АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/4821/15-к Номер провадження 11-сс/786/207/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів при секретарі за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянула у закритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу прокурора прокуратури Октябрського району м. Полтава на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 20 квітня 2015 року.

Цією ухвалою щодо

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ісківці Лубенського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, заступника начальника управління начальника відділу боротьби з міжнародними злочинними групами УБОЗ УМВС України в Полтавській області, підполковника міліції, несудимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя послався на те, що прокурор не довів наявність фактів умисного ухилення підозрюваного від явки до органу досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою дозволити затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому зазначає, що ОСОБА_7 неодноразово повідомлявся про необхідність прибути до органу досудового розслідування для проведення слідчих дій, проте не виконав вимоги слідчого, не надав документів, підтверджуючих поважність його неявки та продовжує ухилятися від явки до суду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши наявні матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволення, виходячи з такого.

Приписами ч.1 ст.188 КПК України визначено, що п рокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, 16 квітня 2015 року прокурор склав письмове повідомлення про підозру вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, яке не було йому вручене внаслідок невстановлення місцезнаходження.
Проте матеріали не містять жодних даних про вжиття прокурором заходів для вручення цього повідомлення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (глава 6, ст.135, ст.136 КПК України). Оскільки прокурором не дотримано цих вимог закону, ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного.
Крім того, приписами ч.8 ст.135 КПК України визначений строк, коли особа має бути повідомлена про виклик не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. Це законодавче положення має значення гарантії забезпечення прав особи, перш за все права на захист, яке є загальносуб`єктним і тому має гарантуватися будь-якій особі, права та законні інтереси якої можуть бути обмежені у зв`язку із здійсненням кримінального провадження.
Не дотримано прокурором і таких норм кримінального процесуального закону.
Так, прокурор у клопотанні про дозвіл на затримання мотивує своє прохання тим, що ОСОБА_7 не з`явився до прокуратури для повідомлення про підозру 19 березня та 3 квітня 2015 року.
Хоча, як зазначає сам прокурор, повідомлення про виклик направлялися, відповідно, 17 березня та 2 квітня 2015 року, тобто з порушенням строку, визначеного ч.8 ст.135 КПК України.
Більше того, саме повідомлення про підозру складене лише 16 квітня 2015 року, хоча зі змісту клопотання вбачається, що прокурор вказував про наявність повідомлення про підозру станом на 17 березня 2015 року.
Також колегія суддів враховує те, що т.в.о. начальника УБОЗ УМВС України в Полтавській області листом №710 від 12 березня 2015 року повідомив слідчого прокуратури про те, що ОСОБА_7 з 20 лютого цього ж року знаходився на лікуванні в лікарні УМВС України в Полтавській області і тому не мав можливості прибути за викликом до прокуратури Полтавської області для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні.

Як вбачається з листа начальника УМВС України в Полтавській області від 9 квітня 2015 року №2122, ОСОБА_7 була надана частина невикористаної чергової відпустки з 1 по 16 квітня 2015 року з виїздом до Чернівецької області. При цьому т.в.о. начальника УБОЗ УМВС України в Полтавській області листом на адресу прокурора повідомив, що лише 9 квітня цього ж року ОСОБА_7 було повідомлено про відкликання його з відпустки та необхідності з`явитися до органу досудового розслідування.

В свою чергу статтею 138 КПК України визначені поважні причини неприбуття особи на виклик, якими, зокрема, є відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; несвоєчасне одержання повістки про виклик.
З огляду на такі обставини, твердження прокурора про ухилення ОСОБА_7 від явки до органу досудового розслідування та суду є передчасними. Відповідно до ч.1 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання лише підозрюваного або обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, частиною 4 ст.189 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:
1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;
2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст.177 цього Кодексу.
Системний аналіз наведених норм кримінального процесуального закону свідчить про те, що законодавець пов`язує вирішення питання про затримання з метою приводу з наявністю статусу підозрюваного та з обов`язковою наявністю клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У наданих суду матеріалах відсутнє клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про не доведення прокурором наявності підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також достатніх підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду.
Отже, апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.405, ст.407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 20 квітня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4