Справа №
11-а-224-2007р. Головуючий
в суді 1-ї інстанції - Солопов Ю.О.
ст. 121 КК України Доповідач
у апеляції - Медведенко Ю.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2007
року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючого:
Медведенка Ю.С.

Суддів: Кадегроб А.І., Ремеза П.М.

з участю
прокурора: Голубенко Г.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в
м. Кіровограді кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на
вирок Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 15 січня
2007 року, яким, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Кіровограда, українець, громадянин України, з неповною середньою
освітою, не одружений, не працюючий, проживаючий АДРЕСА_1, раніше судимий:

1.
3 червня 2002 року Кіровським районним судом м.
Кіровограда за ч.3 .ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим
строком З роки;

2.
25 вересня 2002 року Кіровським районним судом м.
Кіровограда за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення
волі, звільнений умовно-достроково 26 вересня 2005 року на 1 рік 3 місяці 23
дні, -

засуджений
за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК
України частково приєднане не відбуте покарання за вироком Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2002 року і остаточно призначене
до відбуття покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_1 визнаний винним в умисному заподіянні тяжких тілесних
ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, за наступних обставин:

26 липня 2006
року о 23.00 ОСОБА_1, перебуваючи
у стані алкогольного сп'яніння, біля кінцевої зупинки маршрутного таксі №108 по
вул. Енергетиків у м. Кіровограді, на грунті особистих неприязних відносин,
ножем, який мав при собі, навмисно наніс ОСОБА_2 7 ударів в тулуб, заподіявши
тілесні ушкодження у вигляді ран, що відносяться до категорії тяжких тілесних
ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

У апеляції
засуджений просить переглянути його кримінальну справу та врахувати як
пом'якшуючу обставину його захворювання туберкульозом, а також те, що у справі
немає достовірних доказів скоєння ним злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК
України.

Заслухавши
доповідача, у дебатах засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію, та
уточнив, що він просить перекваліфікувати його дії на більш

2

м'який
склад злочину, оскільки він заподіяв потерпілому тілесні ушкодження захищаючись
від нападу потерпілого і відповідно пом'якшити йому покарання, заслухавши
прокурора, який заперечував проти апеляції, перевіривши матеріали справи та
зваживши доводи апеляції, колегія суддів визнає апеляцію такою, що не підлягає
задоволенню.

Суд першої
інстанції всебічно і повно дослідивши усі докази у справі, які узгоджуються між
собою, у їх сукупності, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини
ОСОБА_1 у скоєні злочину, правильно кваліфікувавши дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КК
України.

Вина ОСОБА_1 в
умисному заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень доводиться, крім
послідовних показів самого засудженого у ході досудового слідства (а.с.47),
послідовними показами потерпілого ОСОБА_2, який неодноразово пояснював, що ОСОБА_1 наніс йому удари
ножем ззаду, і у цей час він засудженому ударів не наносив, і на засудженого
взагалі не нападав.

Пояснення
потерпілого узгоджуються із висновками судово-медичної експертизи №249 про
характер та локалізацію тілесних ушкоджень (а.с.53-54).

Обираючи
покарання засудженому ОСОБА_1 суд врахував характер та ступінь тяжкості
скоєного злочину, дані про особу засудженого, пом'якшуючі та обтяжуючі
відповідальність обставини.

Так суд першої
інстанції врахував, що ОСОБА_1
вчинив тяжкий злочин.

У якості
обтяжуючої відповідальність обставини суд врахував вчинення злочину у стані
алкогольного сп'яніння. Як пом'якшуючі відповідальність обставини суд врахував
щире каяття засудженого.

Характеризуючи
особу засудженого суд врахував позитивну характеристику ОСОБА_1 та наявність у
нього на утриманні престарілої бабусі, також наявність судимості та скоєння ним
злочину у період умовно-дострокового звільнення.

З урахуванням
усіх обставин справи та особи засудженого суд першої інстанції правильно дійшов
висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_1 в
умовах ізоляції його від суспільства у призначений строк, який є мінімальним за
ч.І ст.121 КК України.

Як вбачається із
довідки Кіровоградського СІЗО вих.№8/820 від 5 березня 2007 року ОСОБА_1
страждає на інфекційний туберкульоз легень. Однак дана обставина, на думку
колегії суддів, не може бути підставою до призначення покарання нижче від
найнижчої межі, з урахуванням сукупності наведених доказів та даних про особу
засудженого. Підстав до пом'якшення призначеного покарання судова колегія не
вбачає.

Керуючись ст.ст.362,366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 15 січня 2007 року відносно ОСОБА_1 - залишити без
змін.