У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Паневіна В.О. та
Пошви Б.М.,

розглянувши
в судовому засіданні в місті Києві 16 січня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою захисників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на судові рішення щодо
ОСОБА_3, -

встановила:

вироком Армянського міського суду Автономної Республіки Крим від 23 грудня
2005 року

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та мешканця міста Армянська Автономної
Республіки Крим, раніше не судимого, -

засуджено
за ст. 115 ч. 1 КК України на 8 років позбавлення волі.

Судом постановлено стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на відшкодування
спричиненої злочином матеріальної шкоди 67 гривень 97 копійок та 50 000 гривень
моральної шкоди, а також 1000 гривень на відшкодування послуг адвоката.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 11 квітня 2006
року вирок щодо ОСОБА_3 залишено без зміни.

ОСОБА_3 визнано судом винним і засуджено за те, що він, будучи в стані
алкогольного сп'яніння, 11 квітня 2005 року в період з 21-ї до 22-ї години в
парку „Перемоги” в місті Армянську Автономної Республіки Крим на ґрунті
особистих неприязних стосунків спричинив ОСОБА_5 кілька ударів ногами та руками
у різні частини тіла в тому числі й по
голові, і в такий спосіб убив його.

У касаційній скарзі захисників порушується питання про зміну судових рішень
щодо ОСОБА_3 - перекваліфікацію його дій на закон, що передбачає
відповідальність за спричинення тяжких тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної
оборони. Свою вимогу вони мотивують тим, що ОСОБА_3 не мав умислу на
позбавлення життя ОСОБА_5. Крім того, вони посилаються на порушення
кримінально-процесуального законодавства України під час розслідування та
судового розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
кримінальної справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав для внесення справи на касаційний розгляд з метою перегляду
постановлених у ній судових рішень.

Винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину підтверджена сукупністю зібраних по
справі, вірно оцінених та обґрунтовано покладених судом в основу вироку
доказів, зокрема, показаннями самого
ОСОБА_3, в яких він не заперечував того, що між ним та ОСОБА_5 дійсно
був конфлікт, під час якого він наносив
удари потерпілому, показаннями ОСОБА_3 на досудовому слідстві, в яких він
детально розповів про обставини вчинення злочину щодо ОСОБА_5., показаннями
свідків ОСОБА_6, яка виявила труп ОСОБА_5. з ознаками насильницької смерті,
даними протоколу вилучення у ОСОБА_3 взуття, на якому згідно з висновком
судово-імунологічної експертизи було виявлено кров людини, даними висновку
судово-медичної експертизи про характер та локалізацію спричинених ОСОБА_5
тілесних ушкоджень та причини його смерті, показаннями свідка ОСОБА_7, іншими доказами.

Уся сукупність зібраних по справі доказів була ретельно проаналізована
судом, що дало можливості дійти обґрунтованого висновку про доведеність
винності ОСОБА_3 у вчиненні саме
умисного вбивства. Тому доводи скарги про незаконність його засудження є
безпідставними.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ст. 115 ч. 1 КК України є правильною. Посилання
у скарзі про наявність у діях засудженого ознак злочину, що передбачає
відповідальність за спричинення тяжких тілесних ушкоджень при перевищенні меж
необхідної оборони, колегія суддів вважає необґрунтованими. Судом першої
інстанції досліджувалося питання кваліфікації дій ОСОБА_3 і рішення з цього
приводу належним чином мотивоване. При цьому судом правильно враховано характер
і локалізацію заподіяних тілесних ушкоджень, тяжку ступінь сп'яніння
потерпілого та особливості фізичних даних засудженого і потерпілого, що
свідчить про відсутність можливості здійснення
ОСОБА_5 нападу на ОСОБА_3 Цей висновок
суду також перевірявся й апеляційною інстанцією і визнаний обґрунтованим. З
таким рішенням судів погоджується і колегія суддів.

Міра покарання обрана судом ОСОБА_3 у відповідності до вимог закону з
урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності вчиненого злочину,
даних про його особу, а також усіх обставин справи. В даному випадку колегія
суддів вважає її необхідною та достатньою для виправлення ОСОБА_3 і
попередження нових злочинів.

Порушень норм кримінально-процесуального законодавства України, які б тягли
зміну чи скасування постановлених у справі судових рішень, не встановлено.

Не вбачаючи передбачених ст. 398 КПК України підстав для скасування або
зміни судових рішень щодо ОСОБА_3 та керуючись ст. 394 КПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

відмовити в задоволенні касаційної скарги захисників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3, засудженого
вироком Армянського міського суду Автономної Республіки Крим від 23 грудня 2005
року.

С у д д і:

Міщенко С.М. Паневін В.О. Пошва Б.М.

З оригіналом згідно:

Суддя Верховного Суду України
Паневін В.О.