Справа № 161/8230/15-к
Провадження № 1-кп/161/394/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 24 липня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в колегіальному складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000115, що надійшов з прокуратури Луцького району 29.05.2015 року з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого, в порядку ст.89 КК України судимості не має,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Луцька Волинської області, українця, гр.України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого головою кооперативу ОК «Надстир`я», мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , українця, гр.України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючого, раніше судимого:

- 26.08.1999 року Луцьким міським судом Волинської області за ст.140 ч.2 КК України (в ред.1960 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільненого 04.08.2000 року на підставі ст.4 Закону України «Про амністію» від 11.05.2000 року невідбута частина покарання 9 місяців 13 днів;

- 16.03.2001року Луцьким міським судом Волинської області за ст.140 ч.2 КК України (в ред. від 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільненого 02.10.2003 року на підставі постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 25.09.2003 р. умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 7 днів;

- 09.12.2004 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.185 ч.3, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, згідно постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 23.08.2007 року невідбуту частину покарання 1 рік 4 місяці 14 днів замінено на обмеження волі (дані про звільнення відсутні);

- 22.10.2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 14.01.2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.186 ч.3, 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі; звільненого 11.09.2013 року Коростенським районним судом Житомирської області від 03.09.2013 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 4 дні;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , 22 лютого 2015 року близько 04.00 год., за попередньою змовою між собою, перебуваючи по вул.Володимирській, 1Б с.Великий Омеляник Луцького району Волинської області, з корисливих мотивів, вчинили розбійний напад на оператора автозаправної станції ПП «Торгівельна компанія Укр-Петроль» ОСОБА_7 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, що виразився у нанесенні ударів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 руками та ногами у ділянку голови, чим спричинили тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого незаконно проникли у приміщення вищевказаної станції, де відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 1890, 72 грн. та картками поповнення операторів мобільного зв`язку на загальну суму 1644 грн., спричинивши ПП «Торгівельна компанія Укр-Петроль» майнової шкоди на загальну суму 3534, 72 грн., після чого, за допомогою ОСОБА_14 , залишили місце події, розподіливши викрадене майно між собою.

Внаслідок вказаних дій обвинувачених потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рани тім`яної ділянки голови, вушних раковин, волосистої частини голови, які згідно висновку судово-медичного експерта №305 від 19.03.2015 року відносяться, зокрема, струс головного мозку та рани до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння та лікування необхідний час більше 6 діб, решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 своїми умисними діями, які виразились в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, по якому його повідомлено про підозру, визнав частково. Суду дав показання, що 22 лютого 2015 року близько 04.00 год., за попередньою змовою з ОСОБА_13 , по АДРЕСА_4 , вчинили розбійний напад на оператора автозаправної станції. Зокрема, ОСОБА_13 наніс оператору автозаправної станції удар по голові та кинув на землю, після чого він підбіг до потерпілого та ногами, разом з ОСОБА_13 , нанесли ряд ударів по різних частинах тіла. Після Цього, ОСОБА_13 утримував потерпілого, а він забіг в приміщення, звідки викрав грошові кошти та ваучери поповнення рахунків мобільних телефонів. Заходячи в приміщення АЗС він зателефонував ОСОБА_14 , оскільки той мав їх забрати, і сказав приїхати за ними на те місце, де вони виходили з автомобіля. Чи то по дорозі, чи то вже коли приїхали він дав частину з викрадених коштів ОСОБА_13 , а також ОСОБА_14 (який не знав про їх походження), оскільки йому потрібно було заплатити за садочок. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати. Одночасно заперечує попередню змову про вчинення даного злочину з ОСОБА_14 , вказуючи про непричетність останнього до його вчинення. Зазначив, що з ОСОБА_13 у нього дружні відносини, неприязні між ними та ОСОБА_14 немає, підстав оговорювати також.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, по якому його повідомлено про підозру, визнав повністю та не заперечував фактичних обставин справи. Суду дав показання, що 22 лютого 2015 року близько 04.00 год., за попередньою змовою з ОСОБА_15 , ОСОБА_14 (такі домовленості вони досягнули ще перебуваючи на його квартирі), по АДРЕСА_4 , вчинили розбійний напад на оператора автозаправної станції. Так, під час розмови, що відбувалась у його квартирі ОСОБА_14 та ОСОБА_12 вели розмову з приводу можливості заробітку грошей, тоді ОСОБА_12 запропонував вчинити напад на заправну станцію по вул.Володимирській с.Великий Омеляник. Згідно домовленості ОСОБА_14 мав знайти автомобіль та забрати їх після заволодіння грошовими коштами, а він та ОСОБА_12 мали безпосередньо вчинити напад на оператора та заволодіти майном. У передранкову пору оператор вийшов на вулицю, де він ( ОСОБА_13 ) відразу наніс удар по голові шматком глини та схопивши за одяг кинув на землю, після чого ОСОБА_12 підбіг та почав наносити удари ногами та руками по різних частинах тіла. Після цього, він ( ОСОБА_13 ) утримував потерпілого, а ОСОБА_12 забіг в приміщення, звідки викрав грошові кошти та ваучери поповнення рахунків мобільних телефонів. Після цього, ОСОБА_12 вибіг, сказав втікати. Вони разом пробігли кілька метрів і попереду побачили автомобіль, де, згідно попередньої домовленості, сидів і чекав їх ОСОБА_14 . Під`їхавши на вул.Коперніка м.Луцька вони вийшли з автомобіля, гроші розділили між собою. Зокрема, він отримав від ОСОБА_12 приблизно 600-700 грн., приблизно таку ж суму було передано і ОСОБА_14 . У вчиненому щиро розкаюється, сприяв працівникам міліції у розкритті даного злочину та притягненні всіх винних осіб до відповідальності, збитки потерпілим відшкодував, а тому просить суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, по якому його повідомлено про підозру, не визнав. Суду дав показання, що жодних злочинів, в тому числі 22 лютого 2015 року, він не вчиняв. З ОСОБА_13 знайомий нещодавно, тому неприязних відносин між ними не було. В ніч з 21.02.2015 р. на 22.02.2015 р. перебував поблизу супермаркету «Пакко», що по вул.Володимирській с.Великий Омеляник Луцького району Волинської області, оскільки чекав свого товариша, який мав його забрати, однак його так і не забрав. Оскільки жодних неправомірних дій як самостійно, так і за попередньою домовленістю з обвинуваченими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 не вчиняв, тому просив його виправдати.

Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_14 , а також крім повного визнання винуватості ОСОБА_13 та часткового визнання винуватості ОСОБА_12 , їх винність в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення, підтверджується зібраними під час досудового провадження та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 дав показання, що 22.02.2015 року він перебував на робочому місці приміщення АЗС ПП «Торгівельна компанія Укр-Петроль». У передранкову пору, він вийшов на вулицю зі службового входу в дане приміщення. Тільки відкривши двері відчув удар в голову твердим предметом, після чого молодий чоловік (як відомо нині - ОСОБА_13 ) схопив його за одяг та повалив на землю. Після падіння йому було нанесено ще кілька ударів ногами по голові двома хлопцями. Один з них ( ОСОБА_13 ) сів на нього зверху, а інший ( ОСОБА_12 ) забіг в приміщення. Через кілька хвилин той вибіг та сказав «… погнали, нас чекають…» і вони втекли. Після проведеної ревізії було встановлено, що викрадено грошові кошти і картки поповнення для мобільних телефонів. Збитки йому відшкодовані обвинуваченим ОСОБА_13 , а тому до нього будь-яких претензій не має, на суворому покаранні не наполягає. Щодо інший обвинувачених, то щодо покарання покладається на думку суду.

Згідно довідки КЗ «Луцька міська клінічна лікарня» ОСОБА_7 22.02.2015 р. о 05.20 год. був оглянутий, встановлено діагноз: «Забійні рани тім`яної ділянки голови»

Згідно висновку судово-медичного експерта №305 від 19.03.2015 року потерпілому ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, рани тім`яної ділянки голови, підшкірних гаметом навколо обох очей, в ділянках обличчя, вушних раковин, волосистої частини голови, які виникли від контакту з травмуючою дією тупого предмету (предметів) та за ступенем тяжкості відносяться, зокрема, струс головного мозку та рани - до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння та лікування необхідний час більше 6 діб, решта тілесних ушкоджень до категорії легких тілесних ушкоджень. Судово-медичних даних про можливість виникнення виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень в результаті падіння з висоти власного зросту немає.

З протоколу огляду місця події території АЗС «Укр-Петроль», що в с.Великий Омеляник Луцького району, вул.Володимирська, 1Б від 22.02.2015 року, вбачається, що було оглянуто безпосереднє місце події. Під час огляду виявлено, зокрема на невеликій відстані від дверей, що ведуть на вулицю, бетонний виріб, з слідами бурого кольору, поблизу якого, а також по периметру поблизу, наявна речовина бурого кольору. З місця події було вилучено сліди низу взуття, сліди пальців рук та змиви речовини бурого кольору.

З висновку дактилоскопічної експертизи №198 від 13.03.2015 р. вбачається, що 6 слідів пальців рук та один слід руки, виявлені та вилучені під час огляду місця події 22.02.2015 року по АДРЕСА_4 , придатні для ідентифікації особи. Три сліди пальців рук залишені ОСОБА_7 , один слід пальця руки залишений ОСОБА_16 , інші два сліди пальців рук та один слід руки, залишені не гр. ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 (працівники вказаної АЗС), а іншою особою (особами).

З висновку трасологічної експертизи №225 від 06.03.2015 р. вбачається, що два сліди низу взуття, виявлені та зафіксовані у гіпсових зліпках та три сліди низу взуття, які сфотографовані 22.02.2015 року під час проведення огляду місця події за адресою с.Великий Омеляник, вул.Володимирська, 1Б, АЗС «Укр-Петроль» - придатні для встановлення групової належності взуття, яким вони залишені. Вирішити питання про придатність слідів для ідентифікації конкретного взуття можливо лише в процесі порівняльного дослідження з низом підошви та експериментальними слідами конкретного взуття.

З акту про застосування службового собаки від 22.02.2015 року вбачається, що собака, взявши слід з видимих відбитків взуття, вийшла на тротуарну дорогу, повернула ліворуч, пішла у напрямку с.Забороль, пройшла приблизно 400 м і біля супермаркету «Наш Край» повернула ліворуч, де у дворі будинку №95а припинила роботу.

Представник потерпілого юридичної особи ПП «Торгівельна компанія Укр-Петроль» ОСОБА_8 дав показання, що 22.02.2015 року у ранкову пору з телефонного дзвінка оператора ОСОБА_7 дізнався про вчинення розбійного нападу та пограбування приміщення АЗС. Після прибуття на місце події (за 15-20 хв.) виявив оператора ОСОБА_7 у якого були на обличчі гематоми та кров, в зв`язку з чим було викликано працівників міліції та швидку допомогу. Після проведеної ревізії було встановлено, що було викрадено грошові кошти (з каси та заробітна плата одного із працівників, що перебував в зоні АТО) та картки поповнення мобільних телефонів, про що органу досудового розслідування було подано відношення. У ньому було вказано перелік карток по номерах (оскільки усі картки містять серійні номери), які не були реалізовані через мережу АЗС в м.Луцьку та Луцькому районі (встановлені через документи, наявні у осіб, що їх поставляли для реалізації на їх АЗС, яких у м.Луцьку є 6). Для подання відношення були зібрані всі номери карток, які були не реалізовані і перебували на момент вчинення злочину на АЗС. Ствердив, що вказані картки на дату його подання (24.02.2015 р.) не були продані, і мали знаходитись на АЗС.

Відповідно до заяви ПП «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» від 23.02.2015 року 22.02.2015 року з приміщення операторської АЗС №2, що в с.Великий Омеляник Волинської області, вул.Володимирська, 1Б, було викрадено: з касового апарата 400 грн.; картки поповнення «МТС» 100 6 шт. загальною вартістю 612 грн.; картки поповнення «Київстар» 100 6 шт. загальною вартістю 612 грн.; картки поповнення «Лайф» 40 10 шт. загальною вартістю 420 грн.; грошові кошти призначені для виплати заробітної плати в сумі 1490, 72 грн. Загальна сума збитків становить 3534, 72 грн.

