Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5749/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2013 року
Подільський районний суд міста Києва

у складі:

головуючого - судді
Бородія В.М.,

при секретарі
Штульман В.І.,

за участю прокурорів
Кутового Д.В., Кокошко
О.В.,

захисника
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

потерпілих
ОСОБА_3,

ОСОБА_4

представника потерпілих
ОСОБА_5,

розглянувши у судовому засіданні
кримінальне провадження № 1-КП/758/156/13 по
обвинуваченню:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Жовті Води, Дніпропетровської області,
громадянина України, освіта вища, не
одруженого, не працюючого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2,
індивідуальний номер картки платника
податків НОМЕР_1,

обвинуваченого у вчиненні злочину
передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6, у стані алкогольного сп'яніння,
26.06.2012 року, близько 14 години дня,
перебував у приміщенні квартири
АДРЕСА_1 разом із знайомою ОСОБА_3, з
якою вживали алкогольні напої.

Під час цього між ОСОБА_6 та ОСОБА_3
виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_6,
який перебував у стані алкогольного
сп'яніння, виник намір на спричинення
тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3
Реалізуючи свій намір, ОСОБА_6 умисно
завдав декілька ударів рукою в область
голови потерпілій ОСОБА_3, в результаті
чого спричинив останній тілесні
ушкодження, від яких настала смерть
ОСОБА_3

Відповідно висновку експерта №972850, від
14.09.2012 року, смерть ОСОБА_3 настала від
внутрішньочерепної травми, з
крововиливами під оболонки та в
речовину головного мозку, з розвитком
набряку-набухання його тканини та
дислокацією його серединних структур,
на що вказують наступні тілесні
ушкодження:

- синці - в області повік обох очей, з
крововиливами в їх сполучні оболонки;
на спинці носа; на протязі всієї правої
половини обличчя, з переходом на
передню поверхню шиї, відповідно до них
крововиливи в жирову клітковину, м'які
тканини, поверхневі та глибокі м'язи
обличчя та шиї, з елементами їх
набряку; розриви слизової оболонки губ,
з крововиливами в даних зонах; садно в
лівій завушній області; крововиливи в
м'які тканини голови в лобній області
справа, в правій скронево-виличній
області та в потиличній області зліва;
накопичення крові під твердою мозковою
оболонкою в області лівої півкулі
головного мозку, у вигляді рихлих
згортків крові загальним об'ємом біля
85-90 см.куб.; гладження рельєфу мозкової
поверхні, зі значним сплющенням
мозкових звивин в області правої
півкулі головного мозку, за рахунок
субдуральної гематоми зліва та
зміщення серединних структур
головного мозку; нерівномірно
виражений, обмежено дифузний
субарахноїдальний крововилив, що
розташований в області обох лобних
долей, міжпівкульній поверхні обох
тім'яних долей, більше лівої, в області
випуклих поверхонь лівих скроневої та
потиличної долей, а також на всьому
протязі верхніх поверхонь обох півкуль
мозочка; сірувато-синюшні ділянки, з
дифузними, крапковими крововиливами
на їх фоні в товщі сірої речовини
лобних та потиличних долей; дифузні
плямисті крововиливи в товщі
стовбурових відділів головного мозку;
зменшений, щілиноподібний просвіт
бокових шлуночків мозку; нерівномірне
кровонаповнення судин м'якої мозкової
оболонки; набряк-набухання тканини
головного мозку, мозочка, Варолієвого
мосту та довгастого мозку.

Дані ушкодження мають прижиттєві
ознаки, утворилися незадовго до смерті
від дії тупих предметів з обмеженою
поверхнею, індивідуальні ознаки яких
не відобразилися, проте якими могли
бути руки, ноги, мають ознаки тяжких
тілесних ушкоджень, як небезпечні для
життя ( небезпека для життя
внутрішньочерепної травми, з
крововиливами під мозкові оболонки та
в речовину головного мозку) і в своїй
сукупності знаходяться в причинному
зв'язку з настанням смерті ОСОБА_3

Обвинувачений ОСОБА_6 дав суду
показання, що з потерпілою
познайомився коли разом в березні 2012
року проходили курс лікування від
алкогольної залежності, де мали добрі
стосунки, обмінялись мобільними
телефонами.

