Номер провадження: 11-кп/785/711/15
Номер справи місцевого суду: 504/171/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

представника

потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами старшого прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_9 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 березня 2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, працюючий за наймом, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений:

за ст.291 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення криміналістичних експертиз в сумі 4109, 84 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 залишено без розгляду.

ВСТАНОВИЛА:
Як вказано у вироку, 03 травня 2011 року о 21-25 годин ОСОБА_7 в порушення п.п.2.9 «а», 21.1 «Правил дорожнього руху України», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи мопедом «Хонда Діо», б/н, рухаючись на 22 км + 510 м. автошляху «Одеса - Южне» на території Комінтернівського району Одеської області, зі сторони м. Южне в напрямку м. Одеси, здійснював перевозку двох пасажирів, один з яких - ОСОБА_11 знаходився на задньому багажнику мопеду, тобто на місці не обладнаному сидінням, тим самим перевозив пасажирів у більшій кількості, чим це передбачено місцями для сидіння, внаслідок значного перевантаження (забороненого заводом виготовлювачем) трапилась розгерметизація заднього колеса мопеду, в момент якої пасажир ОСОБА_11 впав з мопеду на проїзну частину в безпосередній близькості перед автомобілем Ніссан Прем`єра», р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 , який рухався позаду в попутному напрямку та не мав технічної можливості запобігти наїзду на ОСОБА_11 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до висновку експертизи №266 від 12 грудня 2011 року, ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, які в сукупності містять ознаки тяжких тілесних ушкоджень та спричинили розвиток травматичного шоку, від якого настала смерть останнього.

В апеляційній скарзі старший прокурор прокуратури Одеської області, не оспорюючи фактичних обставин справи, правильності кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність вини в скоєні злочину, вказав, що суд призначив ОСОБА_7 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Крім того, в апеляційній скарзі старший прокурор також зазначив, що суд необгрунтовано не поклав на обвинуваченого обов`язки, передбачені, ч.1 ст.76 КК України.

Просить вирок суду, а саме в частині призначеного покарання - скасувати та ухвалити новий вирок, яким застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

В апеляційній скарзі потерпілий вказує, що вирок є незаконним та необґрунтованим, ухвалений з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, посилається також, що в ході судового розгляду кримінального провадження була допущена неповнота, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки вважає винним в зазначеній дорожньо-транспортній пригоді свідка ОСОБА_12 .

Крім того, потерпілий зазначив в апеляційній скарзі, що суд безпідставно відмовив в розгляді його цивільного позову.

Просить вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та заперечував у задоволенні апеляційної скарги потерпілого, потерпілого та його представника, які підтримали апеляційну скаргу потерпілого та заперечували у задоволенні апеляційної скарги старшого прокурора, обвинуваченого та його захисника, які заперечували у задоволенні апеляційної скарги старшого прокурора, а апеляційну скаргу потерпілого залишили на розсуд апеляційного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, крім визнання своєї вини обвинуваченим, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку та досліджених в судовому засіданні, належно оцінені судом, і є правильним.

Дії обвинуваченого за ст. 291 КК України судом першої інстанції кваліфіковані правильно.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, і висновки суду про це належним чином мотивовані. Суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд першої інстанції врахував щире каяття обвинуваченого, його першу судимість, позитивну характеристику з місця проживання, скоїв необережне кримінальне правопорушення, також думку прокурора, який просив призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України, а також і думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого немав та просив суд суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_7 , і обґрунтовано звільнив його від відбування покарання з випробовуванням.

Таким чином, доводи старшого прокурора про те, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є необґрунтованими.

Крім того, доводи старшого прокурора про те, що суд необґрунтовано не поклав на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, також являються безпідставними, оскільки, відповідно до положень цієї статті закону, це є правом суду, а не обов`язком.

Посилання в апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_9 про те, що винним в зазначеній дорожньо транспортній пригоді є свідок ОСОБА_12 є необґрунтованими.

Так, відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт складено тільки відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.291 КК України.

За таких обставин суд не має права з`ясовувати обставини, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення особами, які не є обвинуваченими у конкретному кримінальному провадженні.

Доводи потерпілого про те, що суд безпідставно залишив його цивільний позов без розгляду, являються також безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 06 серпня 2014 року, тобто після початку судового розгляду вказаного кримінального провадження, потерпілий звернувся в суд першої інстанції з цивільним позовом про стягнення солідарно з обвинуваченого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_12 матеріальної шкоди в сумі 80 000 гривень та моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано залишив вказаний цивільний позов та роз`яснив потерпілому ОСОБА_9 про те, що він не позбавлений права звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які можуть призвести до скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги старшого прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 без зміни.

Судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_4

ОСОБА_3