Справа № 1319/1665/2012 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 10/1390/202/12 Доповідач: Галин В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2012 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Галина В.П.

суддів: Романюка М.Ф., Вовка А.С.

з участю: ОСОБА_1

адвоката: Мерзи С.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора в справі Гриніва В.М. на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 02 березня 2012 року,

ВСТАНОВИЛА:

цією постановою задоволено скаргу ОСОБА_4 та скасовано постанову старшого слідчого СВ ПМ СДПІ по роботі з ВВП у м. Львові від 25 червня 2011 року про порушення кримінальної справи по факту ухилення від сплати податків службовими особами ТзОВ "Кварталбуд", за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого слідчого СВ ПМ СДПІ по роботі з ВВП у м. Львові від 25 червня 2011 року про порушення кримінальної справи по факту ухилення від сплати податків службовими особами ТзОВ "Кварталбуд", за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

В скарзі в підтвердження своїх вимог покликався на те, що оскаржувана постанова винесена слідчим за відсутності достатніх даних, які б вказували на наявність ознак злочину, та на час прийняття оскаржуваної постанови жодних приводів та підстав для порушення кримінальної справи у слідчого не було.

Суд першої інстанції, роблячи висновок, що для винесення постанови про порушення кримінальної справи не було підстав та достатніх даних, які вказують на наявність ознак злочину, виходив з того, що постанова слідчого про порушення кримінальної справи по факту умисного ухилення від сплати податків службовими особами ТзОВ "Кварталбуд" за ознаками злочину, передбаченого ч. З ст. 212 КК України, прийнята за відсутності даних про наявність у ТзОВ "Кварталбуд" зобов'язань зі сплати податків до бюджету, визначеного відповідно до вимог Податкового кодексу України, оскільки прийняті до підприємства на підставі акту від 27.05.2011 року за результатами документальної позапланової перевірки відповідні податкові повідомлення-рішення на даний час були неузгодженими та оскаржувались у встановленому законом порядку, що підтверджується наданими суду копіями скарг на податкові повідомлення-рішення до ДПА у Львівській області та ДПА України, рішення останніх про результати розгляду скарг, адміністративним позовом та ухвалою Львівського окружного адміністративного суду про відкриття провадження.

Крім цього, суд першої інстанції зазначив, що в оскаржуваній постанові від 25 червня 2011 року жодним чином не зазначено, яким чином службові особи ТзОВ "Кварталбуд" ухилилися від сплати податків в результаті господарських операцій з ТзОВ "Альянс+"; не зазначено підстави нікчемності договорів між ТзОВ "Кварталбуд" та ТзОВ "Альянс+", не вказано в яких документах такі дані містяться та яким чином це впливає на ухилення від сплати податків по взаємовідносинах з ними. В оскаржуваній постанові слідчим також не дано жодної оцінки акту ДПІ у Франківському районі м. Львова від 15.10.2010 року про проведення планової виїзної перевірки ТзОВ "Кварталбуд", яких було вже перевірено звітний податковий період І квартал 2010 року, однак порушень щодо сплати податків в особливо великих розмірах встановлено не було. Крім цього, висновки слідчого в оскаржуваній постанові не відповідають фактичним даним, що стали підставами для порушення кримінальної справи, а саме: згідно даних акту ДПІ у Франківському районі м. Львова № 701/23-2/3467244 від 27.05.2011 року сума заниженого службовими особами ТзОВ "Кварталбуд" податку на додану вартість в 1-му кварталі 2010 року становить 3 483 334,00 грн., а в постанові про порушення кримінальної справи слідчим дана сума визначена в розмірі 4 354 167,00 грн., однак будь-які дані, які б вказували саме на такий розмір заниженого податку, в постанові слідчого відсутні.

На дану постанову суду прокурор в справі подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Сихівського районного суду м. Львова від 02.03.2012 року про скасування постанови про порушення кримінальної справи від 25.06.2011 року за ч. 3 ст. 212 КК України за фактом ухилення від сплати податків службовими особами ТзОВ "Кварталбуд" скасувати, а скаргу повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі суду. Вважає, що вказана постанова суду є незаконною.

Вказує, що суд першої інстанції при винесенні 02.03.2012 року постанови про скасування постанови старшого слідчого СВ ПМ СДПІ ВПП в м. Львові Лещуха І.Я. від 25.06.2011 р. про порушення кримінальної справи відносно службових осіб ТзОВ "Кварталбуд" за ст. 212 ч. З КК України вдався до оцінки доказів по справі, що є неправомірним, оскільки відповідно до вимог ст. 236-8 КПК України судом при розгляді скарги на постанову про порушення справи повинні перевірятись лише наявність приводів і підстав для порушення кримінальної справи, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Судом не взято до уваги наявність у матеріалах дослідчої перевірки даних про те, що будівельно-монтажні роботи житлового комплексу в м.Трускавець по вул.Сагайдачного 14/а були виконані ще до кінця 2008 року, тому відповідно ТзОВ "Альянс+" не могло ці самі роботи виконувати протягом січня-березня 2010 року на замовлення ТзОВ "Кварталбуд". Також, судом не взято до уваги наявність в матеріалах дослідної перевірки акту ДНІ у Жовтневому районі М.Дніпропетровська №71/232/32197066 від 24.01.2011 року, яким встановлено відсутність у ТзОВ "Альянс+"технічного, робітничого, управлінського персоналу, тобто відсутність у товариства реальних можливостей для проведення господарських операцій.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги по апеляції, адвоката Мерзи С.Я. в інтересах ОСОБА_4, який заперечив апеляцію прокурора, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція прокурора не підлягає до задоволення.

