Провадження № 1-кп/742/158/13
Єдиний унікальний № 742/3902/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2013 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Білокур В.І.,

при секретарі Сірій І.В.,

з участю прокурора Михайлової А.О.,

потерпілого ОСОБА_1 та його представника-адвоката Ушенко А.Г.,

обвинуваченого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження №0000795 по обвинуваченню ОСОБА_3, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Івківці Прилуцького району Чернігівської області, українець, гр-н України, із середньою-спеціальною освітою, не одружений, тимчасово не працює, проживає в АДРЕСА_1, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

16 травня 2013 року близько 22 години, ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння в приміщенні кафе-бару "Магнолія" розташованого в с.Обичів по вул.Незалежності Прилуцького району вчинив бійку з ОСОБА_1 та навмисне заподіяв останному середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодженя, що спричинили розлад здоров"я терміном більше 21 дня.

Як у ході досудового розслідування, так і в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину та суду пояснив, що із-за алкогольного сп"яніння на той час він дійсно у ході виниклого конфлікту із односельчанином ОСОБА_1 в приміщенні кафе наніс йому удар кулаком в обличчя, в чому він розкаюється. Він зобов"язується відшкодувати матеріальну та моральну шкоду потерпілому ОСОБА_1, про що написав розписку, просить не застосовувати суворої міри покарання та розглядати справу за спрощеною процедурою, оскільки правильно розуміє суть обвинувачення і наявні докази у даному кримінальному провадженні.

Потепілий ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив вищевикладені обставини заподіяння йому середнього ступеню тілесних ушкоджень зі сторони ОСОБА_3 і вказує, що на цей час досягнуто домовленість з останнім про добровільне відшкодування матеріальної і моральної шкоди йому (ОСОБА_1.), а тому він просить суд залишити без розляду цивільний позов та не наполягає на суворій мірі покарання обвинуваченому ОСОБА_3.

З'ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, суд за правилами ст.349 ч.3 КПК України визнавши недоцільним дослідження доказів щодо обставин які ніким не оспорюються та враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 та кваліфікація його дій, з'ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред'явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров"я потерпілого.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини які пом"якшують і обтяжують його покарання.

Так, до пом"якшуючих обставин суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку та не потребує примусового лікування від алкоголізму, з потерпілим добровільно вирішив питання щодо відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп"яніння.

Тому, суд вважає необхідно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку та відповідних обмежень за правилами ст.ст.75,76 КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні слід залишити без розгляду, на підставі поданої заяви потерпілим ОСОБА_1.

Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за даним вироком з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, зобов"язати його не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з"являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 залишити без розгляду, згідно поданої ним заяви.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Прилуцький міськрайонний суд.

Головуючий суддя Білокур В.І.