Справа № 11 »а»-140
суді 1-ї інстанції Сорока
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області
в складі:

Головуючого:
Олексієнка Ю.Г. Суддів: Дудікова В.І., Слободяна К.Б. За участю прокурора:
Альчука М.П.

Розглянула у відкритому засіданні в м. Вінниці 14 березня 2007 р. кри­мінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1.,
на вирок Козятин-ського міськрайонного суду Вінницької області від 8 грудня
2006 p.,
яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

не судимий,
-засуджений по ст. 286 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з позбав­ленням
права керувати транспортним засобом строком на 2 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. - 20
тисяч грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1., згідно з вироком
суду, 26 червня 2005 року, біля 15 годи­ни, в селі Прушанка Козятинського
району Вінницької області, керуючи ав­томобілем «Москвич» АЗЛК-2140 д/н
НОМЕР_1, рухався по вулиці Буденно­го зі швидкістю 20-30 км на годину, під час
об'їзду стада великої рогатої ху­доби, порушив п. п. 12.3, 2.3»б» Правил
безпеки дорожнього руху, здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_3, яка
перебі­гала дорогу зліва на право до стада корів, що спричинило смерть
потерпілої.

У апеляції засудженого ОСОБА_1. ставиться питання про скасуван­ня вироку і
направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, поскільки вважає,
що суд допустив односторонність і неповноту судового слідства і оцінку зібраних
по справі доказів.

Вислухавши доповідача, думку прокурора про залишення
апеляції за­судженого ОСОБА_1. без задоволення, обговоривши доводи апеляції, пе­ревіривши
матеріали кримінальної справи, колегія суддів прийшла до висно­вку, що підстави
для скасування вироку відсутні.

Висновок суду про порушення ОСОБА_1. правил безпеки дорож­нього руху під
час керування транспортним засобом, що привело до спричи­нення смерті ОСОБА_3.,
при обставинах, викладених у вироку, відпо­відає матеріалам кримінальної справи
і грунтується на доказах, перевірених у судовому засіданні, а саме: показах
засудженого ОСОБА_1. на досудовому слідстві і в судовому засіданні (а. с. 87,
163-165); показах свідківОСОБА_4, ОСОБА_5; протоколами огляду місця події,
транспортного засо­бу, відтворення обстановки і обставин події з участю
ОСОБА_1.; заклю­чениями судово-медичного
експерта та експерта автотехніка (а. с. 4-6, 8-9, 41-42, 76-78) та іншими
доказами по справі.

Засуджений ОСОБА_1. пояснив суду при яких саме обставинах вчи­нив наїзд на
ОСОБА_3. При цьому зіслався на ті обставини, що замість педалі гальмування він
натиснув на педаль зчеплення і машина не зупинила­ся перед дитиною, а по
інерції поїхала дальше. Дитина загинула на місці при­годи.

СвідокОСОБА_4 підтвердила факт дорожньо-транспортної приго­ди, 26 червня
2005 року, внаслідок якої загинула малолітня ОСОБА_3.

У справі є протокол огляду місця події від 26 червня 2005 року та план-схема до нього (а. с.
4-6), звідки видно, що ширина дороги становить 6 м, злі­ва обочина, шириною 4
м. На відстані 5 м 90 см від паркана виявлено і зафі­ксовано калюжу
темно-бурого кольору; біля воріт труп ОСОБА_3., ди­тини 4-х річного віку.

Виявлено сліди крові на автомобілі, яким керував ОСОБА_1. (а. с. 8-9) на
передній частині, зігнуто передній фартух.

Смерть ОСОБА_3. настала внаслідок відкритої черепно-мозкової
травми-переломів кісток та склепіння черепа, крововиливів в оболонки голо­вного
мозку, забою головного мозку, (а. с. 44-47)

На підставі постанови слідчого від 9 серпня 2005 року призначено і
проведено автотехнічну експертизу, із заключения
якої видно, що в даній до­рожній обстановці ОСОБА_1. повинен був діяти у
відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху (а. с. 48, 51-52,
76-78). ОСОБА_1. мав тех­нічну можливість попередити наїзд на пішохода.

З акту медичного освідоцтвування ОСОБА_1. та висновку лікаря-токсиколога
ОСОБА_1. на час вчинення злочину був у тверезому стані (а. с. 10, 54-55).

З участю ОСОБА_1. проведено відтворення обстановки та
обставин події (а. с. 41-42).

Об'єктивно оцінивши зібрані у справі докази суд правильно прийшов до
висновку про виновність ОСОБА_1. у вчиненні злочину, вірно кваліфі­кував його
дії по ст. 286 ч. 2 КК України, а кримінальне покарання призна­чив,
додержуючись вимог статті 65 КК України та Постанови Пленуму Вер­ховного Суду
України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призна­чення судами
кримінального покарання», вірно вирішено питання в частині відшкодування
моральної шкоди, тому підстав для скасування чи змінення вироку суду колегія
суддів не вбачає.

Розгляд кримінальної справи в апеляційному суді призначався неодно­разово.
По просьбі засудженого ОСОБА_1. кримінальну справу було пере­назначено на 14 березня
2007 року, ОСОБА_1. в судове засідання не з'явився, а у відповідності зі
статтею 362 ч. З КПК України неявка учасників процесу на засідання суду
апеляційної інстанції не є перешкодою для розгля­ду справи.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1. залишити без задоволення.

Вирок Козятинського міськрайонного суду від 8 грудня 2006
року, від­носно ОСОБА_1- залишити без зміни.