АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/856/13-к
Номер провадження 11-кп/786/174/2013 Головуючий у 1-й інстанції Коновод О.В. Категорія: ч.3 ст. 185- Т.З. Доповідач ап. інст. Томилко В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Томилка В.П.

суддів: Рябішина А.О., Давиденка Е.В.

при секретарі Войтенко Є.В.

з участю прокурора Акулової С.М.

захисника ОСОБА_3

та обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Полтавської області матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Полтавської області на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 31 травня 2013 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Даним вироком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.Новооріхівка Лубенського району Полтавської області, громадянин України, не працюючий, освіта середня, не одружений, мешканець АДРЕСА_1, раніше судимий:

- 21.03.2013 року Хорольським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України на 1 рік 6 місяців, -

визнаний винним та засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі ; за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 21 березня 2013 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 3 років 3 позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 537 гривень 90 коп. в рахунок відшкодування витрат на залучення експертів для проведення експертиз.

По справі вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_4 20.03.2013 року, приблизно 22 год.00 хв., обвинувачений ОСОБА_4після вживання алкогольних напоїв, шляхом зняття навісного замка на вхідних дверях проник до сараю,розташованого на території домогосподарства ОСОБА_5, за адресою с.Штомпелівка Хорольського району Полтавської області, звідки здійснив крадіжку бензопили „Штіль".

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 200 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4, після вживання алкогольних напоїв на початку лютого 2013 року, шляхом вільного доступу проник до території домогосподарства в с.Штомпелівка Хорольського району Полтавської області, здійснив крадіжку акумуляторної батареї марки „Декор" 55 ам/год з автомобіля марки ЗАЗ-1102 ТАВРІЯ, днз НОМЕР_1, що належить ОСОБА_6, чим завдав матеріальної шкоди на суму 600 грн.

В своїй апеляційній скарзі прокурор ставить питання про зміну вироку суду, у зв'язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, посилаючись на те, що суд призначаючи покарання безпідставно застосував ч.4 ст.70 КК України та призначив покарання з реальним його відбуванням, не врахувавши, що вироком Хорольського районного суду від 21.03.2013 року ОСОБА_4 засуджений до 3 (трьох) років позбавлення волі із звільнення від відбування покарання відповідно до ст.75 КК України на 1 рік 6 місяців. Просить вирок в цій частині змінити та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі, а вирок суду від 21.03.2013 року виконувати самостійно.

Крім того суд в мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення, яке пред'явлено особі і не визначив зміст обвинувачення, яке вважає доведеним за результатами судового розгляду.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який підтримав апеляцію, вислухавши обвинуваченого та його захисника, які погодились з апеляцією прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ґрунтується на досліджених в судовому засіданні і сторонами та учасниками судового розгляду не оспорюється.

Кваліфікація дій засудженого ОСОБА_4 за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України є правильною.

Разом з тим, при призначенні покарання місцевий суд врахувавши загальні засади призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України, не проаналізував особливості даної справи та можливості призначення покарань суд нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч.3 ст. 185 КК України.

Фактично, злочини, за які ОСОБА_4 засуджений даним вироком, ним були вчинені вперше, і особою яка не була раніше судима, у зв'язку з чим колегія суддів вважає, що така обтяжуюча обставина, як рецидив злочину, підлягає виключенню з вироку суду.

Також колегія суддів вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини вироку і таку обтяжуючу обставину, як вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння,так як будь-які дані про вчинення ОСОБА_4 злочину в стані алкогольного сп'яніння в провадженні відсутні, і суд, всупереч вимогам ч.2 ст. 67 КК України, будь-яким чином не мотивував своє рішення про визнання даної обставини обтяжуючою.

Враховуючи, що згідно обвинувального акту завдані злочинами збитки відшкодовані, колегія суддів вважає що суд першої інстанції безпідставно не визнав обставиною, що пом'якшує покарання, добровільне відшкодування завданих збитків.

Також з вироку суду вбачається, що ОСОБА_4 свою вину визнав та щиро кається, але щире каяття судом також не визнано обставиною, що пом'якшує покарання.

За таких обставин, з врахуванням даних про особу засудженого, колегія суддів вважає за можливе пом'якшити засудженому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Крім того, призначаючи засудженому покарання відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, місцевий суд не врахував, що вироком від 21 березня 2013 року ОСОБА_4 засуджений до покарання, від якого звільнений з випробуванням, а за даним вироком засуджений до реального покарання, яке не підлягає складанню чи поглиненню з умовним покаранням.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок підлягає зміні як в частині призначення покарання за кожний злочин, так і за сукупністю злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційне подання заступника прокурора Полтавської області частково задовольнити.

Вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 31 травня 2013 року стосовно ОСОБА_4 змінити.

ОСОБА_4 вважати засудженим за ч.2 ст. 185 КК України та обрати покарання у виді 1 року позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України та обрати покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та обрати ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1/одного/ року 6 /шести/ місяців позбавлення волі.

Вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 21 березня 2013 року виконувати окремо.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

С У Д Д І :

В.П. Томилко. А.О.Рябішин. Е.В. Давиденко.