З заяви ПП «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» від 24.02.2015 року №65 вбачається, що після проведеної інвентаризації карток поповнення, які згідно даних обліку перебували на залишку станом на 22.02.2015 року по АЗС м.Луцька та Луцького району та даних по придбаних карток поповнення виявлено, що номери викрадених карток поповнення є серед номерів, які подані у списку (номери кожної додаються). Серед вказаних номерів наявні картки поповнення «Київстар» 100, зокрема, №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Таким чином, інформація про конкретні номери карток, наявних серед викрадених була у органу досудового розслідування задовго до проведення обшуків та оглядів місця події (проводились 06.03.2015 року), а тому вважати, що вже після їх проведення було вказано їх номери (згідно відповідного їх вилучення) немає підстав.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 06.03.2015 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 серед пред`явлених для впізнання осіб вказав на особу під №1 ( ОСОБА_21 ), як такого, що 22.02.2015 р. вчинив розбійний напад на АЗС «Укр-Петроль», спричинивши йому тілесних ушкоджень.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 06.03.2015 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 серед пред`явлених для впізнання осіб вказав на особу під №1 ( ОСОБА_13 ), як такого, що 22.02.2015 р. вчинив розбійний напад на АЗС «Укр-Петроль», спричинивши йому тілесних ушкоджень.

З протоколу обшуку від 06.03.2015 року - квартири АДРЕСА_1 (адреса проживання, що вказувалась безпосередньо ОСОБА_12 ), вбачається, що 06.03.2015 р., серед інших речей було виявлено та вилучено ваучер поповнення «Київстар» 100 №30. Вилучені речі оглянуто, згідно протоколу огляду від 11.03.2015 р., визнано речовими доказами у даному провадженні.

З протоколу обшуку від 06.03.2015 року - квартири АДРЕСА_5 , де проживав ОСОБА_12 , вбачається, що 06.03.2015 р., серед інших речей було виявлено та вилучено пластикові картки з сім-картки «Лайф» НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . Вилучені речі оглянуто, згідно протоколу огляду від 11.03.2015 р., визнано речовими доказами у даному провадженні.

З протоколу обшуку від 06.03.2015 року - будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_13 , вбачається, що, серед інших речей було виявлено та вилучено мобільні телефони та сім-картки «МТС», «Джинс», «Лайф», «Київстар», стартові пакети різних операторів, пластикові утримувачі карток «МТС» № НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , два патрони травматичної дії. Вилучені речі оглянуто, згідно протоколу огляду від 11.03.2015 р., визнано речовими доказами у даному провадженні.

З протоколу обшуку від 06.03.2015 року - будинку АДРЕСА_6 , де проживає ОСОБА_14 , вбачається, що, серед інших речей було виявлено та вилучено ваучер поповнення рахунку мобільного телефону № НОМЕР_1 . Вилучені речі оглянуто, згідно протоколу огляду від 11.03.2015 р., визнано речовими доказами у даному провадженні.

Свідок ОСОБА_22 дав показання, що він проживає за адресою АДРЕСА_7 . 06.03.2015 року був присутнім під час проведення огляду місця події - сусіднього житлового будинку, що належить ОСОБА_23 , де жив ОСОБА_14 . Вказану слідчу дію почали проводити лише тоді, коли він підійшов до будинку. Під час проведення огляду було знайдено сумку, коли оглянули її вміст, то виявили, серед інших речей, дві картки поповнення рахунків на мобільні телефони. Після цього ОСОБА_14 почав казати, що це не його картки, оскільки він не мав навіть коштів на придбання сигарет, тому не міг їх придбавати. Після проведеної дії він, оскільки не мав жодних зауважень, підписав всі необхідні документи.

Свідок ОСОБА_24 дав показання, що був присутнім під час проведення огляду місця події за вищевказаною адресою. Огляд проводився у присутності ОСОБА_14 , працівників міліції та іншого понятого. При цьому, все, що викладено у протоколі відповідало дійсності, зауважень у нього не було, тому він його підписав.

З протоколу огляду предметів від 14.03.2015 р. диску з інформацією про вихідні та вхідні дзвінки, отриманої на підставі ухвали слідчого судді від 24.02.2015 року, вбачається, що в період часу з 01.22 год. до 04.11. год. абонент № НОМЕР_10 ( ОСОБА_12 ), знаходився в зоні дії антени, що розташована в АДРЕСА_8 . У вказаний період абонент здійснював дзвінки на наступні номери НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 та на № НОМЕР_4 (о 04.11 год.), здійснюючи вказаний дзвінок знаходився ще у дії вказаної станції, а після цього в зоні дії станції по АДРЕСА_9 .

