Справа № 296/5668/13-к
Вирок

Іменем України

02 жовтня 2013 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої - судді:Янчук Н.П.

секретарі: Новицькій О.В.

за участю прокурора: Непомнящого Д.В.

потерпілого: ОСОБА_2

захисника:ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №000092 відносно:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженого в с. Девиця Воронізької області Росія, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, не судимого:

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Із обвинувального акта слідує, що 25.12.2012 року близько 15 год. 45 хв. ОСОБА_4 перебував у дворі будинку АДРЕСА_1 де в цей час в нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_2, а саме металеві гаражні ворота, які знаходились демонтованими з металевого гаража в дворі даного будинку. ОСОБА_4 в цей же день, час та місці, попросив свого сина ОСОБА_5 та невстановлену слідством особу на ім'я ОСОБА_7, щоб останні допомогли йому завантажити вказані металеві ворота на невстановлений слідством автомобіль, який він зупинив на проїжджій частині вул. Б. Тена., при цьому повідомивши їм, що ОСОБА_2 дозволив йому забрати вказані ворота, цим самим ввівши їх в оману. Після чого ОСОБА_4, скориставшись тим, що їх дії залишаються ніким непоміченими, шляхом вільного доступу разом з ОСОБА_6 та невстановленою слідством особою на ім'я ОСОБА_7, яким невідомо було про злочинні дії ОСОБА_4, завантажили вказані металеві ворота до невстановленого слідством автомобіля, після чого ОСОБА_4 продав їх до пункту вторинної переробки сировини, що по вул. Баранова вм. Житомирі, за які отримав грошові кошти в сумі 260 грн., 100 грн. з яких віддав невстановленому слідством водію невстановленого автомобіля, а інші 160 грн., в подальшому витратив на власні потреби.

Таким чином ОСОБА_4 шляхом вільного доступу з подвір'я будинку АДРЕСА_1 таємно викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_2, а саме:

- металеві гаражні ворота вагою 125 кг., вартістю 300 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_2 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 таємно, викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_2, а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України.

14.06.2013 року в м. Житомирі між потерпілим ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу в мінімальному розмірі санкції ч.1 ст.185 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред'явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, приходить до наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з'ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з'ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 14.06.2013 р. між потерпілим ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4, та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 14 червня 2013 року, укладену в м. Житомирі між потерпілим ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає: АДРЕСА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу 850 гривень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити у вигляді особистого зобов'язання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення

Головуючий суддя Н. П. Янчук

копія вірна