Справа № 1-165/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2011 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Сливка В. В.
секретаряОСОБА_1
за участі прокурораОСОБА_2

захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, військовозобов?язаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працюючого, судимого:

1). 17.08.2010 року Богуславським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 3, 190 ч.2, 70 КК України до 3-х років 6-и місяців позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки;

2). 30.09.2011 року цим же судом за ст.ст. 190 ч. 2, 358 ч. 3, ст.358 ч. 1, 70, 71 КК України до 4-х років 6-и місяців позбавлення волі, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, і

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, військовозобов?язаного, не одруженого, судимого 26.08.2011 року за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн., не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_8, -

Обох у вчиненні злочину, у вчиненні злочинів, передбачених ст. 190 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 і ОСОБА_6, за попередньою змовою між собою, повторно, шляхом обману, заволоділи чужим майном. Злочин вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_5, прочитавши в мережі Інтернет повідомлення про те, що гр. ОСОБА_7 реалізовує курей-бройлерів по ціні 40 грн. за одну курку та вирішивши незаконно збагатитись за рахунок останнього, 10 квітня 2011 року зателефонував ОСОБА_7 і повідомив йому неправдиву інформацію про те, що він бажає придбати у нього за вказаною ціною 638 курей за умови доставлення останнім цих курей до м. Білої Церкви.

ОСОБА_7, добросовісно помиляючись у правдивості слів та дій ОСОБА_5, 13 квітня 2011 року, близько 18 год., на автомобілі марки «Фольксваген JIT-35», д.н.з. НОМЕР_1, приїхав до м. Білої Церкви до зупинки «Птахофабрика», що на вул. Київське шосе, і привіз з собою 638 курей, загальною вартістю 25 520 грн., які містилися в 58 ящиках, вартість кожного з яких становила 300 грн. (загальна вартість 17 400 грн.).

Цього ж дня ОСОБА_7 у вказаному місці зустрів ОСОБА_6, котрий, діючи за попередньою змовою та єдиним умислом з ОСОБА_5, повідомив ОСОБА_7 неправдиву інформацію про те, що він, начебто, є помічником ОСОБА_5, і що ОСОБА_7 потрібно вивантажити привезених курей до розташованого неподалік гаражного приміщення, після чого проїхати до ОСОБА_5, котрий їх замовляв, за розрахунком. При цьому ОСОБА_6 вказав останньому на гараж № 15, розташований на вул. Київське шосе, належний ОСОБА_8.

ОСОБА_7, добросовісно помиляючись у правдивості слів та дій ОСОБА_6, розвантажив до вказаного гаражного приміщення 16 ящиків, у яких містилося 176 курей, після чого ОСОБА_6, бачачи, що решта курей до гаража ОСОБА_8 не поміщається, запропонував ОСОБА_7 розвантажити їх на території домоволодіння ОСОБА_9, що на вул. Київське шосе, 40 у м. Білій Церкві. При цьому ОСОБА_6 сказав останньому, що після розвантаження курей їм потрібно буде проїхати на вул. Леваневського в м. Білій Церкві до тролейбусного ДЕПО, де їх буде чекати особа, яка замовила курей, за розрахунком.

У свою чергу ОСОБА_8 ОСОБА_6 повідомив, що розвантажені до його гаража кури, нібито, належать йому, і запропонував останньому їх продати, а виручені кошти передати йому, що ОСОБА_8, повіривши ОСОБА_6, і зробив, реалізувавши 70 курей за кошти в сумі 1 050 грн..

У цей час ОСОБА_7, добросовісно помиляючись у правдивості слів та дій ОСОБА_6, розвантажив решту курей в кількості 462 шт., які містилися в 42 ящиках, до недобудованого будинку ОСОБА_9, що на вул. Київське шосе, 40 у м. Білій Церкві, і після цього разом з ОСОБА_6 поїхав до вказаного останнім місця за розрахунком.

Дорогою ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_8 і отримав від нього 1 050 грн. в якості розрахунку за реалізовані останнім 70 курей, належних ОСОБА_7, та по телефону повідомив ОСОБА_5 адресу, за якою ним було розвантажено курей, після чого по приїзду до тролейбусного ДЕПО, що на вул. Леваневського в м. Білій Церкві, зник з указаного місця.

Тим часом ОСОБА_5, діючи за попередньою змовою ОСОБА_6, отримавши від останнього інформацію про те, де розвантажено курей, з невстановленою слідством особою в супроводі автомобіля марки «Газель» приїхав до будинку ОСОБА_9 і, повідомивши останньому неправдиву інформацію про те, що розвантажені у нього кури належать йому, і що його підлеглі, начебто, вигрузили їх не в тому місці, завантажив 20 ящиків, вартістю 300 грн. кожен, у яких містилося 220 курей, загальною вартістю 8 800 грн., до автомобіля «Газель» і, заволодівши ними, вивіз у невідомому напрямку.

ОСОБА_7, зрозумівши після зникнення ОСОБА_6, що його обдурили, повернувся на вул. Київське шосе до гаража ОСОБА_8 і забрав решту належних йому курей на загальну суму 13 920 грн. та 38 ящиків на суму 11 400 грн..