З протоколів огляду предметів від 14.03.2015 р., від 28.03.2015 р. дисків з інформацією про вихідні та вхідні дзвінки, отриманої на підставі ухвал слідчого судді від 02.03.2015 року, вбачається, що в період часу, зокрема, з 19.41 год. 21.02.2015 р. по 09.06 год. 24.02.2015 р. абонент № ( ОСОБА_14 ) був вимкнений та не працював у мережі; в період часу з 22.17 год. по 08.17 год. абонент № НОМЕР_15 ( ОСОБА_14 ) здійснював невизначені дзвінки на www.kyivstar.net; абонент № НОМЕР_16 ( ОСОБА_14 ) 21 та 22 лютого в мережі не працював; в період часу з 15.44 год. 22.01.2015 р. до 09.20 год. 22.02.2015 р. абонент № ( ОСОБА_14 ) в мережі не працював

Диски з інформацією про вихідні та вхідні дзвінки вказаних абонентів оглянуто, визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

З протоколу огляду предметів лазерного диску з відеозаписом з камер відео спостереження гуртівні «ПАККО №1808», що за адресою АДРЕСА_10 від 22.02.2015 року вбачається, що 22.02.2015 р. (згідно наявного циферблату) зафіксовано факт перебування ОСОБА_14 поблизу та у приміщенні супермаркету в період з 02.46 год. до 04.03.35 год., після чого дістає мобільний телефон, розмовляє по ньому, швидкою ходою рухається до виходу, о 04.03.40 год. підходить до автомобіля таксі, розмовляючи по телефону, помітивши, що в автомобілі нікого не має, біжить з території та зникає із камер відеоспостереження. Диск з вказаною інформацією оглянуто, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, вказаними доказами стверджується факт перебування ОСОБА_13 , ОСОБА_12 на АЗС «Укр-Петроль» вул.Володимирській, 1Б с.Великий Омеляник, а також той факт, що у цю ж пору обвинувачений ОСОБА_14 постійно перебував поблизу вказаної станції, в магазині «ПАККО», по вул.Ковельській м.Луцька, ходячи поблизу камер спостереження та постійно розмовляючи з кимось по телефону. Таким чином, суд вважає, що вказаними діями ОСОБА_14 бажав забезпечити собі алібі, зафіксувавши інше місце свого перебування в момент вчинення злочину ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Однак, як вбачається із вищевказаних доказів, відразу ж після вчинення розбійного нападу, він, отримавши відповідний телефонний дзвінок, поспіхом залишив місце свого перебування та забезпечив своїх співучасників транспортом, чим сприяв їх швидкому зникненню з місця події.

Окрім того, з протоколів проведення слідчого експерименту від 06.03.2013 року, від 30.04.2015 року вбачається, що ОСОБА_13 (за участю захисника ОСОБА_10 ) вказав на місце вчинення злочину, детально розповів про обставини, ствердивши про наявність попередньої домовленості на вчинення злочину із ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та спільного вчинення неправомірних дій. При цьому, такі його показання повністю відповідають показанням, даним в ході судового розгляду, під час проведення одночасних допитів з обвинуваченими, які постійно змінювали свої показання.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 07.03.2013 року вбачається, що ОСОБА_12 (за участю захисника ОСОБА_9 ) вказав на місце вчинення злочину, розповів про обставини, ствердивши про наявність попередньої домовленості на вчинення злочину із ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та спільного вчинення неправомірних дій.

При цьому, показання вказаних осіб під час проведення слідчого експерименту повністю співпадають між собою, відповідають показанням, даним в судовому засіданні ОСОБА_13 , а тому суд вважає їх об`єктивними, правдивими та кладе в основу для постановлення даного вироку.

Згідно протоколів одночасного допиту осіб від 25.03.2015 року між підозрюваним ОСОБА_13 та, відповідно, підозрюваними ОСОБА_14 , ОСОБА_12 . ОСОБА_13 підтвердив свої показання щодо обставин вчинення розбою (при цьому, такі показання знову ж повністю відповідають показанням, даним безпосередньо в судовому засіданні), підозрюваний ОСОБА_14 заперечив свою причетність до вчинення злочину та обізнаність про його вчинення іншими особами, тоді як ОСОБА_12 під час проведення такого допиту давав суперечливі показання та підтвердив показання ОСОБА_13 . Натомість під час одночасного допиту, проведеного між підозрюваними ОСОБА_14 та ОСОБА_12 (в присутності захисників) вони ствердили про наявність між ними дружніх відносин, про факт спільного їх перебування на протязі дня 21.02.-22.02.2015 р., про спільну поїздку у район АЗС, де було вчинено розбійний напад, ствердивши, що ОСОБА_14 пішов по «своїх справах», тоді як встановлено, що у цей час ОСОБА_14 перебував у супермаркеті «ПАККО», нічого не роблячи, просто ходячи вперед-назад, аж до телефонного дзвінка, яким був, як ствердив сам обвинувачений ОСОБА_12 і не заперечив ОСОБА_14 , саме його дзвінок про необхідність їх забрати від того місця, де він їх попередньо залишав. При цьому, показання підозрюваних, під час проведення одночасного допиту, різняться і у часі передання коштів (ніби-то у якості позики) ОСОБА_14 .

