Справа № 761/5829/13-к
Провадження №1-кп/761/188/2013
В И Р О К

іменем України

16 квітня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Антонюк М.С.

при секретарі
Зайчук О.В.

з участю прокурора
Кит Р.С.

обвинуваченого
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
кримінальне провадження по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Христинівка Черкаської області,
громадянина України, з середньою
спеціальною освітою, неодруженого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше судимого 17.08.2006 року Терновським
районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст.
185 КК України на 2 роки позбавлення волі
з випробуванням строком на 1 рік; 28.01.2008
року тим же судом за ч.2 ст. 186, 71 КК
України на 4 роки 6 місяців позбавлення
волі, звільнений 24.12.2010 року
умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 4
дні;

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185
КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 28 жовтня 2012 року, приблизно о 13
годині 00 хвилин, знаходячись в
приміщенні кімнати АДРЕСА_3, під час
перенесення меблів ОСОБА_3 з кімнати в
коридор, помітив у останньої в кімнаті
на підвіконні мобільний телефон «Nokia»,
після чого у нього виник умисел на
незаконне збагачення за рахунок чужого
майна, шляхом його повторного таємного
викрадення.

Реалізуючи свій злочинний намір,
ОСОБА_1 впевнившись в тому, що за його
діями ніхто не спостерігає, з метою
особистого збагачення, повторно таємно
викрав мобільний телефон марки «Nokia»,
який в подальшому поклав в кишеню
шортів, в які останній був одягнений.
Таким чином ОСОБА_1 повторно таємно
викрав мобільний телефон марки «Nokia»
який належить ОСОБА_3, завдавши
останній матеріального збитку на
загальну суму 1300,00 гривень та з місця
вчинення злочину зник, розпорядившись
вкраденим на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні вказаного злочину визнав
повністю та суду пояснив, що дійсно 28
жовтня 2012 року він перебував у
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, де на
той час проживав. Приблизно в обідній
час до нього звернулась сусідка ОСОБА_3,
яка попросила його допомогти перенести
меблі із її кімнати. При цьому він
помітив у її кімнаті мобільний телефон
Нокіа, який вирішив викрасти.
Переконавшись, що за ним ніхто не
спостерігає, він непомітно взяв
вказаний телефон та поклав його до
кишені шортів, після чого пішов у свою
кімнату спати. Через деякий час до
нього звернувся чоловік ОСОБА_3, якому
він повернув викрадений телефон.

Обвинувачений, не оспорюючи час, місце,
спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету,
форму вини за кримінальним
правопорушенням, передбаченим ч.2 ст. 185
КК України, винним визнав себе
повністю, щиро розкаявся, просив суд
суворо його не карати, запевнив, що
зробив для себе належні висновки, а
також просив суд врахувати, що він має
сім'ю, неофіційно, проте постійно
працює, має постійне місце проживання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України
дослідження доказів по даному
кримінальному провадженню, у вчиненні
якого обвинувачується ОСОБА_1, щодо
часу, місця, способу, виду і розміру
шкоди, мотиву та мети, форми вини, які
ніким не оспорюються, визнано
недоцільним у зв'язку із відсутністю
сумнівів щодо правильного розуміння їх
змісту учасниками судового
провадження, добровільності їх
позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку
про доведеність вини ОСОБА_1 у таємному
викраденні чужого майна (крадіжка),
вчиненому повторно, та кваліфікує його
дії за ч.2 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру
покарання, суд враховує характер та
ступінь тяжкості скоєного, ставлення
ОСОБА_1 до вчиненого, яке полягає у
визнанні вини та щиросердному
розкаянні, дані, які характеризують
його особу, те, що він раніше судимий, не
перебуває на обліку у лікаря нарколога,
психіатра, має постійне місце
проживання, хоча офіційно не працює,
проте постійно підробляє, має сім'ю, а
також судом враховується, що завдана
потерпілій шкода відшкодована.

До обставин, що пом'якшують покарання
ОСОБА_1, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання
ОСОБА_1, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд вважає
необхідним і достатнім для виправлення
ОСОБА_1 та попередження вчинення нового
злочину призначення покарання у виді
позбавлення волі в межах, передбачених
санкцією ч.2 ст. 185 КК України.

Враховуючи дані про особу підсудного, а
також наявність пом'якшуючих та
відсутність обтяжуючих покарання
обставин, суд приходить до висновку про
те, що виправлення та перевиховання
ОСОБА_1 можливе без ізоляції його від
суспільства, а тому призначає
покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76
КК України.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України 2012
року, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 2 ст. 185
КК України і призначити покарання у
виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1
звільнити від призначеного судом
покарання з випробуванням строком на
один рік.

На підставі ст.76 КК України зобов'язати
ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи, періодично з'являтись для
реєстрації в кримінально-виконавчій
інспекції.

На вирок можуть бути подані учасниками
судового провадження апеляційні
скарги до Апеляційного суду м. Києва
через Шевченківський районний суд м.
Києва протягом тридцяти днів з моменту
його проголошення з урахуванням
положень ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору.

Суддя :