Справа №295/5072/14-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі об`єднані кримінальні провадження №0000543 від 04.02.2014р. та №0001442 від 24.03.2014р. стосовно

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, освіта вища, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-05.07.2006р. Богунським районним судом м.Житомира за ч.2 ст.309,69КК України на 2 роки виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку. 12.11.2008р. постановою Богунського районного суду м.Житомира звільнений умовно-достроково на 8 місяців 11 днів;

-23.12.2011р. Богунським районним судом м.Житомира за ч.3 ст.185КК України на 3 роки позбавлення волі. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 20.09.2013р. на підставі ст.82КК України замінено невідбуте покарання на більш м`яке на виправні роботи на строк 1 рік 4 місяці з відрахуванням 20% щомісячно із суми заробітку в дохід держави

за ч.2 ст.389, ч.2 ст.121КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

потерпілої ОСОБА_13

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_14

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вироком Богунського районного суду м.Житомира від 23.12.2011року засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 20.09.2013року ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на виправні роботи строком на 1 рік 4 місяці з відрахуванням 20 % із суми заробітку щомісячно в дохід держави.

03.10.2013року засуджений ОСОБА_7 був поставлений на облік до КВІ Богунського підрозділу м.Житомира куди з`явився 16.10.2013року і йому було роз`яснено права та обов`язки пов`язані із відбуванням покарання та ОСОБА_7 був попереджений про те, що в разі ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт, на підставі ч.2 ст.389КК України, може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Також роз`яснено, що згідно ст.41 ч.6 КВК України ОСОБА_7 зобов`язаний додержуватися встановлених законодавством порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк виправних робіт, з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, з`являтися до інспекції у встановлені дні на реєстрацію, без дозволу інспекції не виїжджати за межі України.
Крім цього, роз`яснено, що поважними причинами неявки до інспекції в призначений строк визначаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені, про що від засудженого ОСОБА_7 було відібрано письмову підписку, анкету, складено довідку-бесіду, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію до КВІ Богунського підрозділу м.Житомира 2-й та 4-й четверги кожного місяця, а також вказаного ж дня ОСОБА_7 надав трудовий договір, з якого встановлено, що останній працевлаштований вантажником до ФОП ОСОБА_15
04.11.2013року до КВІ від ФОП ОСОБА_15 надійшло підтвердження про прийняття до виконання 16.10.2013року ухвали суду від 20.09.2013року відносно ОСОБА_7 .

Однак, ОСОБА_7 , будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, діючи умисно з метою ухилення від відбування покарання у вигляді виправних робіт, за період з 12.12.2013року по 30.12.2013року допустив 17 прогулів, причини відсутності на роботі не повідомив, а тому згідно наказу №3-к від 30.12.2013року його було звільнено з роботи з 30.12.2013року згідно п.4 ст.40 Кодексу законів про працю України, за прогул без поважних причин.

У подальшому ОСОБА_7 не працевлаштувався, на облік в Житомирський міський центр зайнятості не став, до даного часу ніде не працює та, таким чином, ухилився від відбування покарання у виді виправних робіт.

ОСОБА_7 з 1 року 4 місяців виправних робіт призначеного ухвалою Богунського районного суду від 20.09.2013року відбув усього 2 місяці.

Невідбута частина покарання становить 1 рік 2 місяці.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст.389КК України визнав повністю і пояснив, що на підставі ст.82КК України судом йому було замінено невідбуте покарання у виді позбавлення волі призначене вироком Богунського районного суду м.Житомира за ч.3 ст.185КК України на більш м`яке - на виправні роботи на строк 1 рік 4 місяці з відрахуванням 20% щомісячно із суми заробітку в дохід держави та він став працювати за трудовим договором вантажником у ФОП ОСОБА_15 . При постановленні на облік в КВІ йому було роз`яснено права та обов`язки пов`язані з відбуванням покарання у виді виправних робіт та був попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання може бути притягнутий до кримінальної відповідальності.

Оскільки за свою роботу отримував невелику заробітну плату, якої не вистачало, тому пропрацювавши два місяці, умисно перестав виходити на роботу до підприємця, а став працювати сам на ремонтах квартир. За прогули був звільнений з роботи, однак на облік в центр зайнятості не став, так як не мав часу.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини в ухиленні від відбування виправних робіт, його вина знайшла своє підтвердження дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Даними подання начальника Житомирського МРВ КВІ про направлення матеріалів до Житомирського МВ УМВС України в Житомирської області про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт(матер.кримін.провад.а.с.4-6).

Підпискою про ознайомлення ОСОБА_7 з порядком та умовами відбування покарання у виді виправних робіт, попередженнями останнього про ухилення від відбування покарання, постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, листком реєстрації на яких мається особистий підпис ОСОБА_7 (матер.кримін.провад.а.с.10,11,12,16,17).

Трудовим договором від 16.10.2013року укладеним між ФОП ОСОБА_15 та ОСОБА_7 про прийняття останнього на роботу вантажником до фізичної особи ОСОБА_15 (матер.кримін.провад.а.с.50).

Даними актів №1 від 18.12.2013року, №2 від 25.12.2013року, №3 від 30.12.2013року складених ФОП ОСОБА_15 про відсутність вантажника ОСОБА_7 на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою АДРЕСА_3 з 12.12.2013року по 30.12.2013року(матер.кримін.провад.а.с.18,19).

Як слідує із наказу №3-к від 30.12.2013року виданого ФОП ОСОБА_15 за прогули без поважних причин ОСОБА_7 було звільнено з роботи з 30.12.2013року на підставі ч.4 ст.40КЗпП України(матер.кримін.провад.а.с.51).

За повідомленням Житомирського міського центру зайнятості №3585 від 26.03.2014року ОСОБА_7 станом на 25.03.2014року як безробітний в центрі на обліку не перебуває(матер.кримін.провад.а.с.64).

За повідомленнями: обласного шкірно-венерологічного диспансеру Житомирської обласної ради №128 від 18.03.2014р., Центральної районної лікарні Житомирської районної ради №560 від 19.03.2014р., Центральної міської лікарні №1 м.Житомира №734 від 21.03.2014р., Житомирського обласного стоматологічного медичного об`єднання №106 від 18.03.2014р., Центральної міської лікарні №2 м.Житомира №424 від 17.03.2014р., Житомирської Обласної клінічної лікарні ім.О.Ф.Гербачевського №665 від 26.03.2014р. ОСОБА_7 у цих лікувальних закладах з жовтня 2013року на стаціонарному лікуванні не перебував(матер.кримін.провад.а.с.52-63,65).

Крім цього, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 24 березня 2014 року приблизно о 20 годині 25 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння між ним та ОСОБА_16 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння в дворі будинку АДРЕСА_4 на ґрунті раптово виникнувших неприязних відносин у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_16 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, 24.03.2014р. приблизно о 20 годині 25 хвилин перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_4 невстановленим слідством колюче-ріжучим предметом умисно наніс ОСОБА_16 один удар в область грудної клітини зліва, чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: рани передньої поверхні грудної клітки зліва, крововиливу в м`які тканини грудної клітки, крововиливу в середостіння, насічка на передньо-внутрішній поверхні нижньої долі лівої легені, наскрізне ушкодження серцевої сорочки, ушкодження стінок правого шлуночка, наскрізне ушкодження діафрагми та тканини лівої долі печінки. Дане тілесне ушкодження має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя, є смертельним, і знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_16 .

Суд приходить до висновку, що обвинувачення в цій частині не знайшло свого підтвердження.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст.121КК України не визнав, пояснив, що ввечері 24.03.2014р. будучи напідпитку ішов додому із знайомою ОСОБА_17 . Остання запропонувала зайти в гості до її знайомих в будинок по АДРЕСА_5 , на що погодився. Зайшовши в будинок біля 19-19:30 години, там знаходилися ОСОБА_18 , ОСОБА_19 з якими став в кімнаті вживати горілку. Під час розпивання горілки спілкувалися всі між собою без сварки. Коли добре сп`янів, приліг на диван. Потім ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 підняли його та через коридор (в кухню не заходив) біля 21 години вивели з будинку на вулицю за хвіртку та пішов провулками додому, так як проживає недалеко від провулку Новопівнічного по Бульвару Польському. Коли проходив біля «базарчика» телефонував брату ОСОБА_23 , який працював таксистом, щоб завіз його в с.Тетерівку, де його сім`я має будинок, але той відмовився, повідомив, що вже не працює таксистом. Прийшовши додому ліг спати на диван, який стояв на технічному поверсі, оскільки квартира була зачинена, дружина з дитиною були в с.Тетерівці, а ключів при собі не мав. Будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_24 , якого раніше не знав, не наносив, ножів при собі не мав.