25.06.2011 року старшим слідчим СВ ПМ СДПІ по роботі з ВПП у м. Львові, старшим лейтенантом податкової міліції Лещухом І.Я. було порушено кримінальну справу за фактом ухилення від сплати податків службовими особами ТзОВ "Кварталбуд", за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

З цієї постанови вбачається, що внаслідок умисних дій службові особи ТзОВ "Кварталбуд" у 1-му кварталі 2010 року занизили податок на додану вартість на суму 4 354 167,00 грн. в результаті господарських операцій з ТзОВ "Альянс+" по договорах, які на думку слідчого є недійсними. Приводом для порушення даної кримінальної справи стало безпосереднє виявлення слідчим ознак злочину при розгляді матеріалів дослідчої перевірки фінансово-господарської діяльності ТзОВ "Кварталбуд", а підставами для порушення кримінальної справи стали достатні дані, які вказують на наявність в діях службових осіб ТзОВ "Кварталбуд" ознак злочину, передбаченого ст. 212 ч. 3 КК України, а саме: в акті ДПІ у Франківському районі м. Львова № 701/23-2/3467244 від 27.05.2011 року, в акті перевірки ТзОВ „Алянс +" № 71/232/32197066 від 24.01.11, в деклараціях про податок на прибуток та деклараціях про податок на додану вартість за 2010 ТзОВ "Кварталбуд", в первинних фінансово-господарських документах, документах бухгалтерської та податкової звітності за перевірений період та інші матеріали дослідчої перевірки.

Об"єктивна сторона злочину за ст. 212 КК України полягає в ухиленні від сплати податків, зборів, інших обов"язкових платежів, що входять в систему оподаткування, введених в установленому порядку, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів у значних розмірах.

Суб"єктивна сторона цього злочину характеризується умислом. При цьому він має бути прямим, заздалегідь обдуманим.

Відповідно до пункту 15 Постанови Плунуму Верховного Суду України N 15 від 08.10.2004 р. "Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів"злочин, передбачений ст. 212 КК, є закінченим з моменту фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів, які мали бути сплачені у строки та в розмірах, передбачених законодавством з питань оподаткування (тобто, сум узгоджених податкових зобов'язань).

Умисне ухилення від сплати чи сплата у неповному обсязі сум податкових зобов'язань (податку, збору, іншого обов'язкового платежу, нарахованих контролюючими органами… утворює закінчений склад злочину з моменту закінчення граничного строку, в який мали бути сплачені нараховані (донараховані) такими органами суми зазначених зобов'язань.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з пунктом 54.5 статті 54 Податкового кодексу України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Процедура адміністративного оскарження рішень органів державної податкової служби є дворівневою (пункт 55.1 статті 55 цього Кодексу і вважається досудовим порядком вирішення спору (пункт 56.18 статті 56 цього Кодексу). Рішення Державної податкової адміністрації України, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку (пункт 56.10 статті 56 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 56.15 статті 56 Податкового кодексу України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу (1095 днів), платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

У разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті ( підпункт 56.19 статті 56 цього Кодексу).

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 56.18 статті 56 цього Кодексу).

Отже, відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпункті 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем набрання судовим рішенням законної сили (датою узгодження грошового зобов'язання).

Умисне ухилення від сплати чи сплата у неповному обсязі сум податкових зобов'язань (податку, збору, іншого обов'язкового платежу, нарахованих контролюючими органам утворює закінчений склад злочину з моменту закінчення 10 календарних днів, що настають за днем набрання судовим рішенням законної сили, протягом яких мали бути сплачені нараховані (донараховані) такими органами суми зазначених зобов'язань

Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Листом ДПС України від 05.01.2012 року № 156/7/19-5017 врегульовано питання узгодження податкового зобов"язання у разі звернення платника податків до суду щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України приводами до порушення кримінальної справи є заяви або повідомлення, а також безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурорм або судом ознак злочину, а підставами -достатні дані, що вказують на наявність ознак злочину.

Відповідно до статті 236-8 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановляючи постанову виконав вимоги закону та, не вдаючись в оцінку доказів, правильно прийшов до переконання, що на момент порушення кримінальної справи у слідчого не було достатніх підстав до порушення такої. Доводи прокурора в апеляції про те, що суд вдався в оцінку доказів є безпідставні.

Суд першої інстанції вірно зазначив у своїй постанові, що постанова старшого слідчого СВ ПМ СДПІ по роботі з ВВП у м. Львові від 25 червня 2011 року про порушення кримінальної справи по факту ухилення від сплати податків службовими особами ТзОВ "Кварталбуд", за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, прийнята за відсутності даних про наявність у ТзОВ "Кварталбуд" зобов"язань зі сплати податків до бюджету, визначеного відповідно до вимог Податкового кодексу України, оскільки прийняті до підприємства на підставі акту від 27.05.2011 року за результатами документальної позапланової перевірки відповідні податкові повідомлення -рішення на даний час були неузгодженими та оскаржувались у встановленому законом порядку. Крім цього, суд вірно вказав, що інші підстави для порушення кримінальної справи відсутні. Отже постанова слідчого була передчасною.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що на момент винесення постанови про порушення кримінальної справи у старшого слідчого СВ ПМ СДПІ по роботі з ВВП у м. Львові не було достатніх підстав для порушення кримінальної справи за фактом ухилення від сплати податків службовими особами ТзОВ "Кварталбуд", за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, а доводи прокурора в апеляції не грунтуються на матеріалах справи і є безпідставні.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 02.03.2012 року про скасування постанови про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України залишити без змін, а апеляцію прокурора -без задоволення.

Головуючий:

Судді: