Справа № 740/1541/15
Провадження № 1-кп/740/112/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000226 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лосинівка, Ніжинського району, Чернігівської області,українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого 05.09.1996 року Ніжинським міським судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст. 1 Указу Президента України від 27.06.1996 року звільнений від покарання із залу суду, 18.12.1996 року Ніжинським міським судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі, 04.10.2000 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 140, ст. 14 КК України до 3 років позбавлення волі, 15.09.2003 року судом центрального району м. Гомеля за ч. 1 ст. 205 КК Білорусії до 6 місяців арешту, 19.05.2004 року судом Центрального району м. Гомеля за ч. 1 ст. 43, ч. 2 ст. 205 КК Білорусії до 6 місяців арешту, 18.05.2005 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі,26.12.2005 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі, 30.06.2009 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ст. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, постановою Чернігівського Апеляційного суд від 15.10.2009 року на підставі ст.ст. 365, 366 КК України строк покарання знижено до 4 років позбавленні воля, 20.03.2013 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ст. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, 26.06.2014 року звільнений з Маневицької виправної колонії №42 УДПтС України у Волинській області по ухвалі Маневицького районного суду Волинської області від 17.06.2014 року на підставі п. «г» ст. 1 ЗУ «про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року, вироком Ніжинського міськрайонного суду від 13 березня 2015 року ОСОБА_3 засуджено за ст.395 КК України до двох місяців арешту, за ч.2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в:

27.01.2015 року близько 13.00 год., ОСОБА_3 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна в маршрутному автобусі №14 в м. Ніжині, під час руху автобусу в напрямку від зупинки громадського транспорту «пл. Леніна» до зупинки «35 училище» по вул. Незалежності із кишені куртки ОСОБА_5 викрав мобільний телефон марки «Nokia asha-311 », вартістю 370,99 грн., у якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС», що не представляє для потерпілої матеріальної цінності з залишком на рахунку грошей в сумі 20,00 гривень , спричинивши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 390,99 гривень.

07.02.2015 року в період часу з 11.00 год. по 11.20 год., ОСОБА_3 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна у маршрутному автобусі №16 в м. Ніжині, під час руху автобусу в напрямку від зупинки громадського транспорту «Залізничний вокзал» до зупинки «Молодіжна» по вул. Шевченка із сумки ОСОБА_6 викрав мобільний телефон марки «Lenovo S 650», вартістю 2613,75 грн., у якому була сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» із залишком на рахунку грошей в сумі 15,00 гривень, спричинивши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2628,75 гривень.

21.02.2015 року близько 12.00 год., ОСОБА_3 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна у маршрутному автобусі №3-9 в м. Ніжині, під час руху автобусу в напрямку від зупинки громадського транспорту «Базар» по вул. Набережна до зупинки «Прилуцька» із кишені куртки ОСОБА_7 викрав гаманець, що не представляє для потерпілої матеріальної цінності, в якому знаходилися гроші в сумі 1300 гривень, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 та дві банківські картки «ПриватБанку», що для потерпілої не представляють матеріальної цінності , спричинивши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1300 гривень.

02.03.2015 року близько 17.00 год., ОСОБА_3 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна у маршрутному автобусі №14 в м. Ніжині, під час руху автобусу в напрямку від зупинки громадського транспорту «Анастасія» по вул. Синяківська до зупинки «Міраж» по вул. Незалежності із кишені куртки ОСОБА_8 викрав мобільний телефон марки «Lenovo А 369 і», вартістю 2171,22 грн., у якому була сім-картка оператора мобільного зв`язку «Білайн», що не представляє для потерпілої матеріальної цінності з нульовим залишком на рахунку , спричинивши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 2171,22 гривень.

03.03.2015 року близько 15.30 год., ОСОБА_3 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна в маршрутному автобусі №2 в м. Ніжині, під час руху автобусу в напрямку від зупинки громадського транспорту «аптека №13» по вул. Овдіївська до зупинки «ЗОШ №13» по вул. Овдіївська з шкільної сумки ОСОБА_9 викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Асе 3», вартістю 1717,69 грн., у якому була сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», що для потерпілої не представляє матеріальної цінності з нульовим залишком на рахунку , спричинивши ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 1717,69 гривень.

04.03.2015 року близько 08.35 год., ОСОБА_3 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна біля маршрутного автобусу №1 на зупинці громадського транспорту «Церква» по вул. Овдіївська в м. Ніжині, під час того, як ОСОБА_10 здійснювала посадку до вказаного автобусу, із сумки останньої викрав шкіряний гаманець фірми «Hermes» модель А 514, вартістю 706,73 грн., у якому знаходилися гроші в сумі 1250,00 гривень, спричинивши ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 1956,73 гривень.

05.03.2015 року близько 17.40 год., ОСОБА_3 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна у маршрутному автобусі №2 в м. Ніжині, під час руху автобусу в напрямку від зупинки громадського транспорту «пл. Леніна» до зупинки «»Коцюбинського» з сумки ОСОБА_11 викрав гаманець, що для потерпілої не представляє матеріальної цінності, у якому знаходилися гроші в сумі 590,00 грн. , спричинивши ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 590,00 гривень.

12.03.2015 року близько 07.35 год., ОСОБА_3 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна в маршрутному автобусі №3-9 в м. Ніжині, під час руху автобусу в напрямку від зупинки громадського транспорту «Залізничний вокзал» до зупинки «Університет» по вул. Набережна з сумки ОСОБА_12 викрав мобільний телефон марки «НТС Desire 601", вартістю 2602,39 грн., у якому була сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайф», що для потерпілої не представляє матеріальної цінності із залишком на рахунку грошей в сумі 10,00 грн. , спричинивши ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 2612,39 гривень.

14.03.2015 року близько 11.00 год., ОСОБА_3 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна на зупинці громадського транспорту «Міраж» по вул. Незалежності в м. Ніжині, де здійснює перевезення пасажирів маршрутний автобус №14, під час того, як ОСОБА_13 здійснювала посадку до вказаного автобусу, з сумки ОСОБА_14 .Авикрав мобільний телефон марки «Nokia 502», вартістю 740,05 грн., у якому була сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», що для потерпілої не представляє матеріальної цінності з нульовим залишком на рахунку та гаманець, що не представляє для потерпілої матеріальної цінності, у якому знаходилися гроші в сумі 4070 грн. , спричинивши ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 4810,05 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєних злочинах визнав повністю та показав, що в скоєному він щиро кається. З обвинуваченням згоден і все,що вказано у обвинувальному акті, є вірним і відповідає дійсності.Викрадені телефони він продавав,а гроші від їх продажі і викрадені гроші використовував на ліки.Враховуючи його стан здоров"я ,просить суворо не карати. Заявлені потерпілими цивільні позови визнає повністю.

Прокурор заявив клопотання про розгляд справи відповідно до вимог ст.349 КПК України,тобто не досліджувати обставини справи,оскільки обвинувачений вину свою і позови визнав повністю,розкаявся і обставини ніким не оспорюються.

Обвинувачений також вважає, що не слід досліджувати обставини справи і цивілні позови та їх розмір,так як він свою вину і позови визнає повністю та згоден з обвинуваченням, і усвідомлює, що не зможе їх оскаржити в апеляційному суді..

Учасникам судового процесу роз`яснено , що суд відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадженняу, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються,та цивільні позови і їх розміри. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини і цивільні позови та їх розмір у апеляційному порядку. А тому суд за клопотанням і згодою учасників судового провадження обмежився дослідження доказів :допитом обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних.

Оцінюючи кожний доказ з точки зору належності,допустимості,достовірності,а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку,суд за своїм внутрішнім переконанням,що грунтується на всебічному,повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При виборі виду і розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, тяжкість наставших наслідків, обставини скоєного злочину, особу винного, його характеристику з місця проживання,місця відбуття покарання,неодноразові судимості, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує його покарання, рецидив злочинів, що є обставиною, яка обтяжує його покарання, його вік , стан здоров`я, матеріальний, сімейний стан, і вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів має бути покарання у виді позбавлення волі.

Призначення більш м`якого покарання, на думку суду, невідповідатиме даним про особу обвинуваченого, та суперечитиме основним засадам призначення покарання та правовим положенням частини другої ст. 50 Кримінального кодексу України, якою визначено мету покарання.

Підстав для застосування положень ст. 75 Кримінального кодексу України, з огляду на дані про особу обвинуваченого та вищенаведені обставини, суд не знаходить.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду від 13 березня 2015 року ОСОБА_3 засуджено за ст.395 КК України до двох місяців арешту .Ряд крадіжок ОСОБА_3 скоїв до винесення даного вироку,однак після його винесенння скоїв крадіжку 14 березня 2015 року,тобто після постановлення вироку і його дані дії підпадають під ознаки злочину,передбаченого ст.185 ч.2 КК України.Враховуючи одинакову кваліфікацію дій обвинуваченого за ст.185 ч.2 КК України суд вважає,що при призначенні покарання слід застосувати вимоги ст.71 ч.1 КК України і остаточно призначити покарання за сукупністю вироків.

Заявлений потерпілими цивільний позов у кримінальному провадженні підлягає до задоволення, оскільки неправомірними діями обвинуваченого потерпілим завдано майнової шкоди, а тому слід стягнути з ОСОБА_3 у рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. на користь потерпілих : ОСОБА_9 -1717 грн 69 коп., ОСОБА_10 -1956 грн 73 коп., ОСОБА_13 - 4810 грн 05 коп..

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст.370,371,374 КПК України,суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, засудити за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків до призначеного за даними вироком покарання повністю приєднати покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 13.03..2015 року,яким ОСОБА_3 засуджено за ст. 395 КК України до двох місяців арешту,що відповідно до ст.72 КК України відповідає двом місяцям позбавлення волі, і остаточно до відбуття призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки два місяці.

Строк відбуття покарання вираховувати ОСОБА_3 з 15 квітня 2015 року.

До вступу вироку в законну силу стосовно ОСОБА_3 залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в СІЗО УДПС в Чернігівській області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілих у рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди : ОСОБА_9 -1717 грн 69 коп., ОСОБА_10 -1956 грн 73 коп., ОСОБА_13 - 4810 грн 05 коп.
Переданий на зберігання гаманець чорного кольору потерпілій ОСОБА_13 залишити в її законному володіннні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави за залучення експертів та проведення експертиз 2086 гривень 92 коп.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів через Ніжинський міськрайонний суд з дня його проголошення,засудженим-в той же термін з дня отримання копії вироку .

Копію вироку після його проголошенння негайно вручити обвинуваченому і прокурору,інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1