Справа № 1-382
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

11.09.2008 р. Первомайський міськрайонний
суд Миколаївської області

у складі:
головуючого -
Мельничук А.В.

при секретарі - Голубковій Н.М.

за участю прокурора -
Літвіненко О.І.

захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті
Первомайську кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Первомайську Миколаївської області,
громадянина України, освіта 7
класів, не працюючого, такого, що не навчається, не одруженого, проживаючого
АДРЕСА_1, зареєстрованого там
же, постановою Первомайського міськрайонного суду від
18.02.2004 року до ОСОБА_1 застосовані
примусові міри виховного характеру, у
вигляді направлення його до спеціальної учбово-виховної
установи строком на 2 роки, в
скоєнні злочину передбаченого ст. 186
ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2008 року близько 23 годин підсудний ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, біля залу
ігрових автоматів «Зона азарту» по вул.. Корабельній м. Первомайськ Миколаївської області, вступив
в сварку з ОСОБА_3,
коли сварка переросла у бійку, то
підсудний наніс кулаком руки удар ОСОБА_3
в область голови, від чого останній впав на землю. Далі, маючи намір на
заволодіння грошима потерпілого, ОСОБА_1
підняв останнього з землі і довів
до автомобіля «таксі» і коли ОСОБА_3
сідав в автомобіль, то
підсудний рукою заліз в кишеню штанів
потерпілого і проти його волі,
погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров»я, відкрито заволодів грошима ОСОБА_3 в сумі 50 грн., чим
спричинив останньому матеріальну шкоду.

Викладене цілком підтверджено в судовому засіданні поясненнями підсудного ОСОБА_1, який
визнав свою вину повністю,
підтвердив, що 15.05.2008 року близько
23 годин він, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, біля залу
ігрових автоматів «Зона азарту» по вул.. Корабельній м. Первомайськ Миколаївської області, вступив
в сварку з ОСОБА_3, якого раніше не знав. Коли сварка
переросла у бійку, то він наніс
кулаком руки удар ОСОБА_3
в область голови, від чого останній впав на землю. Далі він
підняв останнього з землі і довів
до автомобіля «таксі» і коли ОСОБА_3 сідав в автомобіль, то він рукою
заліз в кишеню штанів потерпілого і
проти його волі, витягнув з кишені 50
грн.. У скоєному щиро кається. Матеріальну шкоду пропонував
відшкодувати, але потерпілий відмовився.

Крім пояснень
підсудного встановлене судом підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_4 яка пояснила, що 15.05.2008 року біля 24 годин
її онук ОСОБА_3 прийшов додому, у нього був синець на обличчі
і він сказав їй, що його побили
і забрали 50 грн. зараз онук знаходиться на заробітках в м.
Одеса.

Встановлене судом
також підтверджено оголошеними та перевіреними у судовому засіданні поясненнями
потерпілого ОСОБА_3( а.с. 14), свідків:
ОСОБА_5 ( а.с. 20), ОСОБА_6 ( а.с. 21), ОСОБА_7 ( а.с. 22), ОСОБА_8
( а.с. 25-26).

Оцінивши зібрані і досліджені в справі докази, суд
знаходить, що підсудний ОСОБА_1 вчинив злочин передбачений ст. 186 ч.2 КК
України - відкрите викрадення чужого майна поєднане з по грозовою застосування насильства, яке не
є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує
характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, особистість
підсудного, раніше не судимого, що характеризується негативно, враховує як пом'якшуючі покарання обставини - щире
каяття, вчинення злочину неповнолітнім, як
обтяжуючу покарання обставину враховує вчинення злочину у стані алкогольного
сп'яніння, і вважає, що виправлення
та перевиховання підсудного можливо без ізоляції від суспільства із
застосуванням ст. 75, 104 КК України.

Цивільний позов
ОСОБА_3 про відшкодування 200 грн. матеріальної шкоди і 1000 грн. моральної шкоди ( а.с. 15)
залишити без розгляду відповідно
до вимог ст. 291 КПК України в зв»язку з неявкою цивільного позивача.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2
КК України і призначити покарання у
вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст.. 75, 104 КК України засудженого від покарання звільнити з іспитовим строком
на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК
України зобов'язати засудженого ОСОБА_1
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказані органи про зміну місця
проживання, роботи та навчання, а також періодично з'являтись для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_1 залишити без змін - у
вигляді підписки про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_3 залишити без розгляду.

На вирок протягом 15 діб може бути
подана апеляція, засудженим з моменту вручення йому копії вироку, іншими
учасниками процесу з моменту його оголошення.

Суддя: