Єдиний унікальний номер 722/338/15-к
Номер провадження 1-в/722/72/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

представника СВК №67 ОСОБА_4

та засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сокирянської виправної колонії Відділу Державної пенітенціарної служби України у Чернівецькій області справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовим клопотанням про можливість його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

У судовому засіданні засуджений підтримав подане ним клопотання. Вважає, що його поведінка та відношення до праці під час відбування покарання доводять його виправлення.

Представник СВК № 67 та прокурор судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки вважають, що підстави для того відсутні.

З досліджених у судовому засіданні наданих адміністрацією СВК №67 документів, а також матеріалів особової справи засудженого судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.06.2009 року за ст. 121 ч. 2 КК України на 8 років позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховується з 24.10.2007 року.

З 25.09.2011 року ОСОБА_5 відбуває покарання в Сокирянській виправній колонії №67.

Кінець строку відбування засудженим покарання - 24.10.2015 року.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, на час розгляду справи відбув більше двох третин строку призначеного покарання.

З характеристики, затвердженої 10.03.2015 року начальником СВК № 67, довідок про стягнення та заохочення, про виконання норм виробітку та стан виконання виконавчих листів, а також документів особової справи засудженого судом встановлено наступне: засуджений ОСОБА_5 за час перебування в слідчому ізоляторі м.Кіровоград зарекомендував себе з позитивної сторони, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Не заохочувався. По прибуттю до СВК №67 і по даний час не проявив бажання бути працевлаштованим на підприємстві установи. По відношенню до представників адміністрації установи стриманий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом. За час перебування в установі за порушення вимог режиму відбування покарання в одному випадку був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав. Бажання приймати участь у програмах диференційованого виховного впливу, не проявляв.

Відповідно до атестаційних листів за результатами атестації по підсумках роботи за І та ІІ півріччя 2014 року ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.

Частиною другою ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Жодними матеріалами особової справи засудженого, а також жодними доказами судової справи не доведено, що протягом часу відбування ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі останній бездоганно та сумлінно поводився та сумлінно відносився до праці, адже дослідженими судом доказами стверджується, що в під час відбування покарання до роботи засуджений відносився погано, зовсім не працював на виробництві установи, незважаючи на те, що інвалідом не визнаний, та в СВК №67 характеризується посередньо.

Тобто, докази сумлінної поведінки та відношення до праці засудженого в матеріалах справи відсутні, а ступінь виправлення засудженого, визначений атестаційною комісією установи, є недостатнім та не відповідає вимогам, передбаченим ч.2 ст.81 КК України.

Суд враховує характер злочину, вчиненого ОСОБА_5 , який є тяжким.

Проаналізувавши всі докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_5 довів своє виправлення, тому відсутні передбачені ст.81 КК України підстави для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, тому в задоволенні його клопотання слід відмовити, за його безпідставністю.

На підставі ст. 81 КК України та керуючись п.2 ч. 1 ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського

районного суду ОСОБА_1 .