Справа № 683/1390/15-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2015 року м.Старокостянтинів.
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр.України, освіта середня, одруженим, на утриманні троє неповнолітніх дітей, тимчасово не працює, раніше не судимий, міра запобіжного заходу - не застосовувалась,
передбаченого ч.1 ст.164 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28.03.2008 року та виконавчим листом № 2-102 від 2008 року ОСОБА_4 з 07.08.2007 зобов`язано сплачувати на користь ОСОБА_6 ( ОСОБА_5 ) аліменти на утримання дітей: малолітніх дочок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до їх повноліття.
Будучи ознайомленим з вищевказаним рішенням суду та порядком його виконання, попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, ОСОБА_4 з 01.01.2013 року по теперішній час, маючи реальну можливість сплачувати кошти на утримання двох малолітніх дочок, умисно, злісно ухилявся від його виконання.
Так, з 12 грудня 2012 року по 31 липня 2014 року ОСОБА_4 працював в ПП «Агрофірма » Гізівщина», на посаді охоронника 2 категорії і за вказаний проміжок часу отримав заробітну плату в розмірі 27576 грн. 09 копійок.
В той же час, при працевлаштуванні на роботу ОСОБА_4 умисно, злісно, з метою ухилення від сплати аліментів, керівництво ПП «Агрофірма » Гізівщина» про зобов`язання сплачувати аліменти та виконавчу службу про працевлаштування не повідомив, отриманий дохід приховав від державної виконавчої служби, в добровільному порядку кошти по аліментних зобов`язаннях сплатив частково, а саме із отриманих коштів за 2013 рік сплатив тільки 550 грн., а інші 14123 грн. 59 коп. приховав та використав на власні потреби. Із січня 2014 року включно по липень 2014 рік отримав 12135 грн. 83 коп., з яких взагалі не сплатив аліменти, а всі кошти використав на власні потреби.
Окрім цього, в серпні 2014 року ОСОБА_4 працював в м. Любар Житомирської області на будівництві бетонної огорожі в невстановленої слідством приватної особи, за що отримав заробітну плату в сумі 1500 грн., з яких жодної гривні на сплату аліментів не перерахував, а вказані кошти використав на власні потреби.
Також, в квітні 2015 року ОСОБА_4 працював в м. Любар Житомирської області на будівництві господарських будівель (сараю) в невстановленої слідством приватної особи, за що отримав заробітну плату в сумі 1200 грн., з яких жодної гривні на сплату аліментів не перерахував, а вказані кошти використав на власні потреби.
Таким чином, ОСОБА_4 отримавши впродовж 2013-2015 років заробітку на загальну суму 30276 грн. 09 коп. та маючи реальну можливість сплачувати аліменти на утримання двох малолітніх дочок, умисно, злісно ухилявся від сплати, в зв`язку з чим утворилась заборгованість по аліментних зобов`язаннях, яка станом на 01.05.2015 складає 29088 грн. 20 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні інкримінованому йому кримінального правопорушення, визнав повністю, в скоєному щиро розкаявсь та підтвердив, що він з грудня 2012 року до серпня 2014 року працював охоронцем у приватній фірмі та в послідуючому на різних роботах у фізичних осіб, однак не повідомляв роботодавців про необхідність стягувати з його заробітної плати аліменти, самостійно аліменти на утримання дітей, він також не сплачував і у держвиконавчу службу Старокостянтинівського району, про те, що він працевлаштувався, також не повідомив.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, тому суд за згодою учасників процесу визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежується допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням доказів, що характеризують обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в суді підтвердила, що з 2013р. ОСОБА_4 перестав платити аліменти на своїх двох дочок, не провідував дітей, не цікавився їх життям.
Аналізуючи, дослідженні в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) доведена, кваліфікація його діяння за ч.1 ст.164 КК України, правильна.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, що являється обставиною, яка пом`якшує його покарання.

Обставин, що обтяжують його покарання - судом не встановлено.

По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно.

На підставі наведеного, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність обставин, що обтяжують його покарання,позитивні данні про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме, що він раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, тому суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не порушував, покладені на нього обов`язки, тому суд вважає за можливе не обирати йому міру запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373 - 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в закону силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області на протязі 30 днів з дня проголошення через Старокостянтинівський районний суд, а засудженим, який перебуває під вартою - з моменту отримання копії вироку.

Суддя