Справа № 188/565/15-к
Провадження № 1-кп/188/94/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року . Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю - прокурора ОСОБА_3

- захисника ОСОБА_4

законного представника н/л обвинуваченого - ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

- потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8

- законного представника н/л потерпілого ОСОБА_8

- представника служби у справа дітей ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0000 256 від 14.04.2015 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Донецькій області Ясинуватський район с. Первомайське , громадянин України , освіта - неповна середня ( навчається в 11 класі Петропавлівської заочної школи ) , проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий ,

у скоєнні кримінальних правопорушень , передбаченого ч.2 ст. 186 та ч.1 ст. 296 КК України ,

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній ОСОБА_10 , 13.04.2015 року приблизно о 20.00 годині, будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився по вул. Лугова в с.Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, де у вказаний час йому на зустріч з вул. Гагаріна йшов гр. ОСОБА_7 . Побачивши ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпідставно, використовуючи нікчемний привід, керуючись хуліганськими намірами, з мотивів явної неповаги до суспільства, став чіплятись до нього та ображати брутальними словами, називати «сепаратистом», не даючи ОСОБА_7 пройти. У відповідь на це ОСОБА_7 став робити зауваження ОСОБА_10 та став просити дати йому безперешкодно пройти. Нереагуючи на зауваження ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , безпричинно, вхопивши дерев`яну палицю, яка лежала на узбіччі, та проявляючи в своїй поведінці зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності, з особливою зухвалістю, умисно з силою, дерев`яною палицею наніс ОСОБА_7 один удар по лівій нозі, від чого останній присів до землі та ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, вхопивши його за воріт куртки став тягнути в напрямку вул. Котовського с. Дмитрівка, ніяким чином не пояснюючи своїх дій. Коли ОСОБА_7 став опиратись та висловлювати своє незадоволення з цього приводу, то ОСОБА_10 , з хуліганських мотивів, став погрожувати йому застосування дерев`яної палиці. У цей час ОСОБА_7 став телефонувати його товариш неповнолітній ОСОБА_8 , який у даний момент йшов на зустріч із ОСОБА_7 . Почувши, що у ОСОБА_7 в кишені дзвонить телефон, ОСОБА_10 , проявляючи особливу зухвалість у своїй поведінці, безпричинно, вихопив у ОСОБА_7 з рук його мобільний телефон та вимкнув дзвінок та у подальшому, коли ОСОБА_8 знову перетелефонував на телефон ОСОБА_7 , то ОСОБА_10 відповів йому, щоб той підходив до них, вказавши місце, де вони знаходяться. У цей час ОСОБА_7 став висловлювати ОСОБА_10 своє незадоволення з приводу того, що останній забрав у нього телефон, на що ОСОБА_10 , з особливою зухвалістю, безпричинно, наніс ОСОБА_7 один удар в область перенісся, наручним годинником, який був у нього на руці, та один раз дерев`яною палицею по ногах, після чого викинув телефон ОСОБА_7 поряд на землю. ОСОБА_7 підійняв телефон та поклав його собі в кишеню. У цей час, коли ОСОБА_10 та ОСОБА_7 вже знаходились по вул. Котовського в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, приблизно о 20.15 годині їх наздогнав ОСОБА_8 , який наблизившись став запитувати що сталось. Побачивши ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи явну неповагу до суспільства та проявляючи особливу зухвалість, умисно, з усієї сили, вдарив ОСОБА_8 два рази кулаком в обличчя та за допомогою дерев`яної палиці один раз по ногах. Після цього ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій, погрожуючи застосуванням дерев`яної палиці, змусив ОСОБА_8 та ОСОБА_7 присісти на лавці поряд домоволодіння АДРЕСА_2 та став примушувати пити пиво, яке він знайшов поряд вказаного домоволодіння та палити належні йому цигарки. У цей час ОСОБА_10 , з хуліганських намірів продовжував ображати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 брутальними словами, називати їх «сепаратистами» та погрожувати фізичною розправою.

