районний суд м. Херсона
Справа
№ 1-33/07
ВИРОК

Іменем
України

22 червня 2007р. Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді Бочко
Ю.И..

при секретарі Смирновій
А.І.

за участю прокурора Кандиби

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні кримінальну справу по
обвинуваченню

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Херсона,
громадянина

України, освіта неповна середня, не одруженого, не
працюючого, що раніше мешкав

за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого 21

13.11.2000р. Комсомольським райсудом м. Херсона по ст. 188-ІЧ.2, 189-4 ч.1, 206 ч. З,

42 КК України до 8 років позбавлення волі, що відбуває
призначене судом покарання

в ПВК-90 УДДУ ВВП Херсонської області, -

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 391 КК України,

встановив:

ОСОБА_1, відбуваючи покарання в ПВК-90, розташованій в м. Херсоні по вул. Некрасова, 234, являючись злісним порушником вимог режиму відбування покарання, за що
був 30 разів підданий стягненням, в тому числі і за постановою Суворовського райсуду м. Херсона від 06.06.2002р. переведений на тюремне ув'язнення строком на 3
роки, 30 жовтня і З листопада 2005р. в денний час в приміщенні ділянки
посиленого контролю ПВК-90 з метою здійснення злісної непокори законним вимогам
адміністрації колонії категорично відмовився виконувати роботи по благоустрою
території відділення, що здійснюються в порядку ч. 5 ст. 118 КВК України згідно
графіка виконання робіт по благоустрою колонії, покращенню житлово-побутових
умов засуджених ділянки посиленого контролю за жовтень і листопад 2005р.

Підсудний ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе в інкримінованому
злочину не визнав, пояснив, що він не ОСОБА_1 і в ПВК-90 покарання не відбував.

Незважаючи на заперечення своєї вини підсудним, його вина знайшла своє
підтвердження в судовому засіданні.

Так, свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судовому засіданні засвідчили, що 30 жовтня і З листопада 2005р.
ОСОБА_1 в порядку ст. 118 КВК України і відповідно до графіку було запропоновано
підмести віником коридор відділення, однак він беспричинно відмовився, при
цьому за станом здоров'я міг виконувати такі роботи, віником був забезпечений.

Вина підсудного також підтверджується матеріалами справи:

·
довідкою ПВК-90, згідно якої за час
відбування покарання до ОСОБА_1 36 разів застосовувались стягнення, заохочень -
не має ( а.с. 31)

·
актами від 30 жовтня і 3 листопада 2005р.про
відмову ОСОБА_1 виконувати роботи по благоустрою території ( а.с. 15, 21)

2

- висновками лікаря медчастини ПВК-90 від
03.11.2005р. і від 30.10.2005р. про

можливість ОСОБА_1 за станом здоров'я
виконувати роботи по благоустрою

території (а.с.14, 22),

графіками залучення засуджених дільниці посиленого
контролю до робіт по благоустрою місць позбавлення волі без оплати праці згідно
ст. 118 КВК України на жовтень і листопад 2006р. від 09 червня 2006р., згідно
якого ОСОБА_1 мав працювати 30 жовтня і 3 листопада 2005р. (а.с. 10, 27),

·
постановою від 11.08.2005р. про переведення
засудженого ОСОБА_1 в приміщення камерного типу (одиночну камеру) строком на 1
місяць ( а.с. 39),

·
постановою Суворовського райсуду м. Херсона від 06.06.2002р., згідно якої ОСОБА_1 переведений на тюремне
ув'язнення строком на 3 роки ( а.с. 20).

Крім того з форми 1, наданої на запит суду, вбачається, що підсудний є
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем м. Херсона.

Згідно висновку судової психіатричної експертизи від 10.05.2007р.,
проведеної за постановою суду, ОСОБА_1 хронічним психічним захворюванням не
страждає, є психопатичною особистістю, в період часу, що відноситься до
інкримінованого діяння, в нього не було будь-якого тимчасового розладу душевної
діяльності, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати по ст. 291 КК України як злісну
непокору законним вимогам адміністрації виправної установи особою, яка відбуває
покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму
відбування покарання протягом року переводилась на більш суворий режим
відбування покарання.

Суд критично ставиться до показань підсудного щодо того, що він не ОСОБА_1
і в ПВК-90 покарання не відбував, оскільки вони спростовуються сукупністю
досліджених по справі доказів, показаннями свідків, котрі послідовні і
об'єктивні, і розцінює їх як спосіб уникнути відповідальності.

При обранні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки
вчиненого, дані про особу підсудного, що характеризується незадовільно, і
вважає за необхідне призначити покарання, пов'язане з ізоляцією від
суспільства.

Керуючись ст. 322-324 КПК України, суд, -

засудив
:

ОСОБА_1 по ст. 391 КК України до 2 років позбавлення волі в установі
кримінально-виконавчої системи.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначеного
покарання і покарання, призначеного за попереднім вироком, остаточно призначити
покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі в установі
кримінально-виконавчої системи.

Строк покарання рахувати з 22.12.2005р.

Запобіжний захід - тримання під вартою - залишити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Херсонської
області в 15-денний строк з моменту його проголошення через Суворовський райсуд м. Херсона, а засудженим - з моменту отримання його копії.