Органом досудового розслідування дії обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 кваліфіковані за ст.187 ч.3 КК України.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 неправомірні дії 22.02.2015 року вчиняли спільно, їх дії були узгодженими, вони спільно приїхали до місця події, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , згідно попередньої домовленості між усіма учасниками, вчиняли активні дії щодо нападу, проникнення у приміщення та заволодіння грошовими коштами та іншим майном, після чого, з метою швидкого залишення місця злочину, будучи повідомленим про закінчення злочину, ОСОБА_14 забезпечив їх транспортом, після чого, вони спільно розділили між собою викрадене майно, що стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності, тому суд приходить до висновку про наявність попередньої домовленості та спільного умислу на вчинення таких дій.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 6.11.2009 року, розбій як злочин проти власності це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Фізичним насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, охоплюються: легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або ж незначну втрату працездатності; середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, замах на вбивство, вбивство.

Таким чином, дії обвинувачених, з врахуванням висновку експерта №305 від 19.03.2015 року, а також того, що вчиняючи напад на заволодіння майном обвинувачені, керуючись спільним умислом, незаконно проникли у приміщення АЗС «Укр-Петроль», кваліфіковані вірно.

Показання обвинуваченого ОСОБА_14 про те, що взагалі був відсутній 22.02.2015 року на АЗС «Укр-Петроль» та не вчиняв жодних неправомірних дій спільно з ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , а також показання обвинуваченого ОСОБА_12 про непричетність ОСОБА_14 до вчинення даного злочину, судом до уваги не беруться, оскільки вони спростовуються вище переліченими доказами, є суперечливими та не відповідають обставинам справи, визнаним судом доведеними. Такі показання обвинувачених суд розцінює виключно як намагання уникнути відповідальності ОСОБА_14 та сприяння ОСОБА_12 в уникненні такої відповідальності його товаришем за вчинення особливо тяжкого злочину.

Враховуючи, що показання обвинуваченого ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.3 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і дані про особу винних.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , суд не вбачає.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , суд не вбачає.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_25 , суд не вбачає.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_25 , суд відносить рецидив злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_13 вчинив особливо тяжкий умисний злочин, однак раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та реєстрації, де характеризується виключно позитивно, працевлаштований, по місцю роботи характеризується позитивно, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, співпрацював з органами досудового розслідування, добровільно відшкодував усі завдані збитки як потерпілому ОСОБА_7 , так і юридичній особі ПП «Торгівельна компанія Укр-Петроль», що стверджується особистими показаннями вказаних осіб, останні просять його суворо не карати, окрім того, згідно довідки Промінської сільської ради Волинської області, він доглядає діда - 1932 р.н. та бабу -1935 р.н., його рідний брат на даний час приймає участь у антитерористичній операції, його мати ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла, тому суд, з врахуванням наведених обставин, що істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого, вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_13 , із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст.187 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, з застосування ст.75 КК України. При цьому, з врахуванням тяжкості вчиненого злочину, а також, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення особи, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, судом визначається іспитовий строк, який встановлюється на максимальний термін.

