Справа № 1-93/2008 рік
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2
жовтня 2008 року Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді
Греська В.А.

при секретарі Остапчук В.П.

з участю прокурора Сьомко Л.І.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт.Ємільчине справу по
обвинуваченню ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., уродженця, м. Полярні

ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працюючого, жителя смт
Ємільчине, АДРЕСА_1, раніше судимого 8.04.2008 року
Ємільчинським районним судом за ст.162
ч.1 КК України до 2-х років обмеження волі
з випробуванням строком на 2 роки

по ст.190 ч.1 КК України, -

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_2будучи судимим 8.04.2008
р.Ємільчинським районним судом за ст.162 ч.1 КК України до 2-х років обмеження
волі з випробуванням строком на 2 роки, на шлях виправлення не став і знову вчинив злочин.

Так 3 червня 2008 року біля 22
години підсудний перебуваючи в нетверезому стані зайшов у палату НОМЕР_1 хірургічного
відділення Ємільчинської ЦРЛ. Достовірно знаючи, що в ОСОБА_1, перебувавшого на
стаціонарному лікуванні в даній палаті, є мобільний телефон, підсудний шляхом
обману ОСОБА_1 заволодів належавшим останньому мобільним телефоном марки «Nokia
№ 73-1» вартістю 1755 грн. з сім-карточкою мобільного оператора «Київстар»
вартістю 35 грн, на рахунку якої були кошти в сумі 27 грн. чим причинив
потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 1817 грн.

В судовому засіданні підсудний свою
вину визнав повністю і відмовився дати
показання , погодившись відповісти на запитання, на які відповів, що з
потерпілим лікувався в одній палаті хірургічного відділення, знав про наявність
у нього мобільного телефона. Можливо 3 червня 2008 року виписавшись із лікарні,
вживши спиртні напої вирішив заволодіти мобільним телефоном потерпілого.У
вечірній час зайшовши у палату попросив у потерпілого мобільний телефон, щоб
зателефонувати. Отримавши від потерпілого телефон вийшов із палати, приміщення
лікарні.

Крім повного визнання вини підсудним
його виновність у вчиненні інкримінованого злочину доведена дослідженими в
судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_1 в суді показав,
що можливо 3.06.2008 р.у вечірній час до нього підійшов підсудний, який до
цього перебував на лікуванні з ним в
одній палаті і попросив мобільний телефон з метою зателефонувати. Він дав підсудному мобільний телефон, з яким він
вийшов із палати. З підсудним був незнайомий до часу перебування з ним на
лікуванні. Оскільки підсудний не повернувся до палати, та не повернув
мобільного телефона повідомив рідним, які звернулися з заявою в райвідділ
міліції.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3
показала, що можливо 3.06.2008 року у вечірній час потерпілий, її син
повідомив, що передав мобільного телефона
хлопцю по імені ОСОБА_2, який лікувався з ним у палаті, і який говорив, що йому необхідно
зателефонувати. Заволодівши телефоном ОСОБА_2 залишив приміщення лікарні. В цей
же день по телефону вона звернулася в райвідділ міліції і повідомила про
злочин. Через дві неділі дізналась, що злочин вчинив підсудний.

Свідок ОСОБА_4 дав показання про те,
що можливо 3.06.2008 року у вечірній час
до нього в магазин зайшов підсудний і пропонував придбати мобільного телефона
за 1500 грн. Пізніше в магазин зайшли ОСОБА_3, ОСОБА_5 і повідомили, що в
перебувавшого у лікарні потерпілого вкрали мобільного телефона. Оскільки він
перед цим оглядав мобільного телефона потерпілого, то повідомив їм, що перед
цим йому пропонував придбати мобільного телефона «Nokia» чоловік, який вийшов
із магазину, придбавши пиво. Вийшовши з магазину вони на столі побачили кружку
з пивом, а підсудного не було.

З протоколу усної заяви про злочин
слідує, що ОСОБА_3 підозрює ОСОБА_2,
жителя смт Ємільчине, який шляхом обману заволодів мобільним телефоном,
належавшим сину 3.06.2008 року біля 22 години в приміщенні лікарні.

(а.с.7).

В судовому засіданні свідок
ОСОБА_6показав, що 4.06.2008 року в денний час у магазин зайшов підсудний і
почав замовляти спиртні напитки, продукти харчування. Коли він запропонував
підсудному розрахуватися то він пояснив, що розрахується вечером, оскільки в
нього в селі є зароблені кошти і необхідно поїхати їх забрати. Підсудний
попросив у нього гроші на таксі, залишивши під заставу мобільний телефон
«Nokia» та пояснив, що вечером розрахується. Через дві неділі від працівників
міліції дізнався, що мобільний телефон не належить підсудному.

Під час огляду місця події
17.06.2008 року в приміщенні магазину «Сибір» у смт Ємільчине по АДРЕСА_2
ОСОБА_6видав мобільний телефон «Nokia № 73-1» серійний НОМЕР_2.

(а.с.12-13).

За висновком судової товарознавчої
експертизи НОМЕР_3 від 26.08.2008 року залишкова вартість мобільного телефона
торговельної марки «Nokia № 73-1» за станом цін на момент вчинення злочину може
складати 1755 грн.

(а.с.52-57).

Розпискою ОСОБА_1 стверджується , що
він 27.08.2008р. від працівників міліції отримав належавший йому мобільний
телефон марки «Nokia № 73-1», яким 3.06.2008 р. шляхом обману заволодів
ОСОБА_2.

(а.с.58).

Відповідно до гарантійного талона
НОМЕР_4виданою покупцю ОСОБА_1 серійний номер терміналу мобільного телефона
«Nokia № 73» НОМЕР_2, який відповідає номеру мобільного телефона виданого
ОСОБА_6.

(а.с.90).

Сукупність доказів по справі вказує
на те, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст.190 ч.1 КК України, оскільки він заволодів чужим
майном шляхом обману.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Підсудний характеризується негативно.

Відповідно до ст.66 КК України пом`якшуючих обставин покарання підсудного суд не виявив.

Відповідно до ст.67 КК України
обтяжучими обставинами покарання підсудного суд вважає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням всіх обставин справи, особи підсудного, суд
прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе в
кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в
умовах здійснення за ним нагляду з
обов`язковим залученням до праці і слід йому призначити покарання у виді
обмеження волі.

Цивільний позов по справі не
заявлено.

По справі є судові витрати,
пов`язані з проведенням товарознавчого дослідження, судової товарознавчої експертизи
в сумі 300 грн.48 коп., які підлягають стягненню з підсудного.

Питання про речові докази суд
вирішує відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Керуючись ст.ст.323-324 КПК України,
суд, -

з а
с у д и в:

ОСОБА_2
визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, призначивши йому покарання у виді обмеження
волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст.71 ч.1 КК України
до призначеного покарання частково
приєднати за попереднім вироком Ємільчинського районного суду від 8.04.2008
року невідбуту частину покарання у виді 6(шести) місяців обмеження волі і
остаточно призначити ОСОБА_2 покарання
2(два) роки 6(шість) місяців обмеження волі.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписка про невиїзд.

Судові витрати в сумі 300 грн.48
коп. за проведення товарознавчого дослідження, судової товарознавчої експертизи
стягнути з засудженого в прибуток держави.

Речові докази: мобільного телефона
торговельної марки «Nokia № 73-1» , переданого під розписку ОСОБА_1 повернути
власнику.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд
протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Ємільчинського
райсуду В.А.
Гресько