[1] АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора в провадженні на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2014 року у кримінальному провадженні №0006739 щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
прокурора - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою з підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України повернуто прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.
Таке рішення суд мотивував тим що, під час досудового розслідування не встановлено фактичне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , а зазначаючи місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 слідчий не переконався в тому, чи дійсно останній там проживає та не з`ясував у обвинуваченого щодо його намірів про місце проживання на час розслідування і розгляду кримінального провадження в суді.
Крім цього, як зазначено в ухвалі, прийняті судом передбачені законом заходи для забезпечення явки обвинуваченого в підготовче судове засідання шляхом надсилання судових викликів та приводу позитивних наслідків не дали, що позбавляє суд можливості забезпечити явку обвинуваченого в підготовче судове засідання та провести таке засідання у відповідності зі ст. 28 КПК України в розумні строки.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор просить скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
Вважає, висновки суду про те, що органом досудового розслідування не встановлено місце перебування обвинуваченого ОСОБА_5 надуманими, оскільки обвинувальний акт крім місця проживання містить і адресу місця реєстрації обвинуваченого, за якою слідчим здійснювались виклики ОСОБА_5 у судове засідання по розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу. Водночас, у відповідності з рапортом старшого лейтенанта міліції ОСОБА_7 та пояснень матері обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_8 , обвинувачений дійсно проживає за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 , однак останнім часом через загрозу притягнення до кримінальної відповідальності не з`являється до квартири за місцем проживання, тому вважає, що повернення обвинувального акту з вказаних в ухвалі підстав є необґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема, обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Із затвердженого прокурором та переданого до суду обвинувального акта щодо ОСОБА_5 , убачається, що в ньому, в тому числі, зазначені його місце реєстрації АДРЕСА_2 , та фактичного проживання: АДРЕСА_1 .
Крім того, за даними реєстру матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акта, підозрюваному ОСОБА_5 26.09.2014 року слідчим суддею відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу обрано запобіжний захід особисте зобов`язання, при обрані якого слідчий суддя, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, зобов`язаний був оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, що неможливо було зробити без встановлення місця його проживання.
Тому вважати, що при складанні обвинувального акта було істотно порушені вимоги КПК України, оскільки під час досудового розслідування не встановлено фактичне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , як про це зазначено в ухвалі суду, немає підстав.
При цьому, органом досудового розслідування встановлено та зазначено в обвинувальному акті місце реєстрації обвинуваченого: АДРЕСА_2 . В той же час інспектором Шевченківського РУГУ МВС України в м.Києві при виконанні ухвали суду про привід ОСОБА_5 було встановлено, що за вказаною адресою проживає матір обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , яка 26.12.2014 року надала пояснення про те, що її син не проживає за вказаною адресою з липня 2014 року.
Тому, висновок суду першої інстанції, про те, що органом досудового розслідування не встановлено фактичне місце проживання обвинуваченого не відповідає фактичним обставинам справи, а вказує на те, що обвинувачений ухилився від суду. А відтак, суд повинен діяти відповідно до вимог ст. 335 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення, обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0006739 щодо ОСОБА_5 , прокурору, постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, тому підлягає скасуванню, а обвинувальний акт поверненню в суд першої інстанції для розгляду з стадії підготовчого провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2014 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0006739 щодо ОСОБА_5 скасувати, а обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернути в суд першої інстанції для розгляду з стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/357/2015
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України
Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1