Справа №11 «а» - 504 2007 р. Категорія:
суді 1-ї інстанції Михайленка
А.В. Доповідач Дедик В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Вінниць­кої області в складі:

головуючого-судді
Суржка А.В.

суддів: Дедик В.П., Нагорняка Є.П.

3a участю прокурора
Збруцької Л.О.

захисник ОСОБА_1

засуджений
ОСОБА_2

розглянула 9 серпня 2007 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці
кри­мінальну справу за апеляцією ст. помпрокурора Ленінського р-ну м. Вінниці,
засудженої ОСОБА_2 і адвоката ОСОБА_1 на вирок Ленінського райсуду м. Вінниці від 27
квітня 2005 року, яким

ОСОБА_2,

1962 р.н.,
раніше не судиму, засуджено за ч. З ст. 305 КК України, із застосуванням ст. 69
КК України, на 5 р. позбавлення волі з конфіскацією психотропних речовин, що
були предметом контрабанди, без конфіскації майна; за ст. 307 ч. 1 КК України
на 3 р. 6 міс. позбавлення волі; за ч. З ст. 307 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на 4 р. 6 міс. позбавлення волі без конфіскації майна; за ст.
15 ч. 1 ст. 202 КК України на 2 р. обмеження волі.

На підставі ст.
70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно
визначено покарання у вигляді 5 р. позбавлення волі без конфіскації майна, з
конфіскацією психотропних речовин, що були предметом контрабанди.

На підставі ст.
75 КК України ОСОБА_2 звільнено від призначеного покарання з іспитовим терміном
на 2 роки. Стягнуто із ОСОБА_2 за проведення експертизи - 3973 грн. 43 коп.
Вирішено питання із речовими доказами.

Цим же вироком засуджена ОСОБА_3
щодо якої вирок не оскаржувався і на­брав законної сили.

На підставі вироку ОСОБА_4 визнана винною в тому, що вона
з серпня по жов­тень 2002 р.,
в порушення порядку зайняття господарською діяльністю, без державної ре­єстрації
як суб'єкт підприємницької діяльності, займалася придбанням і реалізацією лі­карських
засобів.

Як лікар за фахом і достовірно знаючи, що лікарський
препарат « Феназепам» є психотропною речовиною, обіг якого обмежений в Україні,
з метою вчинення контрабан­ди у вересні 2002 р. домовилась по телефону з
громадянином Росії, мешканцем м. Москви ОСОБА_5, про придбання для неї
лікарських препаратів, в тому числі 1000 упаковок лікарського засобу «
Феназепан», а також домовилась з провідниками потягу « Одеса -Москва» про
передачу через них медикаментів, приховавши, що серед них буде лікарсь­кий
засіб « Феназепам».

12 жовтня 2002 р. ОСОБА_5, за попередньою домовленістю з ОСОБА_2. пере­дав
провіднику вагона № 3 потяга № 23 сполученням « Москва - Одеса» ОСОБА_6 33
упаковки різних лікарських засобів, серед яких було 5 упаковок « Феназепаму».

Вказані лікарські засоби провідники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_2
в зоні митного поста Конотоп перемістили через митний кордон України, з прихову­ванням
від митного контролю, не усвідомлюючи, що вчиняють контрабанду психотроп­них
речовин.

Цього ж дня ОСОБА_2, знаючи про наявність у передачі з Москви психотропних
речовин, на залізничному вокзалі ст. Вінниця отримала коробки з лікарськими
засобами, серед яких було 5370 блістерів « Феназепаму», загальна вага активної
речовини в якому складає 26.85 г, що є великим розміром.

Ці лікарські засоби вона придбала з метою здійснення підприємницької
діяльності без ліцензії.

Крім того, 13 жовтня 2002 р. під час обшуку в квартирі
ОСОБА_2 були вилучені різні лікарські засоби на загальну суму 32338 грн. 56
коп., деякі з них містили активну психотропну речовину, перелік яких суд навів
у вироку, які ОСОБА_2 придбала у невс-тановленої слідством особи з метою подальшої
реалізації.

Всього у ОСОБА_2 13 жовтня 2002 р. були вилучені
лікарські засоби на загаль­ну суму 52838 грн. 52 коп., загальна вага всіх
психотропних речовин у цих лікарських за­собах становить 114,6665 г.

На початку квітня 2002 р. засуджена ОСОБА_2 за
попередньою змовою з ОСОБА_3,
відносно якої вирок набув законної сили, усвідомлюючи, що здійснює незаконну
операцію по купівлі-продажу психотропної речовини, передала на центральному
автовок­залі м. Вінниці невстановленому слідством водію автобуса сполученням «
Вінниця - Му­ровані Курилівці 10 блістерів лікарського препарату « Феназепам»
по 10 пігулок в кожно­му, а
ОСОБА_3 цього ж дня отримала для власного вживання 10 блістерів
лікарського препарату « Феназепам» загальною вагою активної речовини 0,05 г., який перемістила
у власний будинок для незаконного зберігання.

В апеляції ст. помпрокурора Ленінського р-ну м. Вінниці просить скасувати
вирок Ленінського райсуду
м. Вінниці відносно ОСОБА_2 у зв'язку з м'якістю призначеного покарання та
постановити новий вирок.

