Провадження № 11-кп/792/256/15
Справа № 687/204/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене 10 січня 2015року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Городоцького районного суду Хмельницької області від 3 березня 2015 року,-

В с т а н о в и л а:
Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 3 березня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 10 січня 2015року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повернуто прокурору, в зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтовував тим, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000024 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України слід повернути прокурору, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки він не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, позаяк у вищевказаному обвинувальному акті прокурор, викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення зазначив, що ОСОБА_8 , перебуваючи на території господарства ОСОБА_9 , розташованого по

АДРЕСА_1 , перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_9 , взяв без попередження останньої пакет із головками засушених рослин маку, які в подальшому переніс до автомобіля ОСОБА_10 , що, на думку суду першої інстанції, фактично вказує на вчинення ОСОБА_8 крадіжки наркотичних засобів та потребує окремої кваліфікації за ст. 308 КК України, однак при цьому прокурором не дано правової кваліфікації таким фактичним обставинам кримінального правопорушення, які ним вважаються встановленими. Також, на думку суду, з обвинувального акту незрозуміла участь ОСОБА_9 у вчиненні даного кримінального правопорушення: звідки у її будинку з`явились наркотичні засоби, чи була вона особою, яка зберігала наркотичні засоби, чи була співучасником дій ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, старший прокурор прокуратури Чемеровецького району ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, фактично вдався до оцінки доказів та кваліфікації дій обвинуваченого, що виходить за межі повноважень суду на цій стадії процесу. Вказував, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 , будучи поставлена до відома про факт самовільного заволодіння ОСОБА_8 наркотичною речовиною, в подальшому жодним чином не висловила своїх заперечень з приводу дій ОСОБА_8 , в її діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України, а також відсутня подія кримінального правопорушення, передбаченого

ст. 307 КК України, тому висновки суду першої інстанції про нез`ясування участі ОСОБА_9 у вчиненні даного кримінального правопорушення, обставин появи в її будинку наркотичних засобів, фактично перевірки її причетності до зберігання наркотичних засобів, а також можливої співучасті у даному кримінальному правопорушенні, суперечать вимогам ст.. 337 КПК України щодо меж судового розгляду, також звертає увагу на можливість висунення прокурором додаткового обвинувачення в суді.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, постанова суду - зміні з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, в підготовчому засіданні суд має право повернути прокурору обвинувальний акт в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпні вимоги до обвинувального акту викладені в ст. 291 КПК України. Згідно з приписами п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому обвинувачення, згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Колегією суддів, в порядку ч.2 ст. 404 КПК України, встановлено, що всупереч вказаній нормі кримінального процесуального закону, обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 фактично взагалі не містить формулювання обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_8 і від якого він буде захищатись в суді, тому ухвалу суду першої інстанції слід доповнити вказівкою про необхідність формулювання обвинувачення в обвинувальному акті. В даному обвинувальному акті двічі викладені лише фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому слід зазначити, що виклад фактичних обставин не може одночасно вважатись й формулюванням обвинувачення.

За наведених обставин апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню. А доводи прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді, підстав вважати, що обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, викладене наступним чином: «своїми умисними діями, які виразились в незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо-небезпечних наркотичних засобів, ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України», в колегії суддів не може бути, оскільки такий виклад в обвинувальному акті суперечить змісту поняття про обвинувачення, яке, відповідно до вимог ст. 291 КПК України, має бути логічним та конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення, у ході співставлення яких з ознаками кваліфікації, слідчому та прокурору належить керуватись кримінальним законом, який характеризує об`єктивну сторону конкретного кримінального правопорушення.

Слід звернути увагу прокурора, що формулювання обвинувачення має бути викладене так, щоб чітко були зазначені основні обставини, що підлягають доказуванню в кримінальному процесі, зокрема, подія кримінального провадження (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) п.1 ч.1 ст. 91 КПК України, та обвинувачення не має бути суперечливим, на що підставно звернув увагу суд першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при викладенні обставин кримінального правопорушення, в обвинувальному акті зазначений, зокрема, виклад обставин таємного заволодіння обвинуваченим наркотичними засобами, при цьому такі дії свого відображення при кваліфікації дій в цій частині не знайшли. Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновків суду, зважаючи також на ті обставини, що в апеляційній скарзі прокурор якраз підтверджує той факт, що ОСОБА_9 була поставлена до відомо про дії ОСОБА_8 після їх вчинення обвинуваченим, в обвинувальному акті йдеться про умисел обвинуваченого на вчинення певних дій без відома ОСОБА_12 .

Слід зауважити, що кваліфікуючи дії обвинуваченого, зокрема, як незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту, при викладі обставин, які прокурор вважає встановленими, вказано про те, що такі дії вчинені з «корисливим мотивом та метою», однак не визначено, з якою саме, хоча згідно диспозиції ст.307 КК України з`ясування та доказування такої мети є обов`язковим для органу досудового розслідування та прокурора. Кваліфікуючи дії обвинуваченого, як незаконне перевезення обвинуваченим наркотичних засобів з метою збуту, при викладі фактичних обставин не вказано, чим та куди перевозив наркотичні засоби обвинувачений, а також місце збуту наркотичних засобів.

Відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення з зазначенням всіх складових, передбачених ч.2 ст. 291 КПК України, перешкоджають суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, відтак доводи прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам вказаної статті, є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо вимог суду першої інстанції з приводу фактично з`ясування причетності ОСОБА_9 до злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, а саме: звідки в її будинку взялись наркотичні засоби, чи була вона особою, яка зберігала наркотичні засоби чи співучасником дій ОСОБА_8 , позаяк такі вимоги суду суперечать положенням ст. 337 КПК України, де визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту. Суд, фактично даючи вказівку перевірити наявність ознак кримінальних правопорушень в діях ОСОБА_9 (в межах даного кримінального провадження) вийшов за межі своїх повноважень та судового розгляду.

Крім того, апеляційний суд вважає необхідним звернути увагу прокурора, що своїй апеляційній скарзі прокурор описує наявність підстав вважати, що в діях ОСОБА_9 відсутні склад та подія кримінальних правопорушень, в той час, як чинним КПК України визначена чітка процедура перевірки наявності в діях особи ознак кримінальних правопорушень в ході досудового розслідування та прийняття за її наслідками процесуальних рішень.

Керуючись ст. ст. 404,407,418 КПК України, колегія суддів,

Постановила:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Городоцького районного суду Хмельницької області від 3 березня 2015року про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 10 січня 2015року, щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, змінити, виключити з мотивувальної частини ухвали вказівки суду про необхідність з`ясування та викладення в обвинувальному акті обставин «участі ОСОБА_9 у вчиненні даного кримінального правопорушення, а саме звідки в її будинку взялись наркотичні засоби, чи була вона особою, яка зберігала наркотичні засоби чи співучасником дій ОСОБА_8 ».

В порядку ч.2 ст. 404 КПК України, доповнити ухвалу Городоцького районного суду Хмельницької області від 3 березня 2015року про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 10 січня 2015року вказівкою про необхідність формулювання в обвинувальному акті обвинувачення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2