24 червня 2012 року, пізно ввечері він
зізвонився із ОСОБА_3. На її пропозицію
він приїхав на таксі і забрав її до себе
додому. По дорозі вони в магазині
придбали спиртне і продукти. Вони
спілкувались, вживали спиртні напої.
Він виходив придбати їх додатково,
після чого вони продовжували
спілкуватись, вживати спиртні напої. У
квартирі ОСОБА_3 декілька разів падала.
Далі, через стан алкогольного
сп»яніння, події пам»ятає
фрагментарно. В якийсь момент
проснувся від крику, побачив у ванній
ОСОБА_3, яка скаржилась, що впала і
вдарилась головою, скаржилась на
головну біль, він переніс її в кімнату
і поклав на ліжко. Далі продовжував
вживати спиртні напої, обставин чітко
не пам»ятає, чув якійсь дзвінки.
Намагався розбудити ОСОБА_3, однак,
зрозумів, що вона без ознак життя. Не
знав що робити, в решті решт викликав
міліцію. Заявляє, що потерпілу не бив,
просить звернути увагу, що потерпіла
неодноразово падала, тому так могла
отримати тілесні ушкодження. Його
показання на досудовому слідстві були
інші, тому що було багато радників, що
вплинуло на покази. Оскільки, не
пам»ятав всіх обставин, то багато чого
придумував.

Потерпіла ОСОБА_4 дала суду показання,
що її дочка ОСОБА_3, проживала окремо,
була доброю і щирою людиною. Вона
дійсно страждала від алкоголізму,
однак, настійливо намагалась
лікуватись, бажала позбавитись цієї
хвороби. Вона була тендітною, важила
всього 44 кг, тому не могла чинити при
нападі належного фізичного опору. Вона
вважає, що її дочку силою утримували в
квартирі, що її дочку вбито саме ОСОБА_6
Під час похорон вона бачила на тілі
дочки численні тілесні ушкодження.
Незадовго до сметрі дочка говорила, що
ОСОБА_6, з яким вона лікувалась в одній
наркологічній лікарні, її переслідує,
боялася його. Звертає увагу, що дочку
знайшли у квартирі, яку знімав
обвинувачений. Потерпіла також просить
звернути увагу на непослідовну позицію
ОСОБА_6 під час досудового слідства, що
01 січня 2005 року він вже бив жінку,
заподіяв їй тілесні ушкодження
середнього ступеню тяжкості за що
притягувався до кримінальної
відповідальності, однак, був від неї
звільнений згідно Закону «Про
амністію». Останній раз вона дочку
бачила в середині травня 2012 року. Вона
також категорично наполягає, що дочка
не могла отримати виявленні у неї
тілесні ушкодження під час падіння,
просить призначити обвинуваченому
суворе покарання.

Потерпілий ОСОБА_3 дав показання, що він
повністю підтримує показання дружини,
а також повідомив, що дочка знала
обвинуваченого, з яким лікувалась в
одній наркологічній лікарні. Він
наполягає, що ОСОБА_6 говорить неправду,
що дочка з ним постійно зустрічалась,
вона мала іншого хлопця. Він просить
звернути суду увагу, що підсудний на
досудовому слідстві стверджував, що на
час смерті дочки і перед цим вони в
квартирі були у двох, інших людей не
було, що вона з квартири не виходила.
Також він звертає увагу на покази водія
таксі, який стверджує, що коли підвозив
дочку і ОСОБА_6, то у неї був лише синець
на обличчі, тому він наполягає, що
тілесні ушкодження дочці заподіяв саме
обвинувачений, дочка не могла отримати
виявлені у неї тяжкі тілесні
ушкодження під час падіння. Також він
звертає увагу, що згідно висновків
експертів у дочки у крові виявлено лише
0,2 промиля спирту, в той час коли у
ОСОБА_6 1,92 промиля.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому
засіданні відмовились давати
показання щодо свого сина користуючись
їхнім правом передбаченим ст. 63
Конституції України.

Свідок ОСОБА_9 дала суду показання, що
її сім»я здавала в оренду квартиру
АДРЕСА_1. Фактично з орендарем, а таким
виявився нині підсудний ОСОБА_6,
спілкувався її батько ОСОБА_10 Вона
обвинуваченого побачила, коли його
привозили у квартиру для проведення
відтворення обстановки і обставин
події, де він показував як відбувались
події. Вона та її чоловік були залучені
як поняті. Під час цієї дії ОСОБА_6
посилався, що деталі не пам»ятає, так як
був у стані алкогольного сп»яніння,
однак, він вказав, що вдарив потерпілу
один раз і вона впала на ліжко. Під час
відтворення обставин подій вона бачила
значні сліди крові у квартирі. Після
події вона винесла близько 20 пустих
пляшок з під горілки. Вона підписала
протокол відтворення обстановки і
обставин подій, на всх сторінках стоїть
її підпис.

Свідок ОСОБА_10 дав суду показання, що
він здавав у аренду квартиру АДРЕСА_1
ОСОБА_6 Під час нетривалого спілкування
ОСОБА_6 йому здався позитивною
любдиною. Квартира, яку він здавав, мажє
двоє дверей. Перші від входу двері
закриваються і видкриваються виключно
з допомогою ключа. Він передавав ОСОБА_6
ключі від обох дверей, а також ключ від
домофона. Він був присутній під час
відтворення обстановки і обставин
події за участю ОСОБА_6, однак, деталей
він не пам»ятає. Тілесних ушкоджень у
ОСОБА_6 він не бачив, у його присутності
тиску на обвинуваченого не чинилось,
погроз щодо нього з боку працівників
міліції не висловлювалось.

Свідок ОСОБА_11 дав суду показання, що за
станом на червень 2012 року він підробляв
таксистом. Близько опівночі з 24 на 25
червня 2012 року на телефон НОМЕР_2 він
отримав замолення через оператора.
Приїхав на вулицю Олени Теліги. Після
телефонного дзвінка до нього вийшов
пасажир, яким був нині обвинувачений
ОСОБА_6, і замовив поїздку на житловий
масив Осокорки і у зворотньому
напрямку. На Осокорках в автомобіль
сіла дівчина і вони повернулись назад.
При цьому по дорозі дівчина вела себе
весело, від чого у нього склалось
враження, що вона напідпитку. ОСОБА_6 з
дівчиною виходили у супермаркет на
проспекті Перемоги, щоб зробити
покупки. Будь-яких видимих тілесних
ушкоджень він на дівчині не бачив. Біля
будинку ОСОБА_6 ходив за грошима, щоб
розрахуватись, дівчина залишалась у
автомашині. Коли ОСОБА_6 повернувся і
розплатився, то з дівчиною пішли в
будинок. Ознак сп»яніння у ОСОБА_6 він
не бачив.

Свідок ОСОБА_13 дав суду показання, що з
потерпілою знайомий з 2007 року. З 2009 року
проживали однією сім»єю. ОСОБА_3 мала
проблеми алкогольної залежності. 24
червня 2012 року він бачив потерпілу, яка
пішла у спортивний клуб до батька. Він
чекав телефонний дзвінок і близько 23
години вона повідомила, що піде
ночувати до батька, він думав, що вона
так і зробила. Оскільки вони обоє
образились, то думав, що вона уникла
зустрічі. У вівторок він захвилювався,
зізвонився із батьком ОСОБА_3, який був
впевнений, що вона з ним. Так до ОСОБА_3
він не дозвонився. В подальшому від
батька потерпілої йому стало відомо, що
ОСОБА_3 вбито. Окрім схильності до
вживання спиртних напитків, потерпілу
характеризує виключно позитивно. Окрім
синця на брові, який вона випадкого
отримала, вдарившись дверима шафи,
інших тілесних ушкоджень під час
останьої зустрічі він у потерпілої не
бачив. В розмові з ним, ОСОБА_3 говорила,
що її знайомий ОСОБА_6 в якійсь частині
є людиною неадекватною.

Допитаний в судовому засіданні старший
слідчий Подільського РУ ГУ МВС України
ОСОБА_15 дав показання, що розслідування
справи по обвинуваченню ОСОБА_6
проводив об»єктивно, перевіряв всі
доводи учасників кримінального
провадження у повному обсязі, в тому
числі і доводи ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_16, колишній слідчий
Подільського РУ ГУ МВС України у місті
Києві, дала показання, що як черговий
слідчий вона виїжджала на місце події,
де було виявлено мертвою потерпілу
ОСОБА_3 Огляд було проведено з
дотриманням вимог КПК України 1960 року.
Речі також оглядались експертом
криміналістом, тому можливо деякі з них
були поставлені на інше місце. Нині
підсудний ОСОБА_6 був на місці огляду,
був знервований, багато курив. Чи
говорив він про події, що відбулися,
вона не пам»ятає. В її присутності
будь-якого впливу на ОСОБА_6 не
здійснювалось. Заяв, заперечень,
претензій з його боку під час огляду не
надходило.

Згідно протоколу відтворення
обстановки та обставин події, від 28.06.2012
року, ОСОБА_6 пояснив на місці в
приміщенні квартири, де він перебував
під час конфлікту з ОСОБА_3, в якому
положенні він та ОСОБА_3 перебували
один біля одного та яким чином він міг
завдати ій удару в обличчя. Однак, при
цьому пояснив, що не пам'ятає, як саме
він завдав удару та пояснював, що
ОСОБА_3 в приміщенні квартири
неодноразово сама падала на підлогу,
однак, не зміг вказати куди і як ( т.1,
а.с.159-166). Фактичні дані, що містяться у
вказаному документі, суд також визнає
належними, допустимими і достовірними.

Як відображено у протоколі огляду
місця події, від 27.06.2012 року та
фототаблиці до протоколу в приміщенні
квартири АДРЕСА_1, в кімнаті на ліжку
виявлено тіло жінки - ОСОБА_3, з ознаками
тілесних ушкоджень. В приміщенні
квартири виявлені пусті пляшки з-під
алкоголю, виявлено сліди крові на
ліжку, на підлозі. Вилучено сліди
пальців рук ( т.1, а.с.8-24). Фактичні дані,
що містяться у вказаному документі, суд
також визнає належними, допустимими і
достовірними.

Відповідно до висновку експерта №456,
від 10.07.2012 року, при дослідженні слідів
пальців рук, виявлених при огляді місця
події 27.06.2012 року, в приміщенні квартири
АДРЕСА_1 з пляшок та стаканів,
встановлено, що вони належать ОСОБА_6 (
а.с.74-82). Фактичні дані, що містяться у
вказаному документі, суд також визнає
належними, допустимими і достовірними.

Згідно висновку стаціонарної
судово-психіатричної і наркологічної
експертизи №311 від 04.09.2012 року, ОСОБА_6
на період інкримінованого злочину та
на даний час виявляв та виявляє ознаки
психічних і поведінкових розлад
внаслідок вживання алкоголю, синдром
залежності (шифр за МКХ-10: Р10.2) і за
своїм психічним станом міг та може
усвідомлювати свої дії та керувати
ними.

В даний час ОСОБА_6 виявляє ознаки
психічних і поведінкових розладів
внаслідок вживання алкоголю, синдром
залежності та потребує лікуванню від
даного психічного розладу (т.1 а.с.228-331).
Фактичні дані, що містяться у вказаному
документі, суд також визнає належними,
допустимими і достовірними.

Згідно висновку експерта №972850, від
14.09.2012 року, смерть ОСОБА_3 настала від
внутрішньочерепної травми, з
крововиливами під оболонки та в
речовину

головного мозку, з розвитком
набряку-набухання його тканини та
дислокацією його

серединних структур, на що вказують
виявлені тілесні ушкодження.

Дані ушкодження мають прижиттєві
ознаки, утворилися незадовго до смерті
від дії тупих предметів з обмеженою
поверхнею, індивідуальні ознаки яких
не відобразилися, проте якими могли
бути руки, ноги, мають ознаки тяжких
тілесних ушкоджень, як небезпечні для
життя ( небезпека для життя
внутрішньочерепної травми, з
крововиливами під мозкові оболонки та
в речовину головного мозку) і в своїй
сукупності знаходяться в причинному
зв'язку з настанням смерті ОСОБА_3 ( т.1
а.с. 51-68). Фактичні дані, що містяться у
висновку цієї експертизи, суд також
визнає належними, допустимими і
достовірними.

Допитана в судовму засіданні експерт
ОСОБА_18 дала послідовні і змістовні
роз»яснення свого експертного
висновку. Вказавши, що тілесні
ушкодження були прижиттєві,
ушкодження в області голови виникли за
30-60 хвилин до настання смерті, їх
характер виключається при падінні на
площину, ушкодження твердої оболонки
головного мозку відбулося від
декількох хвилин до підгодини до
настання смерті. Виявлені синці в
області носа могли свідчити про
нанесені удари в ніс, від яких могли
бути мікроскопічні розриви судин в
носі і могла бути кровотеча. Судово-
медичних даних про конкретні
застосовані предмети під час нанесення
тілесних ушкоджень не виявлено.
Пошкодження в області кінцівок можуть
свідчити про самооборону.

Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за
своїм внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на всебічному, повному й
неупередженому дослідженні всіх
обставин кримінального провадження,
керуючись законом, оцінює кожен доказ
з точки зору належності, допустимості,
достовірності , а сукупність зібраних
доказів - точки зору достатності та
взаємозв»язку для прийняття
відповідного процесуального рішення.

Згідно ст. 85 КПК України, належними є
докази, які прямо чи непрямо
підтверджують існування чи
відсутність обставин, що підлягають
доказуванню у кримінальному
провадженні та інших обставин, які
мають значення для кримінального
провадження, а також достовірність , чи
недостовірність, можливість чи
неможливість використання інших
доказів.

Згідно ст. 86 КПК України, доказ
визнається допустимим, якщо він
отриманий у порядку встановленому цим
Кодексом. Недопустимий доказ не може
бути використаний при прийняття
процесуальних рішень, на нього не може
посилатися суд при ухваленні судового
рішення.

Згідно ст. 87 КПК України недопустимими,
зокрема, є докази, отримані внаслідок
істотного порушення прав і свобод
людини. Суд зобов»язаний визнати
істотними порушеннями прав людини і
основоположних свобод, зокрема,
здійснення процесуальних дій, які
потребують попереднього дозволу суду,
без такого дозволу або з порушенням
його суттєвих умов; отримання доказів
внаслідок катування; порушення права
особи на захист; отримання показань чи
пояснень від особи, яка не була
повідомлена про своє право відмовитись
від давання показань та відповідати на
запитання, або їх отримання з
порушенням цього права; порушення
права на перехресний допит; отримання
показань від свідка, який надалі буде
визнаний підозрюваним чи
обвинуваченим у цьому кримінальному
провадженні.

Також необхідно враховувати, що згідно
п.8 Розділу Х1 « Перехідні положення»
КПК України 2012 року, допустимість
доказів, отриманих до набрання
чинності цим Кодексом, визначається у
порядку , що діяв до набрання чинності
цим Кодексом.

Оцінючи сукупність зібраних доказів з
точки зору достатності та
взаємозв»язку для прийняття
відповідного процесуального рішення,
суд прийшов до висновку про
доведеність вчинення ОСОБА_6 злочину
передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Вказане підтверджується комплексом
досліджених доказів, при цьому суд не
погоджується з доводами захисту про те,
що потерпіла могла отримати тілесні
ушкодження під час падіння чи вони
заподіяні іншими особами.

Суд звертає увагу, що будь-яких даних
щодо проникнення в квартиру інших осіб,
не встановлено. Суд прийшов до
висновку, що в квартирі перебували лише
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 Суд звертає увагу, що
згідно висновку судово-медичної
експертизи, тілесні ушкодження
потерпілій наносились на протязі
тривалого часу, а смерть потерпілої
настала через 30-60 хвилин з моменту
заподіяння їй тяжких тілесних
ушкоджень. Пошкодження в області
кінцівок могли утворитись в результаті
самооборони.

Оцінючи висновки проведеної у справі
судово-медичної експертизи, суд з
врахуванням послідовних роз»яснень
експерта ОСОБА_18, вважає їх
достовірними і об»єктивними, та не
погоджується із сумнівами захисників
про неповноту та неправильність цієї
експертизи.

