіння стільниковими телефонами «Sony Ericsson W700і», «Samsung SGH-Х670», 2 єдиними
ваучерами UМС 100 грн, 2 картками оплати „Лайф" 50 грн., шляхом обману, вказавши,
що сам він не може отримати кредит, оскільки вже оформив кредит на купівлю автомобіля, а іншого кредиту
йому не дає жоден банк, вмовив ОСОБА_6, жителя с. Макухівка,
Полтавського району, укласти кредитний договір №5-7980-839-6 від 14.10.2006
року, із „Правекс-Банк" на суму 3480 гривень. При цьому ОСОБА_1 пообіцяв
ОСОБА_6 виплачувати грошові кошти та
процентну ставку по кредитним зобов'язанням
перед АКБ „Правекс-Банк". За укладання кредитного договору на
придбання стільникового телефону, ОСОБА_6 одержав від ОСОБА_1 матеріальну
винагороду в сумі 500 гривень.

В подальшому, оплата по кредитному
зобов'язанню згідно кредитного договору № 5-7980-839-6 від 14.10.2006 року, не проводилась жодного разу. Таким чином ОСОБА_1 заволодів майном ОСОБА_6 на
суму 2980 грн.

Продовжуючи свою злочинну
діяльність ОСОБА_1, 17 жовтня 2006 року, діючи, умисно, з
корисливих мотивів, усвідомлюючи
суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи - суспільно-небезпечні
наслідки та бажаючи їх настання, з метою заволодіння стільниковими телефонами «Samsung SGH-Х670», «Sony Ericsson W810і», шляхом обману, вказавши, що сам він не
може отримати кредит, оскільки вже оформив кредит
на купівлю автомобіля, а іншого кредиту йому не дає жоден банк, вмовив
ОСОБА_4, жительку с. Макухівка, Полтавського району, укласти кредитний договір
№5-7980-961-6 від 17.10.2006 року, із „Правекс-Банк" на суму 3900 гривень.
При цьому ОСОБА_1 пообіцяв ОСОБА_4
виплачувати грошові кошти та процентну ставку по кредитним зобов'язанням перед АКБ „Правекс-Банк". За укладання кредитного договору на придбання стільникового
телефону, ОСОБА_5 одержала від ОСОБА_1 матеріальну винагороду в сумі 500
гривень. В подальшому, оплата по кредитному
зобов'язанню згідно кредитного договору № 5-7980-961-6 від 17.10.2006
року, не проводилась жодного разу.

Таким чином ОСОБА_1 заволодів майном
ОСОБА_4 на суму 3400 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_1, діючи
умисно, з корисливих мотивів, в серпні 2006 року, достовірно знаючи, що між ОСОБА_5 (заставодавцем) та «Надра», в особі Пугач
Оксани Ростиславівни,(заставодержателем) було укладено договір застави рухомого
майна розділ 4 кредитного договору №06/17470006/0315/02 від 30.07.2006
року, предметом якого став стільниковий телефон «Нокіа 7370», заволодівши
вказаним телефоном, продав його невідомим особам, тобто розтратив заставне майно.

Згідно розділу 4 кредитного договору, стільниковий
телефон перебуває у віданні заставодавця
(ОСОБА_5.), який не має права провести його відчуження або інше
розпорядження предметом застави без письмової згоди заставодержателя («Надра»), але враховуючи той факт, що фактично вищевказаний телефон одержав ОСОБА_1, а отже саме
йому ОСОБА_5 ввірив та передав у відання
вказаний телефон, слід вважати, що заставодавцем фактично виступив ОСОБА_1,
оскільки і грошові кошти по кредитним зобов'язанням повинен був сплачувати саме
він, а не ОСОБА_5

В
серпні 2006 року ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявну заборону на відчуження заставного майна, з метою
незаконного збагачення, діючи умисно,
з корисливих мотивів, продав вищевказаний телефон на центральному ринку м. Полтава невідомій особі. Одержані від
продажу телефону грошові кошти
витратив на особисті потреби.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_1 завдав збитків

ВАТ
КБ „ Надра" на загальну суму 1790
гривень.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в скоєному визнав повністю та
детально розповів суду про обставини скоєного ним злочину. Так, пояснив, що з 2003 по кінець 2006 року працював фельдшером у
Макухівському

ФАП. На той час у нього було тяжке матеріальне становище,
він був

одружений, дружина ОСОБА_7, ніде не працювала, на той

час
ще був живий його дідусь ОСОБА_8, який був
паралізований, а його мати хвора на цукровий
діабет, тому йому були необхідні гроші, а його зарплата як фельдшера
становила 500 гривень. Через тяжку матеріальну скруту в сім'ї він, у 2006 році,
вирішив вмовити жителів с. Макухівка, оформити кредити у різних банках на купівлю стільникових телефонів,
запевнивши їх, що сам буде
сплачувати кредити, а самостійно оформити їх не може, оскільки в нього вже є
один кредит, тому другого йому не дадуть, а після одержання телефонів від
людей він збирався продати їх. Після одержання грошових коштів за кредитними
договорами та придбання стільникових телефонів громадяни отримували від нього
грошову винагороду в розмірі 300-400 гривень, в залежності на яку суму одержували кредит. Після чого передавали йому телефони, які він в подальшому продавав невідомим
йому особам на центральному ринку м.
Полтава. Грошові кошти одержані від продажу стільникових телефонів він
витрачав на ліки для матері та дідуся, а також на власні потреби. В
скоєному щиро кається, надав суду заяву представника цивільного позивача ЗАТ
«Страхова компанія «Догмат-Страхування», згідно якої вбачається, що на момент
розгляду справи по суті,
завданий злочином матеріальний збиток в розмірі 2915 грн.25 коп. відшкодований
в повному обсязі.

В силу ст.299
КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, допитом підсудного.

Дії підсудного
ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.190 ч.1 КК України, як заволодіння чужим
майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) та за ч.2 ст.190 КК
України, як заволодіння чужим
майном шляхом обману та
зловживання довірою, вчинене повторно. Окрім того, дії ОСОБА_1 слід
кваліфікувати за ст.191 ч.1 КК України як розтрата чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало у її віданні.

Обираючи міру покарання суд враховує характер
та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, який вину в
скоєному визнав повністю, до кримінальної відповідальності притягується вперше,
за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудному суд визнає його щире каяття в скоєному, сприяння розкриттю злочину, збіг тяжких сімейних обставин, відшкодування завданого
матеріального збитку.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудному судом не встановлено.

Приймаючи до
уваги вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у вигляді
штрафу.

Згідно
медичного висновку ОСОБА_1 здоровий, працездатний,
примусового лікування від залежності до психоактивних речовин не потребує.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винним в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.1, 190 ч.2, 191 ч.1 КК
України та призначити йому покарання:

- за ст.190 ч.1
КК України у вигляді штрафу на користь
держави в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ст.190 ч.2
КК України - 50 (п»ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ст.191 ч.1
КК України - 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі
ст.70 ч.1 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно
призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 120
(ста двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Міра запобіжного
заходу ОСОБА_1 не обиралася.

Вирок може бути
оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний
суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: