Кримінальне провадження № 1-кп/760/542/15
№760/6328/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене 16.03.2015 року до ЄРДР за № 0002462 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Полтава, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , такого, який не працює, зареєстрований тапроживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:

- 30.05.1995 року Радянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку строком на 2 (два) роки, за ст. 3 Наказу «Про амністію» звільнено від відбування покарання;

- 04.03.1997 року Жовтневим районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 (трьох) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного на праві власності, звільнений з місць позбавлення волі 26.02.1999 року на підставі постанови Ковпаковського районного суду м. Суми від 26.02.1999 року, умовно-достроково з невідбутою частиною покарання строком на 10 місяців 26 днів;

- 26.10.2000 року Залізничним районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 229-6, ч. 3 ст. 206, 43 КК України (в редакції 1960 року) до 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням на підставі ст. 14 КК України примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування від наркоманії; звільнений з місць позбавлення волі 02.12.2004 року по відбуттю строку покарання;

- 30.05.2006 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі;

- 09.08.2010 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 (шести) місяців арешту;

- 08.10.2012 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 11.12.2014 року, на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутою частиною покарання строком на 1 (один) рік 30 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, будучи звільненим умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, повторно вчинив умисний корисливий злочин при таких обставинах.
Так, ОСОБА_5 , 16.03.2015 року, приблизно о 10 годині 50 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «площа Севастопольська», поблизу буд. № 6 по бул. Чоколівському в м. Києві, помітивши раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_6 , який знаходився на вказаній зупинці з мобільним телефоном в руках, вирішив повторно відкрито викрасти чуже майно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 підійшов ззаду до малолітнього ОСОБА_6 та відкрито, шляхом ривка, викрав з рук останнього чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон марки «SAMSUNG SM N900», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 6929 гривень, з сім-картою мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_2 , вартістю 15 гривень, з картою пам`яті SAN DISK 64 GB, вартістю 600 гривень, в чохлі зеленого та чорного кольору, вартістю 150 гривень.
Повторно відкрито викравши вказане вище чуже майно, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 7694 гривні, однак цього ж дня був затриманий та викрадене майно було вилучене.
Допитаний в судому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у відкритому викраденні 16.03.2015 року, приблизно о 10 год. 50 хв., на зупинці громадського транспорту «площа Севастопольська», поблизу буд. № 6 по бул. Чоколівському в м. Києві, чужого майна (грабіж), у малолітнього ОСОБА_6 , а саме мобільного телефону марки «SAMSUNG SM N900», вартістю 6929 гривень, з сім-картою мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_2 , вартістю 15 гривень, з картою пам`яті SAN DISK 64 GB, вартістю 600 гривень, в чохлі зеленого та чорного кольору, вартістю 150 гривень, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , вчиненого повторно, при обставинах, що викладені у фабулі даного вироку, визнав повністю та дав пояснення щодо вчинення ним злочину, які відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому, щиро кається у вчиненому, повністю визнає усі обставини злочину, викладені в його обвинуваченні, кількість та вартість викраденого майна у малолітнього ОСОБА_6 , яке належить потерпілій ОСОБА_7 . Також, визнає час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, встановлені в ході досудового розслідування. Зазначив суду, що жалкує про те, що сталося.

Обвинуваченому ОСОБА_5 та іншим учасникам процесу роз`яснені та зрозумілі суть обвинувачення та обставини провадження. Як пояснив ОСОБА_5 , під час досудового слідства та в суді він давав показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає вину у вчиненні злочину, щиро кається.

У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам процесу наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою, при дослідженні доказів суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , так як немає жодного сумніву в добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 , визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

Суд, розглядаючи провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер суспільної небезпеки ним скоєного, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком за вчинення аналогічного злочину, повторно вчинив умисний, корисливий злочин. Як особа, ОСОБА_5 , за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 11.09.2000 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності.

Щире розкаяння у вчиненому судом визнається як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом визнається рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення відносно малолітнього.

Враховуючи наведене та конкретні обставини вчиненого злочину, думку державного обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, відношення до вчиненого, а також враховуючи те, що вчинений ним злочин віднесений до категорії тяжких злочинів згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Обранеобвинуваченому таке покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідне й достатнє для його можливого виправлення та попередження нових злочинів, буде відповідати цілям покарання. За вказаних обставин суд вважає, що щире каяття з боку обвинуваченого істотно не знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає. При призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого з боку потерпілої, відсутність тяжких наслідків від вчиненого та матеріальної шкоди.

Крім того, враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 , злочин вчинив під час умовно-дострокового звільнення від покарання у виді позбавлення волі, з невідбутою частиною покарання строком на 1 (один) рік 30 днів, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 08.10.2012 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі, покарання йому слід призначити за правилами, передбаченими ст. 71 КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, у зв`язку з поверненням у повному обсязі викраденого майна.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуту частину покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 08.10.2012 року і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України у м. Києві та Київській області, до набрання вироком чинності, - залишити без змін.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з 16 березня 2015 року, тобто з моменту затримання.

Речові докази:

· коробку, гарантійний талон, товарний чек на мобільний телефон та мобільний телефон марки «SAMSUNG SM N900», ІМЕІ: НОМЕР_1 , який було вилучено у ОСОБА_5 та передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_7 , - залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_7 , як власника.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: