Справа № 351/1704/14-к
Провадження № 11-кп/779/166/2015
Категорія ст.368 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000163 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2014 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Коломия, проживає за адресою АДРЕСА_1 , який має вищу освіту, не працює, неодружений, раніше не судимий, громадянин України, -

визнаний винним та його засуджен ий:

за ч.1 ст. 368 КК України до штрафу в сумі 17000 гривень;

за ч.1 ст. 366 КК України до штрафу в сумі 4250 гривень.

На підставі ст.70 КК України ОСОБА_7 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді штрафу 17000 гривень.

Обраний в цьому кримінальному провадженні обвинуваченому запобіжний захід залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Грошові кошти, які містять на собі сліди хімічної речовини, яка легко передається на інші об`єкти, а також інші речові докази за постановою від 15.07.2014 року, які вилучені в обвинуваченого та перебували разом з грошовими коштами, поміченими вказаною речовиною на підставі ст.100 КПК України вирішено знищити після набрання вироком законної сили.

Вирішено питання про інші речові докази та судові витрати у провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті одержання неправомірної вигоди, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних ним дій, а також те, що згідно Інструкції з обліку продукції лісозаготівель, лісопиляння і деревообробки на підприємствах Державного комітету лісового господарства України, затвердженої наказом №205 Держкомлісгоспу України від 19.12.2003р., він не має права самостійно продавати лісову продукцію покупцеві і, що такий продаж відбувається через касу лісництва на підставі накладної, повідомив ОСОБА_8 про те, що сам зможе відпустити йому лісопродукцію в обмін на одержання неправомірної вигоди в сумі 7 000 гривень, на що ОСОБА_8 погодився.

При цьому ОСОБА_7 підписав та скріпив печаткою Снятинського спеціалізованого агролісництва товарно-транспортні накладні № 110553 від 05.07.2014 року та № 110552 від 05.07.2014 року на відпуск лісоматеріалів, у якій вказано «Дуб пиловник» 3м3, дрова 14 м3 , на загальну суму 2100 гривень. Цього ж дня, близько 12год. 20хв., лісничий ОСОБА_7 в приміщенні магазину «Все для Вас», порушуючи встановлений порядок видачі товару отримав у ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 6000 гривень за сприяння у вивезенні з території лісу деревини у кількості 15,33 м3 на загальну суму 7694,4 гривень.

05.07.2014 року лісничий ОСОБА_7 , будучи службовою особою, умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою одержання неправомірної вигоди, діючи всупереч інтересам служби, з вирокистанням свого службового становища, перебуваючи в с. Троїця Снятинського району на території лісу Снятинського спеціалізованого агролісництва, зобов`язав лісника ОСОБА_9 , який не був обізнаний із злочинними намірами ОСОБА_7 , скласти товаротранспортні накладні № 110553, 110552 від 05.07.2014 року на відпуск лісоматеріалів, у яких вказати неправдиві відомості про відпуск деревини, а саме : «Дуб пиловник » 3 м3 ціною 1800 гривень, дрова 14 м3, на загальну суму 2100 гривень, які ОСОБА_7 підписав та скріпив печаткою підприємства.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважає вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09.09.2014 року незаконним і таким, що підлягає скасуванню в зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Просить вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати винним та засудити ОСОБА_7 за ч.1 ст.368 КК України та призначити основне покарання у виді штрафу 17000 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності строком на 3 роки та зі спеціальною конфіскацією. За ч.1 ст.366 КК України призначити основне покарання у виді штрафу 4250 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах організаціях усіх форм власності строком на 2 роки. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити остаточне покарання у виді штрафу 17000 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності строком на 3 роки та зі спеціальною конфіскацією.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

- обвинувачений ОСОБА_7 погодився з доводами прокурора та просив її задовольнити.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, також правильність кваліфікації дій не оспорюється в апеляційній скарзі, а тому в силу положень ч.3 ст.404 КПК України перегляду в апеляційному порядку не підлягають.

Що стосується покликання прокурора про незаконність та м`якість призначеного обвинуваченому покарання та порушення правил процесуального закону при вирішенні долі речових доказів, то колегія суддів вважає, що такі є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Даних вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

За правилами ст.65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Судом за злочини, які вчинив обвинувачений, та які передбачені ч.1 ст.366 і ч.1 ст.368 КК України, призначено лише основні покарання у виді штрафу. Однак, санкції даних статей передбачають і обов`язкові додаткові покарання, не призначення яких може мати місце тільки за умови застосування ст.69 КК України.

Проте суд, порушуючи вимоги ст.ст. 52,55 КК України, при обранні основного покарання у виді штрафу обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.1 ст.366, ч.1 ст.368 КК України, без посилання на ст.69 КК України не призначив додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та не призначив покарання за ч.1 ст.368 КК України зі спеціальною конфіскацією, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів і їх не призначення має бути вмотивованим і чітко сформульованим у резолютивній частині вироку.

Отже, не призначення ОСОБА_7 додаткового покарання за вчинені кримінальні правопорушення є безпідставним і мінімізує принцип достатності покарання внаслідок його м`якості.

В зв`язку з цим, апеляційний суд вважає за потрібне призначити нове більш суворе покарання із застосуванням додаткових покарань.

Підлягає зміні і рішення суду першої інстанції про долю речових доказів, а саме грошових коштів, які згідно рішення суду вирішено знищити.

Колегія суддів вважає, що в частині речових доказів, зокрема грошей, слід прийняти рішення, виходячи з положень ст.100 КПК України. При цьому, грошові кошти як такі, що здобуті злочинним шляхом, підлягають спеціальній конфіскації, а не знищенню.

Керуючись ст.ст.374, 405, 407,409, 418, 419,420 КПК України, колегія суддів, -

засудила :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - скасувати.

Призначити ОСОБА_7

- за ч.1 ст.368 КК України 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17 000 грн. штрафу з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності на три роки та зі спеціальною конфіскацією;

- за ч.1 ст.366 КК України 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 4 250 грн. штрафу з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності на два роки.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання - 17 000 грн. штрафу, з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності на три роки та зі спеціальною конфіскацією.

Грошові кошти, які містять на собі сліди хімічної речовини, а також інші речові докази за постановою від 15.07.2014 року, які вилучені в обвинуваченого та перебували разом з грошовими коштами, поміченими вказаною речовиною, на підставі ст.100 КПК України конфіскувати в дохід держави.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

На вирок може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення через Апеляційний суд Івано-Франківської області.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_2