В апеляції засудженої ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_1
ставиться питання про скасування вироку в частині засудження ОСОБА_2 за ч. З
ст. 305; ч. З ст. 307; ч. 1 ст. 202 КК України і закриття справи за п. 1,2 ст.
6 КПК України, а також пом'якшити призначене покарання за ч. 1 ст. 307 КК
України та зменшити випробування з іспитовим строком ОСОБА_2, зменшити
стягнення з ОСОБА_2, в сумі 3973 грн. 73 коп.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала подану апеляцію та просить
по­становити вирок відносно ОСОБА_2, оскільки призначене покарання є надто
м'ягким, із-за застосування ст. 75 КК України до призначеного покарання, також
вважає, що необ­хідно також застосувати додаткове покарання у вигляді
конфіскації, яке було безпідставно не застосоване, а також засуджуючи за ст. 15
ч. 1 ст. 202 КК України призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді штрафу в розмірі
100 неоподаткованих мінімумів і на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання
остаточно ОСОБА_2 визначити по­карання у
вигляді 5 р. позбавлення волі, з конфіскацією майна, з конфіскацією психотроп­них
речовин, що були предметом контрабанди; заслухавши засуджену ОСОБА_2 та
захисника ОСОБА_1, які підтримали подану ними апеляцію з мотивів, наведених в
апеляції, вивчивши матеріали справи та доводи апеляцій, судова колегія вважає,
що вони підлягають частковому задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, на початку судового слідства ОСОБА_2
від­мовилась від дачі показів, але наприкінці судового слідства у неї не було
з'ясовано чи во­на не бажає дати покази по суті пред'явленого обвинувачення,
оскільки вона давала від­повіді на поставлені питання, а також висловлювала
свою думку в дебатах, що слід розці­нити як порушення ст. 300 КПК України.

Суд у вироку навів докази на підтвердження вини ОСОБА_2,
окремі з яких за­хист вважав такими, що зібрані з порушеннями норм КПК, але суд
не навів жодних моти­вів у вироку чому він не сприйняв доводи захисту і
зіслався на такі докази як допустимі і зібрані без порушення, тому при новому
слуханні і прийнятті рішення по суті необхідно дати належну оцінку всім доказам
і аргументам захисту щодо зібраних доказів.

Разом з тим не підлягають задоволенню вимоги в апеляції
засудженої та її захис­ника щодо закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_2 в частині її засу­дження за ч. З ст. 305, ч.
З ст. 307, ч. 1 ст. 202 КК України, оскільки наведені аргументи не дають
підстав зробити висновок щодо невинності ОСОБА_2 і цим аргумен­там повинна бути
надана оцінка нарівні з іншими доказами.

Судова колегія звертає увагу на те, що в разі доведеності
вини за ст. 13, ч. 1 ст. 2-2 КК України при призначенні покарання слід
керуватися нормами КК про можливість за­стосування того чи іншого покарання
щодо засудженої, оскільки застосоване судом пока­рання у вигляді обмеження волі
є незаконним.

Судова колегія також звертає увагу, що судом при постановленні вироку не в
по­вній мірі враховано вимоги ст. 65 КК України, зокрема ступінь тяжкості
вчиненого злочи­ну, а наведені обставини у вироку належним чином не мотивовані.

Так посилаючись на обставину скоєння злочину внаслідок
збігу тяжких сімейних обставин, суд не вказав в чому вони полягали.

При застосуванні ст. 69 КК України, закон вимагає наявності декількох
обставин, що пом'якшують покарання з наведенням їх у вироку, чого суд не
зробив.

Суд не навів у
вироку жодних мотивів незастосування конфіскації майна до ОСОБА_2 та подальшого
звільнення від основного покарання з випробувальним терміном, що є порушенням
вимог ст. 65 КК України, яка вимагає, що призначене покарання пови­нне бути
необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, а
тому в цій частині апеляція ст. помпрокурора Ленінського р-ну щодо м'ягкості
призна­ченого покарання підлягає задоволенню.

Враховуючи наведену неповноту судового слідства, судова колегія не вбачає
мож­ливості в ході апеляційного слухання постановити новий вирок про що
ставиться питання в апеляції обвинувачення.

Враховуючи, що судове слідство у справі проведено неповно, вирок щодо
ОСОБА_2 підлягає скасуванню, а справа
поверненню на новий судовий розгляд.

При новому судовому слідстві необхідно всебічно, повно і
об'єктивно з'ясувати наведені в ухвалі обставини та усунути порушення на які
звернула увагу судова колегія і в залежності від встановленого прийняти
відповідне рішення.

Якщо в ході судового слідства буде доведено обвинувачення
ОСОБА_2 в повному обсязі, обране судом покарання слід вважати м'яким.

На підставі
викладеного та керуючись ст. 365, 366 КПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію ст.помпрокурора Ленінського р-ну м. Вінниці,
засудженої ОСОБА_2 і захисника ОСОБА_1 задовільнити частково.

Вирок Ленінського райсуду
м. Вінниці від 27 квітня 2005 р. відносно ОСОБА_2 скасувати на новий судовий
розгляд, до того ж суду, в іншому складі.