Під час вчинення хуліганських дій 13.04.2015 року приблизно о 20.30 годині, ОСОБА_10 побачив в руках ОСОБА_7 його мобільний телефон та у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , поєднане з насильством. Після чого, ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 13.04.2015 року приблизно о 20.30 годині, перебуваючи поряд домоволодіння АДРЕСА_2 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення мобільних телефонів, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, умисно наніс ОСОБА_7 один удар долонею руки по обличчю і у наполегливій формі наказав передати йому мобільний телефон та ОСОБА_7 , боючись подальшого застосування щодо нього насильства з боку ОСОБА_10 , віддав йому свій телефон марки «Самсунг Гелаксі Дуос», ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ №2 № НОМЕР_2 , вартістю 1699 гривень,з сім-карткою МТС № НОМЕР_3 вартістю 10 гривень, на рахунку грошей на момент викрадення не було, з сім карткою МТС № НОМЕР_4 вартістю 10 гривень, на рахунку коштів не було, з карткою пам`яті на 4 Гб, вартістю 50 гривень,загальною вартістю 1769 гривень. Після чого ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення мобільного телефону ОСОБА_8 , погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме побиттям,у наполегливій формі попросив ОСОБА_8 передати належний йому мобільний телефон та каблучку із срібла, ОСОБА_8 , боючись застосування щодо нього насильства передав ОСОБА_10 належний йому мобільний телефон марки «Нокіа», імей № 1: НОМЕР_5 , імей № 2: НОМЕР_6 , вартістю 690 гривень, із сім-карткою МТС № НОМЕР_7 , вартістю 10 гривень, на рахунку якої на момент викрадення перебували грошові кошти в сумі 5 гривень та з карткою пам`яті, об`ємом 16 Гб, вартістю 250 гривень, загальною вартістю 955 гривень, а також каблучку із срібла, 925 ї проби, 21-го розміру, вартістю 157 гривень. Таким чином, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрози застосування такого насильства, ОСОБА_10 відкрито заволодів майном ОСОБА_7 на загальну суму 1769 гривень та майном ОСОБА_8 на загальну суму 1112 гривень.

Після цього ОСОБА_10 , продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з метою налякати присутніх, проявляючи особливу зухвалість, став погрожувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 застосуванням вогнепальної зброї, яка ніби то знаходиться у нього в кишені, та з хуліганських намірів примусив їх зайти на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , яке як він знав належить гр. ОСОБА_11 та де він раніше

