Справа №336/5046/15-к
пр.1-кс/336/562/2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про скасування арешту майна
24 липня 2015 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 , слідчого СВ Шевченківського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, подане в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000486 від 05.02.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

21.07.2015 року заявник ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту рухомого майна автомобілю марки BMW, модель 530і, 2003 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який належить йому на праві приватної власності.

В клопотанні зазначено, що в рамках кримінального провадження №0000486 за клопотанням слідчого СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області - ОСОБА_4 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ухвалою від 12.05.2015 року було накладено арешт на зазначене рухоме майно. Під час розгляду клопотання він не був присутній, дізнався про винесення ухвали 10.06.2015 року, отримавши поштою витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна з Запорізької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Відвідавши 18.06.2015 року, за повісткою про виклик слідчого СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області - ОСОБА_4 , заявник дізнався, що він проводить досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР під № 0000486 від 05.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України і що за цим кримінальним провадженням його залучено у якості свідка. З інформації, яку надав слідчий, випливає, що арешт автомобілю обґрунтовується наявністю повідомлення представника попереднього власника цього автомобілю про начебто протиправне заволодіння коштами і документами на це майно під час його продажу.

ОСОБА_5 зазначає, що вказаний автомобіль ним було придбано 04 лютого 2015 року у торгівельній організації ТОВ «Автоцентр Херсон», що посвідчує довідка-рахунок № НОМЕР_3 . В подальшому зареєстрував право власності на це майно у реєстраційній службі, про що отримано свідоцтво про реєстрацію. Жодних стосунків з попереднім власником вказаного автомобілю, чи його представником у заявника не виникало. Крім того, представник колишнього власника автомобіля - ОСОБА_7 підтвердив відсутність жодних претензій щодо продажу вищевказаного майна. На протязі часу з винесення ухвали про арешт майна право власності заявника, гарантоване ст. 41 Конституції України, безпідставно обмежується, адже не має жодної правової підстави, яка дозволяє обмежувати право власності особи, що має статус свідка у кримінальному провадженні.

Із посиланням на норми ч.1, ч.3 ст. 170, ч.1, ч.2 ст. 174 КПК України, ст. 19 Конституції України, заявник просить скасувати арешт рухомого майна.

В судовому засіданні 24.07.2015 року представником заявника адвокатом ОСОБА_6 подано клопотання, за змістом якого заявник, оскільки під час судового розгляду додатково стало відомо про винесення ухвали суду про заборону на використання майна та розпорядження ним, крім арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 20.04.2015 року, просить скасувати вжиті заходи забезпечення кримінального провадження.

Заявник ОСОБА_5 згідно письмової заяви, вх.№ від 23.07.2015 року повідомив про неможливість особисто бути присутнім під час судового розгляду, підтверджує представництво його інтересів адвокатом ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні зауважив, що про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 не повідомлялось, обвинувальний акт не складався. Тому представник заявника просить клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив процесуальний статус ОСОБА_5 у кримінальному провадженні у якості свідка.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання не заперечувала, пояснивши, що клопотанням про накладення арешту було погоджено прокурором, оскільки на момент вжиття заходів забезпечення слідчим суддею досудовим розслідуванням були встановлені такі фактичні обставини справи, що в повній мірі обґрунтовували їх.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши письмові докази у справі, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання у зв`язку із наступним.

У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Крім того, згідно до ч.3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Ч. 1 ст. 174 КПК України врегульовано, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Крім того, згідно до ч.2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зі змісту ст. 170 КПК України, листа ВССУ «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» N223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року випливає, що заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна, мають тимчасовий характер, в цьому випадку строк дії заходу є пропорційним строку досудового розслідування - два місяці.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000486 від 05.02.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20.04.2015 року у кримінальному провадженні №336/2724/15-к, пр.1-кс/336/321/2015 за клопотанням слідчого накладено арешт на автомобіль марки BMW, модель 530і, 2003 року випуску, в кузові сірого кольору, державний номер НОМЕР_4 , номер кузову НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_5 , на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ НОМЕР_6 на зазначене рухоме майно.

Крім того, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12.05.2015 року у кримінальному провадженні №336/3201/15-к, пр.1-кс/336/383/2015 за клопотанням слідчого накладено заборону на використання майна, а також заборону розпоряджатися таким майном, а саме зазначеним вище автомобілем марки BMW, модель 530і, 2003 року випуску, в кузові сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_5 , який зареєстрований за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 та на свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу ТЗ НОМЕР_8 .

Згідно до довідки рахунку серії НОМЕР_9 від 14.02.2015 року, виданої ТОВ «Автоцентр Херсон» - ОСОБА_5 придбав автомобіль марки BMW, модель 530І, 2003 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_5 . Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 підтверджено, що зазначений транспортний засіб зареєстровано під номером НОМЕР_1 05.02.2015 року, належить ОСОБА_5 .

Згідно до розписки ОСОБА_7 , що діє в інтересах попереднього власника транспортного засобу ОСОБА_8 , згідно довіреності № НАВ 168893 від 19.07.2014 року, претензії по факту продажу транспортного засобу, зазначеного вище, відсутні.

Встановлено судом та не заперечується сторонами, що заявник ОСОБА_5 є свідком у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000486 від 05.02.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Враховуючи, що двомісячний строк максимально можливої дії ухвали слідчого судді про накладення арешту на рухоме майно як тимчасового заходу забезпечення кримінального провадження сплинув, арештом транспортного засобу та забороною на користування, розпорядження ним порушується право власності заявника ОСОБА_5 , яке гарантоване ст. ст. 13, 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, сторонами визнається, що що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 16, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, ст. ст. 13, 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт рухомого майна - автомобілю марки BMW, модель 530і, 2003 року випуску, в кузові сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 (попередній номер при первісній реєстрації - НОМЕР_4 ), номер кузову НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 , та свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу ТЗ НОМЕР_8 , який накладений на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20.04.2015 року у кримінальному провадженні №336/2724/15-к, пр.1-кс/336/321/2015.

Скасувати заборону на використання та розпорядження майном, - автомобілем марки BMW, модель 530і, 2003 року випуску, в кузові сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_5 , який зареєстрований за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , та свідоцтвом про реєстрацію цього транспортного засобу ТЗ НОМЕР_8 , застосовану на підставі слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12.05.2015 року у кримінальному провадженні №336/3201/15-к, пр.1-кс/336/383/2015.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1