Доказами про те, що обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть ОСОБА_16 , сторона обвинувачення вважає показання потерпілої ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та надані письмові докази, що були досліджені в судовому засіданні.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 пояснила, що мала сина ОСОБА_30 , який проживав в своєму будинку по АДРЕСА_6 разом із співмешканкою ОСОБА_31 . Разом із ними проживала і ОСОБА_18 з дитиною. 26.03.2014р. медичні працівники повідомили, що її син ОСОБА_32 помер в лікарні. По прибуттю в лікарню, лікар повідомив, що намагалися, але не змогли спасти сина. Після смерті сина зателефонувала ОСОБА_33 , сказала, щоб віддала ключі та документи на будинок сина, де вони разом проживали. Про події, що мали місце 24.03.2014р. останню та ОСОБА_21 не запитувала, оскільки ті були після перепою та самі їй нічого не розповідали. Сусідка розповідала, що бачила в той вечір ОСОБА_34 , який сказав, що його підрізали, був в крові, втратив свідомість. При спілкуванні з лікарем, останній повідомляв, що коли сина привели до свідомості, той назвав прізвище особи, яка його підрізала « ОСОБА_35 ».
Свідок ОСОБА_25 пояснила, що в березні 2014р., дати не пам`ятає, разом із знайомим ОСОБА_36 та ще одним приятелем розпили пляшку горілки. Ввечері близько 20 години разом із ОСОБА_37 прийшли в будинок по АДРЕСА_5 , де проживала її знайома ОСОБА_38 . Там ОСОБА_39 разом із ОСОБА_40 випивали спиртне та разом із обвинуваченим приєдналися до них, стали спілкуватися. Коли всі разом відпочивали ОСОБА_41 став чіплятися та загравати до ОСОБА_20 . Оскільки не знала як відчепитися від обвинуваченого, так як той був випивший попросила дівчат вигнати ОСОБА_42 з будинку. Ті погодилися та спочатку запропонували останньому вийти самому, а потім висловлюючи нецензурні слова виштовхали ОСОБА_42 з будинку та вхідні двері зачинили на ключ. Такими діями дівчат останній був незадоволений, запитав чому виганяють, але будь-якої агресії не проявляв. Не бачила, щоб ОСОБА_41 коли його виштовхували з будинку брав зі столу ножа. Після цього ОСОБА_41 не повертався, в двері не стукав. Потім через 15-20 хвилин прийшов співмешканець ОСОБА_43 . Покрасс ОСОБА_44 , який був в стані сп`яніння та ОСОБА_21 і ОСОБА_20 розповіли йому, що вигнали з будинку випившого ОСОБА_42 , при цьому ОСОБА_20 розповіла в чому був одягнутий обвинувачений. Покрасс повідомив, що піде за ОСОБА_45 на «розборки» та вийшов з будинку, хоча сам із ОСОБА_45 раніше не був знайомий. Пройшло 20-30 хвилин і біля 20:30 20:40 постукала сусідка та повідомила що на вулиці в крові лежить ОСОБА_32 . Коли вийшла на вулицю побачила ОСОБА_34 , який лежав біля порогу до входу в будинок. Коли потерпілого завели в будинок, побачила на одежі останнього кров, а на його тілі зліва між ребрами поранення. Покрас був у свідомості, але не говорив. Потім викликали міліцію та швидку медичну допомогу.
Свідок ОСОБА_26 пояснила, що проживає в приватному будинку по АДРЕСА_7 . Ввечері біля 20 години 15 хвилин в один із днів березня 2014р. вийшла на вулицю в туалет та почула голос сусіда ОСОБА_30 , який просив викликати швидку допомогу. Покрасса знає давно, як такого, що часто вживав спиртні напої, бився та конфліктував з дружиною. На вулиці було темно, підійшла до ОСОБА_34 , який лежав біля вхідних дверей своєї квартири, тримався руками за лівий бік грудної клітини з якого капала кров. Запитала хто його порізав, на що ОСОБА_46 відповів, що «мужик, какой-то козел». Стала стукати в квартиру ОСОБА_47 , повідомила ОСОБА_48 , з якою проживав ОСОБА_44 про останнього. Потім разом із чоловіком та трьома дівчатами, що були в будинку, занесли туди ОСОБА_47 та поклали на диван.
Свідок ОСОБА_27 пояснила, що в березні 2014р., точної дати не пам`ятає, разом із ОСОБА_49 вживали спиртні напої в будинку по АДРЕСА_7 , де проживала. У вечірній час до них прийшли ОСОБА_50 зі своїм знайомим ОСОБА_36 та були вже на підпитку. Всі разом спілкувалися, вживали спиртне, ніяких конфліктів, суперечок між ними не було. Згодом вона лягла відпочивати, але до неї почав приставати ОСОБА_51 . Тому разом із дівчатами біля 19 години вигнали ОСОБА_42 із будинку, при цьому в останнього сторонніх предметів не бачила. В чому був одягнений ОСОБА_41 не пам`ятає. Через пів години додому прийшов її чоловік ОСОБА_32 , з яким всі разом продовжили розпивати горілку. Через 15-20 хвилин почула стук в двері та вікна будинку і чоловічий голос, який кричав, щоб відкрили двері, а то виб`є вікна. Запитала « ОСОБА_52 ?», але відповіді не було. Тоді ОСОБА_46 сказав, що піде та розбереться хто стукає і вийшов з будинку. Оскільки ОСОБА_44 був відсутній хвилин 15, сказала ОСОБА_21 , щоб пішла подивилась де він. Остання вийшла, потім почала кричати. Коли вона ( ОСОБА_20 ) вийшла на вулицю, біля будинку, навпроти вікна побачила лежачого ОСОБА_47 на одязі якого була кров. Ще приходила сусідка, з нею викликала швидку медичну допомогу. На вулиці було темно, біля лежачого ОСОБА_47 сторонніх предметів не бачила. Наступного дня через знайомих передавала в лікарню одяг ОСОБА_53 , який вранці по телефону про це її просив. Потім повідомили, що ОСОБА_44 помер в лікарні. Покрасс не був знайомий із ОСОБА_45 .
Свідок ОСОБА_28 пояснила, що 24.03.2014р. разом із ОСОБА_20 вживали горілку. Ввечері до них прийшли ОСОБА_50 з ОСОБА_36 , з якими продовжили розпивати спиртне. Коли ОСОБА_20 пішла лягти відпочивати, до неї приліг ОСОБА_41 , тому останнього скинула з ліжка та прийшла до неї на кухню. Потім на кухню зайшов ОСОБА_51 , став сперечатися з ОСОБА_54 , при цьому бачила в ОСОБА_42 ножика, де він його взяв не знає. Потім ОСОБА_55 вигнали з будинку та продовжували ще 20-25 хвилин вживати горілку. Потім прийшов додому ОСОБА_46 , який також вже був випившим та з ним продовжили ще розпивати спиртні напої. Через деякий час хтось почав стукати у вікно та вимагав відчинити двері. Стук продовжувався не довго, хвилин дві. По голосу впізнала ОСОБА_42 . Розповіла ОСОБА_53 , що стукає ОСОБА_51 , який приходив до них із ОСОБА_22 . Покрасс пішов на вулицю розібратися хто стукає. Через 15 хвилин вийшла на вулицю, побачила ОСОБА_47 , який лежав на землі біля свого будинку, тримався за серце, стогнав, не говорив, на його одязі була кров, сусідка надавала допомогу та повідомила, що ОСОБА_44 просив її викликати швидку допомогу, що і зробили. Бачила на вікні будинку кров, можливо ОСОБА_46 стукав у вікно, але вони не чули, так як працював телевізор. Наступного дня ОСОБА_20 розповідала, що їй з лікарні телефонував ОСОБА_46 , просив передати одяг, але не розповідав, хто саме спричинив йому тілесні ушкодження.
Свідок ОСОБА_29 пояснила, що весною 2014р., точної дати не пам`ятає, виїжджала в складі слідчо-оперативної групи на місце пригоди, яка сталася біля приватного будинку в районі Богунії. Проводила певні слідчі дії, складала протокол огляду місця події. Вранці наступного дня в лікарні, після проведеної операції, прийняла заяву від потерпілого ОСОБА_47 та допитала. Під час допиту ОСОБА_46 розповів, що ввечері прийшов додому, там були три жінки, трохи випили горілки, приліг відпочивати. Почув стук в двері та вікно. Дівчата сказали, що це стукає ОСОБА_51 . Вийшовши на вулицю побачив невідомого чоловіка з ножем, запитав чого той стукає і чого з ножем. Невідомий чоловік нічого не відповів та вдарив його ножем в область грудної клітини, а побачивши кров втік. Пішов стукати у вікно будинку, потім втратив свідомість. Під час допиту ОСОБА_46 повідомив, що невідомого чоловіка не знає, що той був одягнений в куртці з капюшоном і що його прізвисько « ОСОБА_35 ».
В судовому засіданні досліджені надані стороною обвинувачення наступні письмові документи.
Протокол огляду місця події від 24.03.2014р. із якого слідує, що було оглянуто подвір`я будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . Присутня при огляді громадянка ОСОБА_28 вказала на земельній ділянці місце де лежав ОСОБА_56 одягнений у футболці білого кольору з плямами бурого кольору. Біля входу до будинку на відстані 2-х метрів на землі та на вікні будинку, що виходить у двір були виявлені плями бурого кольору, які були вилучені(т.1 а.с.180-182). В плямах бурого кольору, вилучених із ґрунту та з вікна виявлена кров людини, яка може походити від ОСОБА_16 про що вбачається із висновків експерта №№ 432, 433 від 01.04.2014р.та №№ 499, 500 від 10.04.2014р.(т.1 а.с.184-187, 212-218).
Згідно протоколу заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.03.2014р. слідчим СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_29 прийнято усну заяву від ОСОБА_16 , який повідомив, що 24.03.2014р. близько 21 години з адресою: АДРЕСА_7 невідома особа спричинила тілесні ушкодження(а.с.188 т.1).
Із протоколу допиту потерпілого ОСОБА_16 від 25.03.2014р. вбачається, що 24.03.2014р. близько 20 години він будучи в стані алкогольного сп`яніння прийшов додому де знаходилися його дружина ОСОБА_39 , її подруга ОСОБА_57 та квартирантка ОСОБА_58 з якими розпивав горілку, випив декілька стопок. Ліг відпочивати та дивився телевізор. Потім почув стук у двері та вікна і хтось із дівчат сказав, що ОСОБА_51 ломиться в квартиру. Особу на ім`я « ОСОБА_51 » не знає, ніколи не бачив, але відповів, що вийде на вулицю та розбереться з ним. На вулиці побачив у невідомого чоловіка в руці кухонного ножа. Запитав його навіщо йому ніж, на що чоловік нічого не повідомивши спричинив удар ножем у груди та побачивши кров втік. Після цього став стукати у вікно, щоб хтось викликав швидку допомогу, після чого нічого не пам`ятає. Зазначив, що невідомий чоловік був одягнений в спортивну кофту чорного кольору з капюшоном на голові та брюки темного кольору, його обличчя не бачив, тому впізнати не зможе(т.1 а.с.190-191).
Відповідно лікарського свідоцтва про смерть №1002 від 26.04.2014р. в стаціонарі хірургічного відділення ЦМЛ №1 м.Житомира помер ОСОБА_16 (т.1 а.с.202).
Згідно висновку №329 від 23.04.2014р. судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_16 було виявлено поранення тулуба у вигляді:рани передньої поверхні грудної клітки зліва, крововиливу в м`які тканини грудної клітки, крововиливу в середостіння, насічка на передньо-внутрішній поверхні нижньої долі лівої легені, наскрізне ушкодження серцевої сорочки, ушкодження стінок правого шлуночка, наскрізне ушкодження діафрагми та тканини лівої долі печінки. Дане тілесне ушкодження утворилося від дії колюче-ріжучого предмету і має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя, є смертельним, і знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. (т.1 а.с.198-201).

Як слідує із даних протоколу огляду предмету від 04.04.2014р. слідчим ОСОБА_59 в присутності понятих в службовому кабінеті №28 Житомирського МВ було оглянуто одяг, а саме: чоловіча спортивна кофта із плащової тканини чорного, сірого, синього, білого кольорів, брудна та джинсові штани синього кольору забруднені з неприємним запахом, що були добровільно надані ОСОБА_7 (т.1 а.с.219-220).

Згідно висновку експерта №473 від 22.04.2014р. у вирізах з джинсових штанів та спортивної кофти належних ОСОБА_7 , що оглядалися слідів крові не виявлено(т.1 а.с.209-210).

Як вбачається із протоколу обшуку від 19.04.2014р., який проводився на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 07.04.2014р. за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_8 виявлено 5 ножів (т.1 а.с.222-225).

За висновками експерта №78-МК від 27.05.2014р. на підставі даних, отриманих при медико-криміналістичному дослідженні 5 ножів, виявлених за місцем проживання ОСОБА_7 , трьох малюнків ножів, які виконані свідками ОСОБА_27 , ОСОБА_25 та ОСОБА_28 під час додаткового допиту на стадії досудового розслідування та висновку експерта №329 від 26.03.2014р. судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_16 встановлено, що при дослідженні 5 ножів виявлено співпадання розмірів ушкодження та ранового каналу з шириною клинка ножа №5 та його довжини на відстані 6см від вістря, але враховуючи, що ушкодження у ОСОБА_16 було ушито хірургічними швами, відсутній одяг постраждалого та розбіжність довжин ранових каналів у хірурга та судово-медичного експерта, що не дало можливості точно дослідити виявлене ушкодження у ОСОБА_16 та визначити конструктивні особливості травмуючого предмету, тому вказати, що утворення ушкодження на тілі постраждалого ОСОБА_16 від дії клинка ножа №5, або від любого іншого предмету, який володіє колото-різаними властивостями, не представляється можливим. Дії ножів, що зображені на малюнках свідками, виключається тому, що зображені ножі не відповідають розмірам, які вказані на малюнках. З огляду на наведене судово-медичний експерт-криміналіст прийшов до висновку, що визначити чи могли утворитися ушкодженні на тілі постраждалого ОСОБА_16 від дії клинків ножів, які були досліджені, не представляється можливим (т.1 а.с.226-229).

Згідно даних протоколу пред`явлення особи на впізнання від 06.06.2014р. свідок ОСОБА_28 серед пред`явлених осіб по голосу впізнала особу під №2 ОСОБА_7 , який 24.03.2014р. близько 21 години перебував в подвір`ї будинку АДРЕСА_4 (т.1 а.с.236-238).

Згідно висновку судово-наркологічної експертизи №Д-185 від 24.06.2014р. у ОСОБА_7 встановлені психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Примусового лікування не потребує (т. 1 а.с.241).

Як слідує із акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 258-2014 від 24.06.2014р. ОСОБА_7 в минулому будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає ними в даний час. В період часу до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би міг позбавляти його здатності усвідомлювати свої вчинки та керувати ними. Знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час скоєння інкримінованого йому протиправного вчинку, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру (т. 1 а.с.239-240).

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 03.04.2014р. надавався тимчасовий доступ до документів, які містять інформацію, яка знаходиться в оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» про з`єднання абонентського номеру НОМЕР_1 , яким користувався 24.03.2014р. ОСОБА_7 з прив`язкою до базових станцій(т.1 а.с.244).

Аналізом порівняння даних з радіорозвідки та деталізації абонентського номеру НОМЕР_1 встановлено, що 24.03.2014р. у проміжок часу з 19:30 по 20:30 він на зв`язок не виходив, а о 21:13 він виходив на зв`язок у зоні покриття базової станції, яка обслуговує скоєння злочину, що слідує із довідки №12/1191 від 19.06.2014р. начальника УОТЗ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_60 (т.1 а.с.246-247).

В судовому засіданні обвинувачений ствердив, що коли йшов по дорозі додому від 1-го АДРЕСА_5 до АДРЕСА_9 , де проживає, телефонував з № своєму брату ОСОБА_23 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_61 пояснив, що він проводив перевірку та складав схему розміщення базових станцій в зоні покриття яких виходив на зв`язок абонентський номер НОМЕР_2 в період з 19:00 по 22:00 24.03.2014р. за результатами якої складав довідку за №12/1191 від 19.06.2014р.

Як вбачається із карти виїзду швидкої медичної допомоги №2709 від 24.03.2014р. о 20:31 був прийнятий виклик швидкої медичної допомоги до пацієнта з ножовим пораненням за адресою АДРЕСА_10 , яка прибула на місце о 20:40 та медичні працівники надавали допомогу ОСОБА_16 в якого виявили ножове поранення грудної клітини в області серця (т.1 а.с.249).

Досліджені вищевказані докази не узгоджуються між собою.

Твердження сторони обвинувачення про те, що злочин міг вчинити лише ОСОБА_7 , оскільки ввечері 24.03.2014р. він перебував в будинку по АДРЕСА_7 , після чого його вигнали, і тільки він міг повернутися та стукати в двері та вікна, що ствердили свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_62 , ОСОБА_18 , так як саме його голос впізнала свідок ОСОБА_28 , є лише припущенням, а не беззаперечним доказом того, що саме ОСОБА_7 спричинив постраждалому ОСОБА_63 тяжкі тілесні ушкодження. Крім того, в судовому засіданні не встановлено та дослідженими доказами не доведено, що саме обвинувачений знаходився близько 20:25 в дворі будинку АДРЕСА_4 .

Показання свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , щодо часу знаходження обвинуваченого в будинку та часу коли його вигнали з будинку є суперечливими.

Так свідок ОСОБА_19 ствердила, що ОСОБА_7 вигнали з будинку біля 19 години. Свідок ОСОБА_62 ствердила, що про пораненого ОСОБА_64 сусідка повідомила близько 20:30 - 20:40, тобто через півтори години як з будинку вийшов обвинувачений відповідно пояснень свідка ОСОБА_20 . Свідок ОСОБА_18 не могла пояснити о котрій годині ОСОБА_41 покинув будинок.
В той же час свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 вказували на те, що після того як ОСОБА_42 вигнали з будинку, деякий час вони залишалися самі в будинку. Лише через 15-20 хвилин, як вказувала свідок ОСОБА_22 , а свідок ОСОБА_20 вказувала, що через пів години додому прийшов ОСОБА_65 , з яким вони продовжили розпивати спиртне і тільки через деякий час хтось почав стукати в двері та вікна.
Сам ОСОБА_65 в своїх поясненнях слідчому вказав, що стук у двері та вікна розпочався після того як він прийшов додому, випив декілька стопок горілки, ліг відпочивати та дивився телевізор.
Згідно даних протоколупред`явлення особи на впізнання від 06.06.2014р. свідок ОСОБА_28 по голосу впізнала ОСОБА_7 , як особу, що 24.03.2014р. близько 21 години перебувала в подвір`ї будинку АДРЕСА_4 . А із карти виїзду швидкої медичної допомоги №2709 від 24.03.2014р. слідує, що виклик до постраждалого ОСОБА_16 був прийнятий о 20 годині 31хвилині 24.03.2014р.. Тобто ОСОБА_21 чула голос ОСОБА_42 і після приїзду карети швидкої допомоги. Однак свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_66 не вказували, що коли приїхала швидка медична допомога та коли медичні працівники надавали допомогу ОСОБА_16 при цьому в подвір`ї будинку був присутній ОСОБА_7 .

Жоден з допитаних в судовому засіданні свідків не бачив особи, яка нанесла ОСОБА_16 ножове поранення. Сам постраждалий при допиті слідчою ствердив, що особи, яка спричинила йому ножем тілесне ушкодження не знає та не вказував, що між ними при зустрічі був конфлікт внаслідок раптово виниклих неприязних стосунків.
Дослідженими доказами не доведено, що обвинувачений здійснював телефонний дзвінок на місці скоєння відносно ОСОБА_64 злочину, адже як пояснив свідок ОСОБА_61 базова телефонна станція покриває певну відстань, а не тільки одне місце де стався злочин.
Телефонний дзвінок о 20-37 який здійснював ОСОБА_41 із мобільного телефону (згідно довідки №12/1191 від 19.06.2014р.), тобто в час коли до потерпілого вже була викликана медична допомога, знаходився в радіусі дії не базової станції, що охоплює місце вчинення злочину, а іншої базової станції мобільного зв`язку, а саме за адресою вул.Перемоги,75, що спростовує показання свідка ОСОБА_21 , які зафіксовані в протоколі пред`явлення особи на впізнання від 06.06.2014р., що вона впізнала голос ОСОБА_42 біля будинку потерпілого, коли останньому були спричинені тілесні ушкодження.
На вилученому у ОСОБА_7 одязі, що був досліджений, слідів крові виявлено не було, що стверджується даними висновку експерта №473 від 22.04.2014р.
Одяг в якому була одягнута невідома особа на яку вказував ОСОБА_16 , а саме спортивна кофта чорного кольору з капюшоном у обвинуваченого ОСОБА_7 виявлена не була.
При огляді місця події знарядь вчинення злочину, слідів, які б вказували на присутність там обвинуваченого виявленого не було.
Проведеними на досудовому розслідуванні слідчими діями не встановлено, що вилученими за місцем проживання ОСОБА_7 ножами могли бути нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_16 , що стверджується висновком експерта №78-МК від 27.05.2014р.
Інформація здобута в оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» про з`єднання абонентського номеру, належного ОСОБА_7 в зоні покриття базової станції, яка обслуговує місце злочину, не може слугувати доказом про те, що саме обвинувачений спричинив тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_16 .

Не доводить вину ОСОБА_7 у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_16 те, що свідок ОСОБА_28 впізнала обвинуваченого по голосу, що саме він стукав у вікна та двері будинку в день події.

Відповідно до вимог ст.62Конституції України та ч.3 ст.373КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_7 ознак складу злочину, передбаченого ч.2 ст.121КК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_7 доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії лише за ч.2 ст.389КК України, які виразилися в ухиленні від відбування виправних робіт особою, засудженою до цього покарання.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ч.2 ст.12КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в ухиленні від відбування виправних робіт визнав повністю, сприяв розкриттю злочину. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_7 не працює, по місцю проживання характеризується негативно, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, будучи засудженим за вчинення умисного злочину до позбавлення волі та після заміни судом невідбутої частини покарання більш м`яким ухилився від відбування покарання у виді виправних робіт, що свідчить про те, що він належних висновків для себе не зробив та вперто не бажає стати на шлях виправлення.

Враховуючи наведене, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст.389 КК України з частковим приєднанням відповідно до ст.ст.71,72КК України невідбутого покарання за ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 20.09.2013р.

Питання стосовно речових доказів судом вирішуються в порядку ст.100КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Заявлений прокурором цивільний позов про стягнення із ОСОБА_7 витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_16 в сумі 493грн 59 коп слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 371,373,374КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389КК України і призначити йому покарання за цим законом - 2 (роки) 10 місяців обмеження волі.

На підставі ст.71КК України частково приєднати до покарання невідбуте ОСОБА_7 покарання за ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 20.09.2013р. із застосуванням ст.72 КК України, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий та призначити остаточне покарання 3 (роки) обмеження волі.

За ч.2 ст.121КК України ОСОБА_7 виправдати за недоведеністю вини у вчиненні злочину.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишити без змін.

Строк відбуття покарання рахувати з 24 липня 2015року.

Зарахувати в строк відбуття покарання час перебування ОСОБА_7 під вартою з 20 червня 2014року по 24 липня 2015року.

Речові докази: речовину бурого кольору, що знаходиться в камері зберігання речових доказів Житомирського МВ знищити; чоловічу спортивну кофту та джинсові штани, передані ОСОБА_7 , залишити йому як власнику; два СД диска залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_7 витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_16 в сумі 493грн 59 коп залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1