проживав на квартирі. Після цього ОСОБА_10 за допомогою ключів, які взяв у приміщенні бані, відкрив приміщення гаражу домоволодіння ОСОБА_11 та взяв там молоток, яким грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загальноприйнятими нормами моралі, порушуючи спокій громадян, умисно вдарив по дверях літньої кухні домоволодіння ОСОБА_11 , зробивши на них вм`ятину та потім, з хуліганських мотивів за допомогою іншої дерев`яної палиці, яку взяв у дворі ОСОБА_11 , безпричинно наніс ОСОБА_8 по спині не менше 5 ударів. Після чого, ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, вигнав ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за межі подвір`я гр. ОСОБА_11 , та продовжуючи називати останніх «сепаратистами», наніс металевою частиною молотка ОСОБА_7 один удар в передпліччя лівої руки та потім ОСОБА_8 тим же молотком - один удар в область плеча, пошкодивши при цьому куртку ОСОБА_8 , в яку він був одягнутий, вартістю 850 гривень, та не менше 2-х ударів по спині та декілька ударів по різним частинам тіла, куди влучав, після чого молоток в руках ОСОБА_10 зламався і він викинув його металеву частину та дерев`яною руківкою від молотка, яка залишилась у нього в руках став гнати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по вул. Котовського в напрямку автодороги Знам`янка Луганськ Ізварине. По дорозі ОСОБА_10 зупинився, щоб запалити цигарку та ОСОБА_8 і ОСОБА_7 втекли від нього.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_10 ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді гематоми на шкіряних покровах носа, на тлі якої садна нижніх вік обох очей; садна на шкіряних покровах нижньої третини передньої поверхні лівого плеча, верхньої третини передньої поверхні лівого передпліччя, середньої третини нижньої поверхні лівого передпліччя, синців на шкіряних покровах чола ліворуч, верхнього віка лівого ока, задньої поверхні лівого ліктьового суглоба, правої лопатки, 10-го міжреберного проміжку по лопатковій лінії правої половини грудної клітки; забоїв м`яких тканин верхньої третини нижньої поверхні лівого передпліччя, нижньої третини зовнішньої поверхні лівого стегна, які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_10 ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкіряних покровах верхнього віка лівого ока, лівої лопатки , 6-го міжреберного проміжку по біляхребтовій лопатковій лініях правої половини грудної клітки, 8-го міжреберного проміжку по лопатковій - задньопідпахвовій лініях правої половини грудної клітки; забоїв м`яких тканин волосяної часини чола та тім`яної ділянки праворуч, по тильній поверхні лівої кисті, верхньої середньої третини зовнішньої поверхні лівого стегна, які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Хуліганські дії ОСОБА_10 продовжувалися у часі близько 2 годин, супроводжувалися демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі та зневажливим ставленням до громадського порядку, ігнорування існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, добропристойності.

Допитаний по суті пред"явленого обвинувачення за ч. 2 ст. 186 та ч. 1 ст. 296 КК України обвинувачений ОСОБА_10 вину визнав повністю.

Пояснив , що дійсно 13.04.2015 р. вдень вживав спиртні напої в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області.. Близько 20.00 год. повертався до дому і по дорозі зустрів раніше незнайомого молодого хлопця , мешканця с.Дмитрівка , як потім йому стало відомо , що це був ОСОБА_7 і з ним виникла словесна суперечка . В ході сварки він висловлювався нецензурною лайкою на ОСОБА_7 , ображав його різними словами , а потім дерев"яною палицею почав наносити удари по ногам , по голові та різним частинам тіла. Під погрозою фізичної розправи повів його по вулиці села. По дорозі до потерпілого хтось подзвонив по мобільному телефону . Він відібрав мобільний телефон і наказав абоненту , який був на зв"язку підійти до них та назвав адресу. Через деякий час до них підійшов незнайомий молодий хлопець , також мешканець с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області і , як стало йому відомо , це був неповнолітній ОСОБА_8 . Його також він почав бити дерев"яною палицею , висловлюватися нецензурними словами та ображати . Потім він під погрозою розправи повів потерпілих до будинку ОСОБА_11 і там також погрожував застосуванням насильства . В гаражі знайшов молоток і ним також наносив удари потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Хуліганські дії закінчилися тим , що потерпілим вдалося втекти . Також обвинувачений не заперечує той факт , що він відкрито відібрав та привласнив мобільні телефони потерпілих , а у потерпілого ОСОБА_8 відібрав каблучку з срібла .

Свою неправомірну та неадекватну поведінку пояснює тим , що перебував у стані алкогольного сп"яніння , а тому не зміг конторолювати свої дії. Просить суд не позбавляти волі. Цивільні позов потерпілих не визнає .

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив суду , що 13.04.2015 р. близько 20.00 год. на вул.Лугова в с. Дмитрівка його зустрів обвинувачений ОСОБА_10 , який був стані алкогольного сп"янні. З ним він раніше незнайомий. Останній безпричинно почав чіплятися до нього , ображав різними нецензурними слова. Дерев"яною палицею почав наносити удари по ногам та різним частинам тіла. Від отриманих ударів відчув нестерпний фізичний біль , а тому не зміг чинити активного опору. Нападник відібрав у нього мобільний телефон. На даний телефон йому подзвонив ОСОБА_12 і обвинувачений наказав йому підійти до них. Коли ОСОБА_13 прийшов , обвинувачений почав і його бити дерев"яною палицею. Удару супроводжувалися нецензурними образами , погрозами . Потім їм вдалося втекти від нападника. В результаті хуліганських дій обвинувачений спричинив йому тілесні ушкодження , кількість та локалізація зазначена у висновку СМЕ . Він підтримує свій позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди і просить його задовольнити в повному обсязі.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 пояснив , що 13.04.2015 р. він домовився з своїм товаришем ОСОБА_14 про зустріч , щоб ввечері піти ввечері погуляти. Близько 20.00 год. він подзвонив на мобільний телефон ОСОБА_15 , але той збивав визов. Після декількох спроб на його дзвінок відповів незнайомий молодий чоловік і запропонував підійти до будинку культури , який розташований в с. Дмитрівка по вул. Котовського. Коли підійшов , то незнайомий молодий хлопець , як потім від дізнався , що це був ОСОБА_10 кричав та погрожував ОСОБА_16 . На його запитання : " Що сталося ?" , незнайомець хлопець несподівано для нього двічі вдарив його кулаком в обличчя. Потім дерев"яною палицею ще наніс сильний удар по лівій нозі. Від ударів відчув сильний біль . Нападник змусив їх присісти на лавочку . Якимось чином у нього появилася пляшка пива і він змусив їх його пити. В подальшому незнайомець завів їх у подвір"я ОСОБА_17 . В дворі , а потім в гаражі нападник наносив йому удари дерев"яною палицею , а в середині приміщення гаражу знайшов молоток. Цим молотком наносив удари по дверям , при цьому його поведінка стала ще агресивнішою. В ході цих подій , нападник наніс йому удари іншою палицею , яку знайшов у дворі , а потім ще двічі вдарив молотком по спині та один раз в ліве плече. Також він продовжував наносити удари палицею та молотком ОСОБА_16 . Коли нападник вів їх назад по вул. Котовського , на одному з перехрестів їм вдалося втекти.

Більш детальніше про всі обставини справи він не може пригадати , так як від отриманої ЧМТ у нього появилися проблеми з пам"ятю.

В результаті нападу обвинувачений відібрав у нього мобільний телефон , марки "Нокія" та срібну каблучку. Також йому спричинені тілесні ушкодження , кількість , локалізація та тяжкість зазначені у висновку СМЕ . Він підтримує свій цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_18 пояснив , що 13.04.2015 р. його син ОСОБА_19 відпросився ввечері погуляти з товаришами . Коли син прийшов додому , то виявив , що він має тілесні ушкодження , розбита губа , з носа йшла кров , очі в синцях , на голові сильні гематоми . Сина повіз в лікарню. Було встановлено , що сина та його товариша ОСОБА_7 побив невідомий хлопець. Про даний факт повідомив у міліцію. В ході розслідування було встановлено , що сина побив та відібрав у нього мобільний телефон та срібну каблучку ОСОБА_10 . Після побиття у сина виникли проблеми зі здоров"ям. Скаржиться на проали пам"яті. В результаті побиття сина , він витратив гроші на його лікування ,оздоровлення . Поніс витрати пов"язані з поїздками в лікарню , на судове-медичне обстеження в смт. Межову та в міліцію. В зв"язку з цим , вони подали позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Просить суд позов задовольнити в повному об"ємі.

Представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 - ОСОБА_5 пояснила суду , що обвинувачений є її рідним онуком. Його батьків позбавили батьківських прав. В результаті загострення політичної ситуації в Донецькій та Луганській областях , вона змушена була з онуком виїхати в с. Дмитрівку Петропавлівського району Дніпропетровської області. Вона знімала будинок , проживала разом з онуком , має намір викупити житло та залишитися в ньому проживати. Онука влаштувала у заочну школу , але він бажання навчатися не проявляв. В той же час він допомагає їй у ведені домашнього господарства , поважає її , слухається , позитивно реагує на всі її зауваження щодо деяких недоліків у поведінці. Вважає , що у неї з онуком склалися нормальні , довірливі взаємостосунки.

