Справа № 466/1209/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/170/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої - судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши по кримінальному провадженню № 0000525 від 17.02.2015 року у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань апеляційного суду Львівської області, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2015 року про обрання міри запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

встановила:

ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 . Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Дія ухвали закінчується 21 квітня 2015 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з належно завірених копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень. Підозрюваний сам визнав вчинення ним даних кримінальних правопорушень. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , крім наявності підстав, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, прийняв до уваги наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.146, ч.1 ст.147 КК України, строк покарання, можливий до призначення у разі доведеності вини, особу підозрюваного, який не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий.

Крім цього слідчим суддею, не визначено розмір застави ОСОБА_7 , оскільки з матеріалів досудового слідства вбачається, що злочини вчинені із застосуванням насильства до потерпілих, що підтверджується висновками експертизи. До того ж один з співучасників злочину ОСОБА_10 переховується від слідства. Дана особа є знайомою підозрюваного ОСОБА_7 , що можливо його спілкування з останнім та вплив на потерпілих і свідків у даному кримінальному провадженні.

На дану ухвалу адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21.02.2015 року про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою. Ухвалити нову ухвалу про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 не пов`язаного з триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою є безпідставним так як не має на меті забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, наведеним у ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, аналіз поведінки ОСОБА_7 враховуючи вимоги ст. 178 КПК України свідчить про відсутність потреби застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, це підтверджується тим, що ОСОБА_7 постійно проживає у одному і тому ж населеному пункті, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий та у вчиненні іншого злочину не підозрюється, визнав вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Вважає, що висновок слідчого судді про те, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом незаконного впливу на свідків, потерпілих, ухилення від досудового слідства та суду, знищення, спотворення, або приховування речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є лише припущеннями, оскільки такі дані нічим не підтверджені.

Підкреслює, що суд необґрунтовано не визначив ОСОБА_7 розмір застави, посилаючись лише на те, що з матеріалів справи досудового слідства вбачається, що злочини вчинені із застосуванням насильства до потерпілих, оскільки, вважає, що органами досудового слідства не встановлено та не доведено, що саме ОСОБА_7 застосував насильство до потерпілих.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч.1 ст. 147 КК України, а саме у тому, що у кінці лютого 2015 року ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 маючи намір отримати кошти за умови звільнення попередньо викраденої особи, керуючись корисливим мотивом, дійшли згоди щодо викрадення та позбавлення волі ОСОБА_13 .

З метою підготовки до вчинення злочину ОСОБА_12 придбав чотири комплекти камуфляжної форми, балаклави, чотири комплекти рукавиць, пластикові хомути скотч, два комплекта державних номерів на іноземній реєстрації та інші засоби для вчинення злочину.

Так, 17.02.2015 близько 18:40 год., ОСОБА_14 та його дружина ОСОБА_13 рухались на належному їм автомобілі марки «Nissan Pathfinder», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Б.Хмельницького, 117. В цей час, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , рухаючись спільно в автомобілі темного кольору марки «BMW», під керуванням ОСОБА_12 , умисно здійснили зіткнення з автомобілем марки «Nissan Pathfinder»в якому знаходились ОСОБА_14 та його дружина ОСОБА_13 .

ОСОБА_14 , маючи намір з`ясовувати причину ДТП, вийшов із свого автомобіля до водія автомобіля «BMW», однак одразу був повалений на землю ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які були одягнуті в камуфляжну форму та балаклави. Останні діючи спільно, за попередньою змовою групою осіб, з метою викрадення та позбавлення волі двох осіб, силоміць, проти власної волі помістили ОСОБА_14 на заднє сидіння автомобіля марки «Nissan Pathfinder» та ОСОБА_13 силоміць, проти її волі з автомобіля марки «Nissan Pathfinder» перемістили в автомобіль марки «BMW», супроводжуючи свої дії нанесенням ударів ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .

Незаконно викравши ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 автомобілями прослідували в сторону вул. Промислової у м. Львові, утримуючи потерпілих в салонах автомобілів в супереч волі останніх, зв`язавши їм руки. Рухаючись вказаною вулицею, неподалік скверу, що поблизу заводу «Маяк», ОСОБА_14 було виштовхано із салону автомобіля марки «Nissan Pathfinder» та силою затягнуто під одне із дерев у вказаному сквері, де і залишено.

В той час, ОСОБА_13 в автомобілі викрадачів - марки «BMW» була незаконно перевезена в кімнату № НОМЕР_2 гуртожитку, що на 9 поверсі будинку АДРЕСА_1 де будучи зв`язаною, незаконно утримувалась до 20.02.2015.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 спричинено потерпілій ОСОБА_13 , згідно з висновком судово-медичної експертизи за №256 від 20.02.2015 синці на шкірі нижньої губи зліва, на руках, на ногах, садна на слизовій оболонці верхньої та нижньої губ, на лівому передпліччі, крапкове садно на лівому стегні, які могли виникнути 17.02.2015 та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному викраденні двох осіб, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань потерпілому, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.146 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою групою осіб, після викрадення ОСОБА_13 , діючи згідно спільно розробленого плану, утримували останню в якості заручника, в приміщенні кімнати АДРЕСА_2 , в період часу з 20:00 год. 17.12.2015 до 09:00 год. 20.02.2015, не даючи змоги вільно пересуватись та покинути вказане приміщення, насильно утримуючи її зв`язаною чим спричиняли фізичні страждання.

Утримуючи ОСОБА_13 в якості заручниці, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на спонукання її родичів до передачі грошових коштів, за допомогою телефонних засобів зв`язку, шляхом здійснення телефонних дзвінків та СМС повідомлень повідомляли батька потерпілої ОСОБА_16 , про утримання в заручниках його доньки, висуваючи вимогу про передачу їм грошей в сумі 150000 доларів США, чим спонукали останнього задоволити їхні вимоги взамін за звільнення заручника. Однак остання близько. 09.00 годин 20.02.2015 року була звільнена працівниками міліції внаслідок незалежних від ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 причин.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у триманні особи, як заручника з метою спонукання родичів затриманого до вчинення дій про передачу грошових коштів, як умови звільнення заручника, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.147 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, 17.02.2015 близько 18:40 год., рухаючись па автомобілі темного кольору марки «BMW» здійснили зіткнення із заднім бампером автомобіля марки «Nissan Pathfinder», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_14 .

В подальшому, коли ОСОБА_14 , маючи намір з`ясовувати обставини та причину ДТП з водієм автомобіля марки «BMW», вийшов із свого автомобіля, вказані особи, які діяли спільно, за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконно заволодіння транспортним засобом ОСОБА_14 , проти волі, силою помістили його на заднє сидіння автомобіля марки «Nissan Pathfinder», в той час, як за кермо згаданого автомобіля сів один із вищезгаданих осіб.

Згодом, під час проїзду автомобіля марки «Nissan Pathfinder», по вул. Промисловій у м. Львові, неподалік парку, поблизу заводу «Маяк» ОСОБА_14 , що був попередньо зв`язаний за допомогою пластикових хомутів було виштовхано із автомобіля марки «Nissan Pathfinder» та сам автомобіль після незаконного заволодіння був незаконно поміщений на вул. Пекарську, 52 у м. Львові.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Враховуючи вищенаведена в сукупності та оскільки, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі (ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 147 КК України,) та у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі (ч. 2 ст. 146 КК України), раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, не працює, не одружений, може незаконно впливати на свідків та потерпілих, спілкуючись з іншими підозрюваними виробити єдину лінію ухилення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити займатися злочинною діяльністю, розголошувати дані досудового розслідування, а тому, на думку колегії суддів, слідчий суддя суду першої інстанції прийшов до правильного висновку, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою без визначення розміру застави, так як злочини у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_7 , вчинені з застосуванням насильства до потерпілих, що підтверджується висновками експертизи, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що відносно ОСОБА_7 обґрунтовано застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в зв`язку з чим відмовляє його захиснику в задоволенні поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 422 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляцію захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2015 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4