Справа
№ 1-36-07р.
Україна ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ
РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2007 року Городищенський районний суд Черкаської області у
складі:

головуючого судді Синиці
Л.П.

при секретарі Хіжняк
В. Л.

з участю прокурора Ракітіної
Г. А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище кримінальну справу
про обвинувачення

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уроженця та жителя АДРЕСА_1, не
одруженого, з середньою-технічною освітою, не працюючого, не судимого,

у вчиненні
злочину передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, -

встановив :

Підсудний ОСОБА_1, згідно рішення Володарського районного суду Київської
області від 05. 08. 2004 року зобов'язаний до сплати аліментів у розмірі 1/2
частини всіх видів заробітку, щомісячно, на утримання сина ОСОБА_2-
ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_3-
ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_4-ІНФОРМАЦІЯ_4,
до досягнення дітьми повноліття, на користь матері дітей -ОСОБА_5, жительки АДРЕСА_1. Проте ОСОБА_1
став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів, тривалий час ніде не
працює, не приймає міри по сплаті заборгованості по аліментах, не перебував і
на даний час не перебуває на обліку в

2

Городищенському районному центрі
зайнятості, як безробітній, і має заборгованість по сплаті аліментів за 29
місяців, в розмірі 5896 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому
обвинуваченні визнав повністю, пояснюючи, що дійсно згідно рішення
Володарського районного суду Київської області від 05. 08. 2004 року
зобов'язаний до сплати аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку,
щомісячно, на утримання сина ОСОБА_2- ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_3- ІНФОРМАЦІЯ_3,
сина ОСОБА_4-ІНФОРМАЦІЯ_4,
до досягнення дітьми повноліття, на користь матері дітей - ОСОБА_5, жительки АДРЕСА_1, однак їх не
сплачує, бо на даний час ніде не працює і не має доходів, а також пояснив, що
взагалі нерозуміє як можливо виносити рішення про стягнення аліментів, коли
особа не працює.

Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_1, його вина також
підтверджується доказами добутими на досудовому слідстві, а саме : - постановою
про порушення кримінальної справи по факту злісного ухилення від сплати
аліментів ОСОБА_1 (а.с. 1); - поданням державної виконавчої служби (а.с. 3);
заявою ОСОБА_5 (а.с. 4); - виконавчим листом та розрахунком заборгованості по
сплаті аліментів (а.с. 5, 6); - пропозиціями державного виконавця (а.с. 7, 8);
- свідоцтвами про народження дітей (а.с. 13, 14); - протоколом допиту
потерпілої ОСОБА_5 (а.с. 19); - протоколом допиту свідка ОСОБА_6 (а.с. 22), і
перевіреними в суді у відповідності до ст. 299 КПК України, де факти, які
сторонами не оспорюються, вважаються дослідженими та встановленими як стосовно
об'єктивної так і суб'єктивної сторони злочину з розумінням відсутності в
учасників судового розгляду (прокурора та підсудного) права на апеляційне
оскарження в цій частині. Учасники судового розгляду не оспорюють фактичних
обставин справи, і тому, суд, вважає за недоцільне дослідження доказів стосовно
обставин справи щодо обвинувачення підсудного ОСОБА_1 за ст. 164 ч.1 КК
України. Учасники проти скороченого судового слідства не заперечують.

Підсудний, прокурор вірно розуміють зміст цих обставин
(об'єктивну та суб'єктивну сторони злочину), сумнівів у добровільності та
істинності їх позицій не має. Учасникам судового розгляду роз'яснені їх права,
передбачені ст. 299 Кримінально-процесуального Кодексу України, тобто,
відсутність у них права подальшого оскарження цих фактичних обставин в
апеляційному порядку.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд, вважає, що пред'явлене обвинувачення підсудному ОСОБА_1
доказане повністю.

Оскільки підсудний ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), його дії слід кваліфікувати
за ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь
тяжкості скоєного злочину, особу винного, а також відсутність як пом'якшуючих
так і обтяжуючих обставин його вчинення.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, суд
вважає за можливе застосувати йому покарання без ізоляції від суспільства із
застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання з випробуванням.

По кримінальній справі на досудовому слідстві було заявлено цивільний позов
потерпілою ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по аліментах на суму
5896, 00 грн. У зв'язку з наявністю рішення Володарського районного суду
Київської області від 05. 08. 2004 року про стягнення з підсудного ОСОБА_1
аліментів на утримання сина ОСОБА_2- ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_3-

3

ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_4- ІНФОРМАЦІЯ_4,
цивільний позов слід залишити без розгляду.

Судових
витрат по справі не має.

Речові
докази відсутні.

Керуючись
ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив :

Визнати ОСОБА_1, винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1
Кримінального Кодексу України, і призначити йому за даною статтею покарання у
вигляді двох років обмеження волі.

На підстав ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбуття
призначеного покарання, якщо останній протягом дворічного іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі п. п. 3, 4 ст. 76 КК України покласти на
засудженого ОСОБА_1 обов'язки не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу кримінально - виконавської системи,
повідомляти вказані органи про зміну місця проживання, роботи та періодично
з'являтися в даний орган для реєстрації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити
попередню - підписку про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_5 на суму 5896, 00 гри. - залишити без розгляду.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області
шляхом подачі апеляції через Городищенський районний суд на протязі п'ятнадцяти
діб з моменту його проголошення.