Про обставини вчинення онуко хуліганських дій та нападу на потерпілих їй фактично нічого невідомо. Пояснила також , що 13.04.2015 р. вдень онук пішов у справах в центр села. Про це він повідомив її письмовою запискою. Пізно ввечері він прийшов додому та спокійно ліг спати. Через деякий час приїхали працівники міліції і почали виясняти у нього - де він був , де дів мобільні телефони та таке інше ? ОСОБА_20 нічого пояснити не міг , так як виявилося , що він у сильному стані алкогольного сп"яніння і нічого детально не може пояснити. Однак , в ході спілкування вдалося вияснити , що він вчинив хуліганські дії та грабіж відносно молодих хлопців з с. Дмитрівка. Під подушкою у нього виявили два мобільних телефони . Пізніше онук зізнався , що дійсно в п"яному стані напав на незнайомих хлопців , побив їх дерев"яною палицею , погрожував , відібрав мобільні телефони та срібну каблучку. Мотив поведінки пояснити не зміг. На її думку , така неадекватна поведінка онука , визвана тими стресами , які пережив онук перебуваючи в зоні АТО. Просить не позбавляти його волі, надати йому іспитовий строк . Вона гарантує його належну поведінку в майбутньому. Цивільний позов не визнає . Невизнання позову мотивує тим , що вона за своїм матеріальним положенням неспроможна відшкодувати ту суму , яку визначили потерпілі по справі. Вона пенсіонерка , отримує мінімальну пенсію , немає змоги працевлаштуватися . Крім пенсії не має інших джерел доходу.

Представник служби у справах дітей пояснила , що обвинувачений до моменту вчинення злочинів не перебував на обліку у їхній установі. На даний час його поставили на відповідний облік , з ним проводяться всі необхідні профілактичні заходи. При обстеження умов проживання неповнолітнього обвинуваченого встановлено , що умови проживання є належними та достатніми для його нормального розвитку та виховання. Він виховується рідною бабусею , взаємостосунки доброзичливі , бабуся має позитивний вплив на онука. Представник вважає , що причиною скоєння неповнолітнім інкримінованих правопорушень є в більшій мірі негативна спадковість , неповнолітнього обвинуваченого можливо виправити та перевиховати без реального позбавлення волі.

Після допиту неповнолітнього обвинуваченого , його законного представника , потерпілих , суд дійшов висновку , що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин вчиненого ним кримінальних правопорушень , добровільності та істинності його позиції .

За згодою учасників судового провадження , суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються , роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку . Суд ухвалив провести часткове дослідження доказів.

Судом досліджувалися такі докази :

- протокол огляду місця події від 14.04.2015 р. , яким підтверджується точне місце скоєння злочинів ( а.с.21) ;

- протокол огляду добровільно виданих предметів (2-х мобільних телефонів та срібної каблучки ) та фототаблиця до нього ( а.с.44 - 47 ) ;

- письмові розписки потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7

- висновок СМЕ № 55 від 14.04.2015 р. , згідно якого встановлено кількість тілесних ушкоджень , їх локалізація та ступінь тяжкості у потерпілого ОСОБА_7 . Також даним документом підтверджується той факт , що потерпілому ОСОБА_7 спричинено легкі тілесні ушкодження ( а.с. 53-54 ) ;

- висновок СМЕ № 54 від 14.04.2015 р. , згідно якого встановлено кількість тілесних ушкоджень , їх локалізація та ступінь тяжкості у потерпілого ОСОБА_8 .. Також даним документом підтверджується той факт , що потерпілому ОСОБА_8 спричинено легкі тілесні ушкодження ( а.с. 56-57 ) .

На думку суду , зазначені докази є належними , достовірними та достатніми для визнання винуватості обвинуваченого та призначення їм відповідного покарання.

