Справа № 11-762/2007
рік Головуючий
ч.2 ст. 185 Богатирчук
України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2007
року колегія суддів
судової палати з

кримінальних
справ Апеляційного суду Миколаївської області в складі

Головуючого Ржепецького О.П.

Суддів Погорєлової
Г.М., Куценко О.В.

За участю
прокурора Захарченка Д.В.

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією
засудженої ОСОБА_1на вирок Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 21 серпня 2007
року, яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка та мешканка АДРЕСА_1, раніше судима;

27
квітня !995 року Залізничним районним судом м. Львова за ч.3 ст. 81, ч.2 ст.
140, ст. 42 КК України ( в редакції 1960 р.) на 3 роки позбавлення волі,
звільнена 28 червня 1995 року згідно Закону України "Про амністію"
від 19 квітня 1995 року;

16
грудня 1998 року Франківським районним судом м. Львова за ст. 86-1, ст. 44, ч.2
ст. 141, ст. 42 КК України ( в редакції 1960 року) на 5 років позбавлення волі,
звільнилась 19 вересня 2002 року за відбуттям строку покарання;

15
грудня 2003 року Галицьким районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185 КК України
на 1 рік 6 місяців позбавлення волі ( покарання не відбувала),

- засуджена
за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі . Згідно до вимог
ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту
частину покарання призначеного за вироком Галицького районного суду м. Львова
від 15 грудня 2003 року , і остаточно призначено покарання у виді позбавлення
волі строком на 2 роки.

Постановлено стягнути з
ОСОБА_1на користь ОСОБА_24455 грн. В порядку відшкодування матеріальної шкоди.

За
вироком суду ОСОБА_1визнано винною в тому, що вона 4 травня 2007 року близько
22-00 години, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи в
квартирі АДРЕСА_2 , повторно таємно викрала майно належне потерпілому ОСОБА_2
на загальну суму 4455 грн., яким розпорядилась за своїм умислом.

В
апеляції засуджена ОСОБА_1, не оспорюючи обставини та кваліфікацію вчиненого
нею злочину, просить вирок суду змінити, пом'якшити призначене їй судом
покарання, звільнити від відбування покарання з випробуванням, посилаючись на
те, що вона розкаялась в скоєному, визнала себе винною. Також вважає, що судом
необгрунтовано застосована при призначенні покарання ст. 71 КК України. Так як
вона не відбувала покарання призначене їй за вироком Галицького районного суду
м. Львова від 15 грудня 2003 року не по своїй вині, вона не ухилялась від відбування
даного покарання.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора стосовно законності і обґрунтованості вироку ,
вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оцінивши
перевірені докази, суд обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини
засудженої ОСОБА_1у таємному викраденні чужого майна, повторно і її дії вірно
кваліфікував за ч. 2 ст. 185 КК України.

Покарання
засудженій призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням
ступені тяжкості вчиненого нею злочину, який відноситься до категорії злочинів
середньої тяжкості, та особи засудженої , яка посередньо характеризується за
місцем проживання, раніше неодноразово притягувалась до кримінальної
відповідальності за вчинення корисливих злочинів, вчинила злочин в стані
алкогольного сп'яніння. Як пом'якшуючі покарання обставини судом враховано те,
що ОСОБА_1визнала себе винною, розкаялась в скоєному, сприяла слідству.

Тому підстав для
зміни вироку та пом'якшення їй покарання немає.

Як
вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_115 грудня 2003 року була засуджена
Галицьким районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у
виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Згідно довідки Галицького районного
суду даний вирок 5 січня 2004 року був направлений на виконання однак до даного
часу не виконаний і вказане

покарання
ОСОБА_1не відбула. Тому суд обґрунтовано призначив ОСОБА_1покарання відповідно
до вимог ст. 71 КК України.

Доводи
засудженої про те, що вирок не виконувався не з її вини і вона не ухилялась від
відбування покарання є безпідставними і спростовуються матеріалами справи , а
також показами самої засудженої , яка поясняла, що в січні 2004 року вона
залишила своє місце проживання у м. Львові і переїхала в Миколаївську область
де і проживає по даний час. Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_1порушила
підписку про невиїзд, ухилилась від відбування покарання .

Крім
того , як вбачається із матеріалів справи, вироком Галицького районного суду
від 15 грудня 2003 року ОСОБА_1була засуджена за вчинення злочину середньої
тяжкості, тому згідно до вимог п.2 ч.1 ст. 80 КК України строк давності
виконання вироку не закінчився.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України . колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженої ОСОБА_1залишити без задоволення , а вирок Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 21 серпня 2007 року стосовно ОСОБА_1 залишити без зміни.