Своїми діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завдали потерпілому ОСОБА_7 збитків на загальну суму 17 600 грн..

Підсудний ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у скоєному і в повному обсязі підтвердив факт повторного незаконного, за встановлених досудовим слідством обставин, заволодіння 13.04.2011 року, за попередньою змовою з ОСОБА_6, шляхом обману, майном потерпілого ОСОБА_7 на суму 17 600 грн..

Ствердив, що за попередньою змовою з ОСОБА_5 шляхом обману викрав у потерпілого ОСОБА_7 290 курей на суму 11 600 грн. і 20 ящиків на суму 6 000 грн.. У вчиненому розкаявся.

Підсудний ОСОБА_6 також повністю визнав себе винним у скоєному і в повному обсязі підтвердив факт повторного незаконного, за встановлених досудовим слідством обставин, заволодіння 13.04.2011 року, за попередньою змовою з ОСОБА_5, шляхом обману, майном потерпілого ОСОБА_7 на суму 17 600 грн..

Ствердив, що прийняти участь у скоєнні вказаного злочину йому запропонував ОСОБА_5, і що за попередньою змовою з останнім у потерпілого було викрадено 290 курей на суму 11 600 грн. і 20 ящиків на суму 6 000 грн.. У вчиненому також розкаявся.

Повністю визнаючи себе винними у скоєному, в повному обсязі погоджуючись з предявленим обвинуваченням та заявленим у справі потерпілим цивільним позовом, будучи детально ознайомленими з положеннями ст. 299 КПК України та наслідками їх застосування, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 від подальшого дослідження зібраних у справі доказів відмовилися.

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі предявленого обвинувачення, і що дії обох підсудних вірно кваліфіковані слідством за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману - шахрайство, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи підсудним покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного останніми злочину, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особистості підсудних.

ОСОБА_5 повністю визнав себе винним, щиросердно розкаявся у вчиненому і активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, які пом?якшують відповідальність за скоєне.

За місцем проживання підсудний характеризується позитивно.

Обставин, що обтяжували б відповідальність ОСОБА_5, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, шо ОСОБА_5 вже втретє притягується до кримінальної відповідальності, і що даний злочин підсудним скоєно фактично під час іспитового терміну, призначеного вироком Богуславського районного суду Київської області від 17.08.2010 року, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

При цьому суд, враховуючи те, що вподальшому невідбуте ОСОБА_5 покарання за вироком Богуславського районного суду від 17.08.2010 року частково було приєднано до покарання, призначеного останньому вироком цього ж суду від 30.09.2011 року, і що даний злочин підсудним скоєно до останнього вироку, вважає, що остаточне покарання ОСОБА_5 підлягає визначенню за правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених останньому покарань.

ОСОБА_6 також повністю визнав себе винним, щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував потерпілому частину завданих збитків. На момент вчинення даного злочину останній був несудимим.

Наведені обставини суд визнає такими, що пом?якшують відповідальність підсудного.

За місцем проживання ОСОБА_6 характеризується позитивно.

Обставин обтяжуючих відповідальність підсудного судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також того, що ОСОБА_6 вдруге притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах тримання його в кримінально-виконавчій установі відкритого типу та здійснення нагляду за ним, з обов?язковим залученням до праці.

На переконання суду саме такі покарання є необхідними і достатнім для виправлення підсудних та попередження нових злочинів.

Покарання у виді штрафу в дохід держави, призначене ОСОБА_6 вироком Білоцерквського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2011 року, відповідно до вимог ст. 72 КК України, складанню з новим покаранням не підлягає. Його належить виконувати самостійно.

Заявлений у справі потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з підсудних 17 600 грн. врахунок відшкодування завданих йому збитків підсудні визнали повністю, тому суд вважає вказаний позов обгрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню. З урахуванням того, що під час досудового слідства частину збитків у сумі 8 000 грн. ОСОБА_6 відшкодував потерпілому в добровільному порядку, солідарному стягненню з підсудних на користь потерпілого ОСОБА_7 підлягає сума, що становить 9 000 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

України, і призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом частового складання призначеного ОСОБА_5 покарання з покаранням за вироком Богуславського районного суду Київської області від 30.09.2011 року, остаточно до відбування засудженому визначити покарання у виді 5 /п?яти/ років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років обмеження волі.

Покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн. за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2011 року виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно на користь потерпілого ОСОБА_7 9 000 грн. врахунок відшкодування збитків.

Запобіжні заходи засудженим залишити попередні: ОСОБА_5 тримання під вартою в СІЗО № 13 ДДУ ПВП у м. Києві та області; ОСОБА_6 підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати від 12.10.2011 року. Покарання, відбуте засудженим за вироком Богуславського районного суду Київської області від 30.09.2011 року (з 13.05.2011 року по 12.10.2011 року) зарахувати останньому в строк відбутого покарання.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати від дня прибуття до місця відбування покарання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд , протягом 15 діб.

Суддя ОСОБА_10