Також судом досліджувався акт матеріально-побутовий умов проживання н/л обвинуваченого від 24.04.2015 р. Даним документом встановлено , що сім"я неповнолітнього обвинуваченого дійсно є неповною , так як останній перебуває під опікою та виховується бабусею - ОСОБА_5 , 1955 р.н. Умови проживання задовільні , відносини доброзичливі.

Органи досудового розслідування дії н/л обвинуваченого ОСОБА_21 кваліфікували вірно , а саме-

- по факт вчинення хуліганських дій за ч.1 ст. 296 КК України , як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства , що супроводжується особливою зухвалістю , вчинене ОСОБА_10 ;

- по факту заволодіння у потерпілих мобільних телефонів та срібної каблучки за ч. 2 ст. 186 КК України , як грабіж , поєднаний з насильством , яке не небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства , вчинений ОСОБА_10 .

Визначаючи вид та міру покарання , суд бере до уваги , що обвинуваченим , відповідно до ст. 12 КК України , скоєно злочини невеликої тяжкості ( ч. 1 ст. 296 КК України ) та тяжкий злочин ( ч. 2 ст. 186 КК України ) .

Вивчаючи особу обвинувачено встановлено , що він раніше не судимий . За місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання незадовільно ( в заочну школу з"явився лише одного разу ) . На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває .

Обставинами , що пом`якшують покарання є - щире каяття обвинуваченого , сприяння розкриттю злочину та неповнолітній вік обвинуваченого .

Обставиною , що обтяжує покарання є вчинення інкримінованих правопорушень у стані алкогольного сп"яніння .

Враховуючи всі зазначені обставини , особу винного , суд вважає , що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 повинен понести покарання у виді позбавлення волі. . Підстав для застосування інших видів покарання до обвинуваченого , які зазначені у санкції інкримінованих правопорушень та норм ст.. 69 КК України немає. Дане покарання буде відповідати тяжкості скоєного правопорушення та особі обвинуваченого.

При призначенні даного виду покарання суд , виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети - кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, і враховує фактичну тяжкість вчинених умисних злочинів та їхню підвищену суспільну небезпеку

Разом з тим, враховуючи вище зазначені обставини , особу винного , суд дійшов висновку про можливість перевиховання та виправлення засудженого без реального позбавлення волі, тобто надати йому іспитовий строк та покласти зобов`язання у відповідності до ст. 76 КК України.

По справі потерпілими заявлено цивільний позов . Вирішуючи дане питання , суд вважає , що позов підлягають частковому задоволенню. При цьому суд враховує наступне.

В силу ст. 128 КПК України цивільний позивач має право на відшкодування матеріальної та/або моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальниками, якщо вони не доведуть, що шкода була завдана не з їхньої вини.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 скоїв злочини будучи неповнолітнім, на момент скоєння злочину та заподіяння шкоди досяг 17-річного віку,але власного доходу він не має, майно у нього також відсутнє, доказів того, що у зазначеного неповнолітнього є майно,яке належить йому на праві власності позивачм суду не надали .

Отже , заподіяну шкоду в даному випадку повинна відшкодовувати законний представник неповнолітнього ОСОБА_22 .

Обвинувачений та його законний представник цивільний позов потерпілих про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не визнали.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди ?

Згідно ст. 16 ч. 1 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданноє внаслідок порушення її прав.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 280, 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Враховуючи суть позовних вимог, характер дій, заподіяної шкоди, моральні страждання потерпілих , матеріальний стан неповнолітнього відповідача та його законного представника , вимоги розумності і справедливості, на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд вважає , що позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підлягають зменшенню до 2500 грн. , оскільки цей розмір моральної шкоди відповідає ступеню моральних страждань завданих потерпілому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Щодо вимог про відшкодування матеріальної шкоди ?

Згідно матеріалів обвинувального акту та встановленими фактичними обставинами під час судового розгляду було встановлено :

- потерпілому ОСОБА_7 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 1769 грн. , а відшкодовано ( повернуто майна ) на суму 1699 грн. .Невідшкодованою сумою залишається 70 грн. ( дві сімкартки та карта пам"яті) ;

- потерпілому ОСОБА_8 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 1112 грн. , а відшкодовано ( повернуто майна ) на суму 1037 грн. . Невідшкодованою сумою залишається 75 грн. ( батарейка-акумулятор ).

Отже , вимоги в цій частині підлягають частковому задоволення у вищезазначеному розмірі.

Також в позові ставиться питання про відшкодування потерпілим витрат правову допомогу в розмірі 1500 грн. На підтвердження даної вимоги потерпілій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до матеріалів позовної заяви приєднали Договір про надання правової допомоги та здійснення представництва у кримінальній справі від 22.04.2015 р. та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 22.04.2015 р. Згідно запису в даному документі зазначена сума гонорару 1500 грн.

Суд вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідно до правил адвокатської етики, що схвалені Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 1 жовтня 1999 року протокол від 1-2 жовтня 1999 року № 6/VI, визначають уніфіковане тлумачення норм адвокатської етики, у тому числі щодо винагороди адвоката за виконані ним дії по наданню правової допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, чч. 1-6 ст. 33 Правил адвокатської етики в угоді про надання правової допомоги мають бути чітко і недвозначно визначені всі головні умови, на яких адвокат приймає доручення клієнта. Гонорар є єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром.

Фактори, що повинні братися до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе: 1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; 2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; 3) необхідність виїзду у відрядження; 4) важливість доручення для клієнта; 5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; 6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; 7) особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; 8) характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; 9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.

Жодний з факторів, указаних у ч. 3 цієї статті, не має самостійного значення; вони підлягають врахуванню в їх взаємозв`язку стосовно до обставин кожного конкретного випадку. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Представлена суду вищезазначена угода про надання юридичної допомоги не відповідає вказаним вище вимогам, а тому суд, з урахуванням якості підготовлених адвокатом документів, часу, що був витрачений адвокатом на участь у судових засідання визначає розмір гонорару, що підлягає сплаті - 500 грн..

Судові витрати по справі відсутні .

Речові доказ вилучалися і вони передані власникам ( потерпілим ) на відповідальне зберігання. На думку суду дані докази слід залишити власнику. Інший речовий доказ - дерев"яну палицю слід знищити. Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.2 ст.186 та ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому наступне покарання :

- за ч. 2 ст. 186 КК України чотири роки позбавлення волі ;

- за ч. 1 ст. 296 КК України арешт на шість місяців .

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_10 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покаарання більш суворим і остаточно призначити до відбування чотири роки позбавлення волі .

На підставі ст. 75,104 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання з випробуванням , з іспитовим строком два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця роботи , навчання та проживання , не виїзджати за межі України на постійне місце проживання , без дозволу органу КВІ , а також періодично з`являтися на реєстрацію до даного органу .

Речові докази - мобільні телефони та срібну каблучку залишити потерпілим.

Речовий доказ - дерев"яну палицю , яка знаходиться в камері речових доказів Петропавлівського РВ ГУМВС - знищити.

Стягнути законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 - ОСОБА_5 на користь :

- потерпілого ОСОБА_7 - 70 ( сімдесят ) грн. матеріальної шкоди , 2500 ( дві тисячі п"ятьсот ) грн. моральної шкоди та 500 ( п"ятьсот ) грн. , витрат на правову допомогу , а загалом 3070 грн.

- потерпілого ОСОБА_8 - 75 ( сімдесят п"ять ) грн. матеріальної шкоди , 2500 ( дві тисячі п"ятьсот ) грн. моральної шкоди та 500 ( п"ятьсот ) грн. витрат на правову допомогу , а загалом - 3075 ( три тисячі сімдесят п"ять) грн.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1