Справа № 539/2448/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора Лубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , представника скаржника - адвоката ОСОБА_4 розглянувши скаргу потерпілого ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого в межах кримінального провадження № 0000590 розпочатого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.175 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :
Скаржник ОСОБА_5 17.07.2014 року звернулася до слідчого судді Лубенського міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність слідчого в межах кримінального провадження №0000590 розпочатого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.175 КК України щодо зобов`язання старшого слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 вчинити процесуальні дії в межах КПК України.

В скарзі зазначив, що лише на підставі ухвали слідчого судді Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1 від 08.05.2014 року зобов`язано Лубенську міжрайонну прокуратуру відповідно до ст.214 КПК України внести відомості за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом порушень вимог трудового законодавства ПП ОСОБА_7 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.175 КК України .

Протягом тривалого періоду на думку скаржника в межах даного провадження слідчі та процесуальні дії не проводяться, він жодного разу не був викликаний до органів досудового розслідування .

01 липня 2014 року скаржник звернувся із клопотанням відповідно до ст.220 КПК України до слідчого ОСОБА_6 проте у строки визначені даною нормою процесуального закону йому відповідь не надано .

В судовому засіданні із розгляду даної скарги представник скаржника адвокат ОСОБА_4 підтримав повністю подану скаргу та просив її задовольнити. Зокрема просив слідчого суддю зобов`язати слідчого вжити наступних процесуальних дій: надати копію постанови про визнання ОСОБА_5 потерпілим, при ненадання заявнику такого процесуального статусу прийняти таке рішення, допитати потерпілого, залучити як представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , вилучити товарно транспортні документи у ПП Бувалець, призначити в межах провадження судово бухгалтерську експертизу, направити запити до державних органів, допитати ПП ОСОБА_8 з певних питань, допитати в якості свідка бухгалтера ПП ОСОБА_7 та при необхідності провести одночасний допит із раніше допитаним особами.

Прокурор ОСОБА_3 вважав , що скарга ОСОБА_5 не підлягає до задоволення із підстав визначених КПК України.

Ознайомившись з поданою скаргою та доданими матеріалами, вивчивши позиції сторін, приходжу до висновку, що скарга потерпілого ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого ( за матеріалами справи - старшого слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 ) щодо вищезазначених процесуальних вимог підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень. Однією із загальних засад кримінального провадження є законність ( ст. 9 КПК України), відповідно до якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування , слідчий , інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування , слідчий зобов`язані всебічно, повно та неупереджено дослідити всі обстанини кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого , прокурора , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення , у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України , а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк заявником , потерпілим його представником та іншими особами.

Як вбачається із матеріалів справи 01.07.2014 року скаржник звернувся до слідчого СВ Лубенського МВ ОСОБА_6 із клопотанням в порядку ст.220 КПК України . Відповідно до вимог даної норми прокурор, слідчий зобов`язані розглянути клопотання в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити його за наявності відповідних підстав .

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка звернулася із відповідним клопотанням. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивовано постанова, копія якої вручається ( надсилається) особі яка заявила клопотання.

Як встановлено в судовому засіданні у строки визначені ст.220 КПК України відповідні процесуальні дії слідчим не було виконано . Тому в даній частині скарга ОСОБА_5 підлягає до задоволення так як слідчий в провадженні якого перебуває дане клопотання зобов`язаний прийняти процесуальне рішення в межах закону.

Винесення органом чи особою, яка здійснює кримінальне провадження , спеціального процесуального рішення про визнання особи потерпілим законом не вимагається , але така можливість передбачена ст. 110 КПК України . Рішення слідчого, прокурора про визнання особи потерпілим приймається у формі постанови , яка виноситься у випадках , коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Особа відповідно до ч.2 ст.55 КПК України набуває статус потерпілого автоматично із подачею відповідної заяви, тому вимоги скаржника щодо надання їй копії постанови про визнання її потерпілою не ґрунтується на закону та не можуть бути задоволені.

Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа , якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди , а також юридична особа , якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. В свою чергу за наявності очевидних та достатніх підстав вважати , що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подано особою, якій не завдано шкоди , зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України , слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена до слідчого судді.

Відповідно до ст.58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником . Повноваження такого представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні мають бути підтверджені документами передбаченим ст. 50 КПК України . Згідно ст.110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Такі постанови виносяться у випадках передбачених КПК або коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Враховуючи реалізацію прав потерпілого передбачених ст. 56 КПК України, виконання вимог закону щодо додержання процесуальної форми вважаю за необхідне при поданні документів визначених ст. 50 КПК України залучити адвоката ОСОБА_4 в якості представника потерпілого ОСОБА_5 у кримінальному проваджені №0000590 .

В цій частині скарга підлягає до задоволення.

Ще раз акцентуючи увагу на засаді законності відповідно до якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування , слідчий , інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування , слідчий зобов`язані всебічно, повно та неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та провести необхідні процесуальні дії додержуючись при цьому розумних строків визначених ст. 28 КПК України . Проте в цій частині скарга не може бути задоволена так як відповідні дії ( бездіяльність) слідчого чи прокурора строками не визначені. Тактика та спосіб і час проведення такої слідчої діє як допит, одночасний допит двох осіб має визначатися слідчим чи прокурором, слідчий суддя не має можливості впливати на дані процесуальні питання .

Рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України можуть бути оскаржені до слідчого судді , особою якій було відмовлено в їх задоволенні . В цій частині скарга ОСОБА_5 не підлягає до задоволення так як вимоги скарги в цій частині є передчасними. Процесуальне рішення відповідним органами по суті не прийнято, тому стверджувати про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій не можна.

ч.2 ст.307 КПК України визначено процесуальні повноваження та способи реагування слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність під час досудового розслідування, одним із яких є зобов`язання вчинити певну дію .

На підставі вищевикладеного вважаю, що скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого в межах кримінального провадження № 0000590 розпочатого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.175 КК України підлягає до часткового задоволення, а саме підлягає задоволенню щодо залучення слідчим в якості представника адвоката ОСОБА_4 та виконання вимог ст.220 КПК України слідчим щодо розгляду та вирішення клопотання потерпілого у строки та спосіб визначений процесуальним законом.

Керуючись ст.ст.9, ,26 ,50, 55-56, 58,, 110, 303, 307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого в межах кримінального провадження № 0000590 розпочатого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.175 КК України задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження вжити процесуальних дій щодо залучення адвоката ОСОБА_4 в процесуальній якості представника потерпілого ( ОСОБА_5 ) при підтвердженні його повноважень відповідно до ст. 58 КПК України та виконання вимог ст.220 КПК України слідчим щодо розгляду та вирішення клопотання потерпілого у строки та спосіб визначений процесуальним законом.

В іншій частині щодо інших вимог дана скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1