Ретельний аналіз телефонних з»єднань
потерпілої, обвинуваченого та їх
родичів, обставини та логіка розвитку
подій, з врахуванням показань
обвинуваченого, дані про схильність
обвинуваченого до до насильницьких
дій, також переконали суд, що у квартирі
на час заподіяння ОСОБА_3 тілесних
ушкоджень перебували вона і
обвинувачений ОСОБА_6, який і заподіяв
потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

Під час перегляду відеозапису
відтворення обстановки і обставин
події за участю ОСОБА_6 встановлено, що
він за участю захисника давав
свідчення, в яких не заперечував
заподіяння потерпілій тілесних
ушкоджень, однак, не зміг вказати у
квартирі, вдарившись в які предмети,
вона могла отримати тілесні
ушкодження.

На перконання суду, характер,
локалізація, значна кількість
тілесних ушкоджень по всьому тілі
потерпілої свідчать, що вони не могли
утворитись від падіння потерпілої, про
це вказала і експерт ОСОБА_18 в судовому
засіданні.

Суд, оцінючи докази в межах
пред»явленого обвинувачення,
встановив, що своїми умисними діями,
які виразились у заподіянні тяжкого
тілесного ушкодження, тобто умисного
тілесного ушкодження, небезпечного для
життя в момент заподіяння, що
спричинило смерть потерпілої, ОСОБА_6
вчинив злочин передбачений ч.2 ст.121 КК
України.

Обираючи покарання обвинуваченим
ОСОБА_6, суд враховує вимоги ст.65 КК
України щодо загальних засад
призначення покарання, межі санкцій ч.2
ст. 121 КК України, що вказаний злочин
відноситься до категорії тяжких,
конкретні обставини справи та дані про
особу обвинувачено, що він раніше не
судимий, за місцем останього
проживання і роботи до скоєного
характеризуся позитивно, враховує
стан його здоров»я, що він схильний до
вчинення насильницьких дій.

Обставин, передбачених ст.66 КК України,
що пом'якшують покарання
обвинуваченого, судом не встановлено.

Обтяжуючою покарання обставиною в діях
ОСОБА_6, є вчинення злочину особою, що
перебувала в стані алкогольного
сп'яніння, що передбачено п. 13 ч. 1 ст. 67
КК України.

Враховуючи вказані обставини, суд
приходить до висновку про необхідність
засудження ОСОБА_6 до покарання у виді
позбавлення волі.

З урахуванням тяжкості вчиненого
злочину, особи обвинуваченого, думки
прокурора та потерпілих, суд приходить
до висновку що його виправлення та
перевиховання можливе лише в місцях
позбавлення волі.

Суд вважає, що таке покарання буде
справедливим, необхідним і достатнім
для виправлення та перевиховання
ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним
нових злочинів.

Згідно ст. 124 КПК України з ОСОБА_6
підлягають стягненню витрати на
проведення дактилоскопічної
експертизи у справі.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні
злочину передбаченого ч. 2 ст.121 КК
України та призначити йому покарання у
виді восьми років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу
вироку в законну силу щодо ОСОБА_6
залишити без змін утримання під вартою
в Київському СІЗО. Строк запобіжного
заходу продовжити до 18 лютого 2014 року. У
випадку набрання вироком законної сили
до цієї дати, запобіжний захід
скасовується на наступний день після
набрання виром законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_6
рахувати з 27 червня 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_6 ( індивідуальний
номер картки платника податків НОМЕР_1)
на користь держави п»ятсот вісімдесят
вісім гривень судових витрат на
проведення криміналістичної
експертизи у справі.

Речові докази по кримінальному
провадженню: одяг потерпілої, змиви
речовини, недопалки, які зберігаються в
кімнаті зберігання речових доказів
Подільського РУ ГУ МВс України у місті
Києві по квитанції №000508 - знищити.

Речові докази, які зберігаються в
матеріалах кримінальної справи,
залишити зберігати у справі.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду міста Києва через
Подільський районний суд міста Києва
шляхом подачі апеляції протягом
тридцяти днів з дня його проголошення,
а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з
моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

СуддяБородій В.М.