№ 209/5633/14-к
№ 1-кп/209/45/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
13 січня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

сторони захисту обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1кп-209/45/15 відносно обвинувачених:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, освіта повна професійно-технічна, не заміжньої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна професійно технічна, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;

в с т а н о в и в:

Обвинувачена ОСОБА_4 01 вересня 2014 року, приблизно о 11.30 годині, знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майном, вступила у попередню злочинну змову з раніше знайомими обвинуваченим ОСОБА_5 . Після чого вони, реалізуючі свої злочинні наміри, розподіливши між собою ролі, діючи узгоджено, направилися до потерпілого ОСОБА_6 , який проживав по сусідству за адресою: АДРЕСА_2 , та під приводом здійснення телефонного дзвінка обвинувачений ОСОБА_5 попросив мобільний телефон Флай IQ239, вартістю 900 грн., та після отримання телефону ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, в подальшому здавши телефон до ломбарду, і таким чином обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заволоділи майном потерпілого ОСОБА_6 шляхом обману, спричинивши потерпілому майнову шкоду на суму 900 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнала свою вину в заволодінні майном потерпілого шляхом шахрайства, підтвердила обсяг майна, час та місце скоєння кримінального порушення, пояснила суду, що ОСОБА_6 , який є неповнолітнім, та ОСОБА_7 є її сусідами, ідея заволодіти телефоном ОСОБА_6 була їх з ОСОБА_5 спільною, гроші витратили на продукти, вона погано відноситься до скоєного, щиро кається.

Просила суд розглянутиіз застосуванням ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи, пред`явлене їй обвинувачення та розмір завданої злочином шкоди, їй зрозумілі, і вона їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це її добровільна і дійсна позиція.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю визнав свою вину в заволодінні майном потерпілого шляхом шахрайства, підтвердив обсяг майна, час та місце скоєння кримінального порушення, пояснив суду, що ОСОБА_6 , який є неповнолітнім, та ОСОБА_7 є його сусідами, ідея заволодіти телефоном ОСОБА_6 була їх із ОСОБА_4 спільною, він погано відноситься до скоєного, щиро кається.

Просив суд розглянути справу із застосуванням ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи, пред`явлене йому обвинувачення та розмір завданої злочином шкоди, йому зрозумілі, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна і дійсна позиція.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України суд, з урахуванням позиції обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , думки прокурора, який не заперечував проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачені розуміють зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожному, роз`яснено, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи та розмір встановленого матеріального збитку в апеляційному порядку, про що в справі є розписки обвинувачених.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в інкримінованому їй органом обвинувачення кримінальному правопорушенні, кваліфікованому за ч. 2 ст. 190 КК України, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а її умисні дії органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом обвинувачення кримінальному правопорушенні, кваліфікованому за ч. 2 ст. 190 КК України, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.2 ст. ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При обранні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд виходить із вимог ст. 65 КК України, обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених, відповідно до ст.66 КК України, суд вважає повне визнання ними своєї вини та щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , судом не виявлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 міри покарання, суд, враховує, що вчинений нею злочин є злочином середньої тяжкості, враховує особу обвинуваченої, яка раніше не судима, повністю визнала свою вину, щиро покаялася у скоєному кримінальному правопорушенні, має постійне місце проживання, за яким задовільно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, і з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, вважає, що подальше виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливо без ізоляції її від суспільства, з призначенням їй покарання у в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу на користь держави.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання, суд, враховує, що вчинений ним злочини є злочином середньої тяжкості, враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиро покаявся у скоєному кримінальному правопорушенні, має постійне місце проживання, за яким задовільно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, і з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, вважає, що подальше виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у межах санкції ч.2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною в скоєнні кримінального правопорушення. передбаченого ч.2 ст.190 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу на користь держави в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази мобільний телефон Флай IQ239 повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч.3 ст.376 КПК України обвинувачений, його захисник, його законний представник, потерпілий, його представник мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно вручити після оголошення обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1