Конфіскація майна, як додаткове покарання, передбачене санкцією ст.187 ч.3 КК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_13 судом, у відповідності до ст.77 КК України, не призначається, оскільки обвинувачений звільняється від відбування покарання з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_12 має постійне місце проживання та реєстрації, де скарг на його поведінку не надходило, на його утриманні знаходиться малолітня дитина ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно довідки ВОПЛ №1705/2-2315 від 18.03.2015 р. обстежувався стаціонарно за скеруванням з військомату з діагнозом «Соціалізований розлад поведінки», в подальшому за психіатричною допомогою не звертався, зі слів розкаявся у вчиненому, однак вчинив особливо тяжкий злочин проти власності, даючи неправдиві показання намагався сприяти іншій особі уникнути відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, хоча і в порядку ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, однак раніше притягався до кримінальної відповідальності, вчинив умисний злочин, що свідчить про його схильність до вчинення суспільно-небезпечних дій та небажання стати на шлях виправлення, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та обирає покарання в межах санкції ст.187 ч.3 КК України у виді позбавлення волі, з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна.

Обвинувачений ОСОБА_14 має постійне місце проживання, де скарг на його поведінку не надходило, на його утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (зі слів), однак вчинив особливо тяжкий злочин проти власності, у вчиненні злочину, визнаному судом доведеним, не розкаявся, даючи неправдиві показання намагався уникнути відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, вчинив новий умисний злочин в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та вперте небажання стати на шлях виправлення, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та обирає покарання в межах санкції ст.187 ч.3 КК України у виді позбавлення волі, з застосуванням ст.71 КК України, з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна.

На думку суду, обрана міра покарання, з врахуванням конкретних обставин справи, є необхідною та достатньою для виправлення обвинувачених, кожного зокрема, та попередження вчинення ними нових правопорушень.

Мобільні телефони, що визнані речовими доказами та були вилучені у ОСОБА_12 , ОСОБА_14 як їх особисті речі, підлягають конфіскації, в зв`язку з застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації всього належного на праві приватної власності майна.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, залишити законним володільцям, у матеріалах кримінального провадження та знищити.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , з врахуванням ступеню вини кожного, тобто в рівних частинах.

Згідно п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат" /з відповідними змінами/, судові витрати за проведення експертизи холодної зброї в сумі 491, 04 грн. не підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , оскільки органами досудового слідства не пред"являлось обвинувачення та вони не були засуджені за незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, окрім того, судові витрати за проведення фізико-хімічної експертизи в сумі 384 грн. не підлягають стягненню з ОСОБА_12 , оскільки органами досудового слідства не пред"являлось обвинувачення та він не був засуджений за вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а тому судові витрати за проведення вказаних експертиз, повинні прийматися за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України, призначивши покарання, з застосуванням ст.69 КК України, - 5 (п`ять) років позбавлення волі.
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України та призначити покарання 7 (сім) років позбавлення волі, із конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України та призначити покарання 8 (вісім) років позбавлення волі, із конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.01.2011 року 6 (шість) місяців позбавлення волі, остаточно визначити до відбуття ОСОБА_14 8 (вісім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі, із конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_14 рахувати з 23.07.2015 року.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Речові докази:

- лазерний диск марки «Perfeo з написом «CD-R, compact disk, recordable 52x, 700 mb, 05292», лазерний диск марки «Perfeo з написом «CD-R, compact disk, recordable 52x, 700 mb, 06087», лазерний диск марки «Perfeo з написом «CD-R, compact disk, recordable 52x, 700 mb, справа №161/2841/15-к «Київстар» вих.№3292/3/кт від 11.03.2015 р.», лазерний диск марки «Perfeo з написом «CD-R, compact disk, recordable 52x, 700 mb, «6653», ЄД/КІ-П/15/4528, 24.03.2015 р.», лазерний диск марки «ARITA» з написом «16 X DVD-R, data 4,7 GB/ video 120 min» залишити у матеріалах кримінального провадження;

- нунчаки, кросівки чорного кольору, кросівки сірі, вилучені під час обшуку приміщення по АДРЕСА_1 , кросівки марки «Nike», надані ОСОБА_12 (квитанція №002399 від 01.04.2015 р.); дві пари чоловічих трусів, чоловічі шкарпетки, зубну щітку, антиперспірант «Арко», гель для бриття «Арко», моток липкої стрічки чорного кольору, чоловічі рукавиці чорного кольору, шапку чорного кольору, три квитанції ломбарду «Скарбниця», сіру сумку від ноутбука, (квитанція №002389 від 18.03.2015 р.), відповідно: нунчаки та дві пластикові трубки білого кольору знищити, усі інші перераховані речі повернути законному володільцеві ОСОБА_12 ; ваучер поповнення «Київстар» 100 №30, грошові кошти в сумі 832 грн., вилучені у ОСОБА_12 , що передані представнику потерпілого в якості відшкодування завданої шкоди, залишити законному володільцеві ПП «Торгівельна компанія «Укр-Петроль»;

- кросівки, вилучені під час обшуку приміщення по АДРЕСА_2 (квитанція №002399 від 01.04.2015 р.) повернути законному володільцеві ОСОБА_13 ;

- сувенірний меч в чохлі з орнаментом, кросівки чорного кольору, кросівки синього кольору (квитанція №002399 від 01.04.2015 р.), ваучер поповнення «Київстар» 100 №29, вилучені під час обшуку приміщення будинку по АДРЕСА_6 , відповідно, взуття та меч повернути законному володільцеві ОСОБА_14 ; ваучер поповнення «Київстар» 100 №29, що переданий на зберігання представнику потерпілого, залишити законному володільцеві ПП «Торгівельна компанія «Укр-Петроль»;

- спортивну дорожню сумку оливкого кольору, дві пари рукавиць, упаковку стартового пакету та інструкцію до нього, аркуш паперу із номерами мобільних телефонів, картку ломбарду «Скарбниця», аркуш паперу з номером телефоном з іменем « ОСОБА_30 », дві частини фольги, прозорий поліетиленовий пакет; запальничку, ключ, пластикові картки з-під сім-карток оператора мобільного зв`язку «Лайф» з номером НОМЕР_3 , з номером НОМЕР_4 , флешку синього та білого кольорів, постанову суду на ім`я ОСОБА_12 , що передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Луцького РВ (квитанції №002387 від 14.03.2015 р., № 002391 від 20.03.2015 р., №002392 від 20.03.2015 р.) повернути законному володільцеві ОСОБА_12 ;

- мобільні телефони «Самсунг», «Нокіа» (квитанція №002387 від 14.03.2015 р.), електронний пристрій марки «НР» (квитанція №002389 від 18.03.2015 р.), наручний годинник, мобільний телефон марки «Нокіа» (квитанція №002392 від 20.03.2015 р.), що передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Луцького РВ та належать обвинуваченому ОСОБА_12 конфіскувати;

- сумку дорожню синього кольору, два ломи-цвяховитягачі, дві викрутки із пласткою робочою частиною, одна викрутка із фігурною частиною, два молотки різних розмірів, використаний ваучер поповнення «МТС 40» №99, сумку зеленого кольору, спортивну куртку синього кольору, кофту спортивну з капюшоном, шапку чорного кольору, спортивні штани чорного кольору, що передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Луцького РВ (квитанції №002386 від 14.03.2015 р., №002393 від 20.03.2015 р.) повернути законному володільцеві ОСОБА_14 ;

- мобільний телефон марки «Нокіа», що переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Луцького РВ (квитанція №002393 від 20.03.2015 р.) та належить ОСОБА_14 конфіскувати;

- кайданки, 2 кулі, палку резинову, що вилучені під час обшуку приміщення по АДРЕСА_2 (квитанції №002400 від 01.04.2015 р., №002390 від 20.03.2015 р.) - знищити; 4 сім-картки «Лайф», 5 сім-карток «МТС», 2 сім-картки «Київстар», 1 сім-картку «Джинс», картку ломбарду «Скарбниця», телефони марок «Моторола», «Нокіа» (5 шт.), «Флай», «Філіпс», що передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Луцького РВ (квитанція №002400 від 01.04.2015 р.) повернути законному володільцеві ОСОБА_13 ;

- два гіпсові зліпки та три ілюстративні таблиці, що передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Луцького РВ (квитанція №002401 від 01.04.2015 р.) знищити.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 в доход держави по 634 (шістсот тридцять чотири) грн. 26 (двадцять шість) коп. судових витрат по справі за проведення трасологічних та дактилоскопічної експертиз.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_14 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 до вступу вироку в законну силу залишити попередній домашній арешт, з забороною залишати місце свого проживання АДРЕСА_2 , у певний період доби з 22.00 год. до 06.00 год.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_12 термін перебування під вартою з 06 березня 2015 року по 23 липня 2015 року (включно).

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_14 термін перебування під вартою з 06 березня 2015 року по 23 липня 2015 року (включно).

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_13 термін перебування під вартою з 06 березня 2015 року по 07 березня 2015 року.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_12 , ОСОБА_14 в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
СУДДЯ:
СУДДЯ: