Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
травня 2008 р. м.
Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в особі

головуючого: судді
Ляшко С.М.

при
секретарі: Пальонна М.Є.

з участю
прокурора: Жовнір С.С.

захисників: ОСОБА_2, ОСОБА_3

законного
представника

неповнолітньої
потерпілої: ОСОБА_4

перекладача: ОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів кримінальну справу про
обвинувачення:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, громадянки України, мешк. АДРЕСА_1 освіта початкова,
незаміжньої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючої,
раніше судимої: 12.10.2006 р. Виноградівським районним судом Закарпатської
області за ст. 185 ч. 3 КК України на три роки і шість місяців позбавлення
волі, на підставі ст. 70 КК України до призначеного за цим вироком покарання
частково приєднано не відбуте покарання шість місяців позбавлення волі за
вироком від 29.08.2006 р. і остаточно до відбуття ОСОБА_1призначено чотири роки
позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1від відбуття
призначеного покарання, якщо вона протягом двох років не вчинить новий злочин,
- в вчиненні злочину передбаченого ст. 304 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудна
ОСОБА_1являючись матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, і знаючи що її дочка є
малолітньою, з вересня 2006 року систематично до 25.01.2007 року шляхом
примушування, втягувала свою малолітню дочку ОСОБА_6 у випрошування грошей від
мешканців Тячівського району, після чого забирала від неї зібрані гроші і
використовувала їх на власні потреби.

В судовому
засіданні підсудна ОСОБА_1свою вину в вчиненому злочині визнала повністю, у
вчиненому щиро розкаялася і від дачі пояснень відмовилася згідно ст. 63
Конституції України.

Крім
повного визнання підсудною своєї вини, винність підсудної в судовому засіданні
повністю доведена показами підсудної, потерпілої та свідків, а саме:

-
показами підсудної ОСОБА_1 даними нею на досудовому слідстві та оголошеними в
судовому засіданні /а.с. 68-69/, де підсудна ствердила, що вона проживає по
вище вказаній адресі з своєю мамою та своєю малолітньою дочкою ОСОБА_6. Вона
самостійно виховує свою дочку, а так як ні де не працює то змушена була раніше
ходити жебракувати. Також раніше вона брала з собою дочку ОСОБА_6 жебракувати,
оскільки вона малолітня і вона не могла її залишати саму в дома. Вона брала її
з собою вони ходили по селах Хустського, Виноградівського, Тячівського районів,
та випрошували гроші та продукти харчування. Вона брала свою дочку також для
того, що її люди більше жаліють і їй більше давали грошей.

Так 25.01.2007 року вона сіла в
потяг і поїхала на ньому в смт Солотвино. Вийшовши з потяга вона разом із
дочкою пішла просити гроші та продукти харчування від людей. Біля кафе, де воно
знаходиться на даний час вона вже не пам'ятає, її затримали працівники міліції
і відібрали від неї пояснення. Гроші які отримувала її донька, вона від неї
забирала і купувала на ці гроші продукти харчування.

-
неповнолітня потерпіла ОСОБА_6в судовому засіданні ствердила, що її мама не
змушувала випрошувати гроші від громадян.

- свідок ОСОБА_7в судовому засіданні
ствердив, що 25.01.2007 року біля 12-ї години в смт. Солотвино по вул.
Спортивній біля СТО, на заправці він з напарником ОСОБА_8 під час несення служби
бачив підсудну ОСОБА_1, яка разом з дочкою випрошувала гроші у громадян.

-
свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні ствердив, що 25.01.2007 року біля 12-ї
години на заправці в смт. Солотвино він бачив як там ходила підсудна із своєю
дочкою. У нього особисто ніхто грошей не просив, але він бачив як дочка
підсудної підходила до автомобіля який стояв позаду нього. Що далі було він не
знає, так як заправивши свій автомобіль він поїхав.

-
свідок ОСОБА_8в судовому засіданні дав аналогічні покази, показам свідка ОСОБА_7

Винність
підсудної також доведена оглянутими та оголошеними в судовому засіданні
матеріалами справи, а саме:

- письмовим
рапортом ІДПС дізнання ОДДЗ УДАІ ст. л-та міліції ОСОБА_7 від 25.01.2007 р.
/а.с. 4/ про те, що під час несення служби ним разом з ІДПС ОСОБА_8 була
затримана неповнолітня ОСОБА_6, з слів якої до жебракування її
примушувала мати ОСОБА_1;

- актом
амбулаторної комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи № 133 від
31.05.2007 р. /а.с. 45-47/, згідно якого ОСОБА_1, 1980 р.н. виявляє ознаки
вродженої розумової відсталості у вигляді Олігофренії в ступені легкої
дебільності з емоційно-вольовими порушеннями, про що свідчать низький рівень
знань, елементи конкретності в мисленні, емоційна лабільність,
неврівноваженість, дратівливість, схильність до афективних спалахів. Даний стан
не позбавляв ОСОБА_1здатності в період часу до якого відноситься інкриміноване
їй діяння розуміти значення своїх дій та керувати ними. Може постати перед
слідством та судом.

Суд
вважає, що дії підсудної ОСОБА_1органом досудового слідства за ст. 304 КК
України кваліфіковані вірно - як втягнення неповнолітнього у заняття
жебрацтвом.

При
обрані міри покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину,
обставини справи, особа підсудної, яка негативно характеризується, має на
утриманні одну малолітню дитину, раніше є судимою.

Обставини що
пом'якшують покарання підсудної - щире каяття, активне сприяння розкриттю
злочину.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудної - суд не знаходить.

Приймаючи до
уваги наведене, суд вважає, що виправлення підсудної ОСОБА_1можливе без ізоляції від суспільства, а тому відносно неї
необхідно і доцільно обрати міру покарання в виді позбавлення волі, з
застосуванням ст.ст. 71, 75, 76 КК України, так як вироком
Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.10.2006 р.
ОСОБА_1засуджена за ст. 185 ч. 3 КК України на три роки і шість місяців
позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України до призначеного за цим вироком
покарання частково приєднано не відбуте покарання шість місяців позбавлення
волі за вироком від 29.08.2006 р. і остаточно до відбуття ОСОБА_1призначено
чотири роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено
ОСОБА_1від відбуття призначеного покарання, якщо вона протягом двох років не
вчинить новий злочин.

Запобіжний
захід підсудній ОСОБА_1змінити з взяття під варту на підписку про невиїзд
негайно в залі суду.

Речові
докази по справі відсутні.

Цивільний
позов в справі не заявлено.

Судових
витрат не має.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 304 КК України, призначивши
покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. На підставі ст. 71 КК
України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не
відбуте покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської
області від 12 жовтня 2006 р. і за сукупністю вироків визначити остаточне
покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і шість місяців. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 від відбування покарання звільнити з випробуванням з
іспитовим строком два роки та з покладанням відповідно до ст. 76 КК України
обов'язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально - виконавчої системи та повідомляти органи кримінально -
виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний
захід засудженій ОСОБА_1змінити з взяття під варту на підписку про невиїзд
негайно в залі суду.

Речові
докази по справі відсутні. Цивільний позов в справі не заявлено. Судових витрат
не має.

Вирок може бути
оскаржений до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Закарпатської області протягом 15 діб з наступного дня після його проголошення,
через Тячівський районний суд.

Суддя
Тячівського

районного суду: С.М. Ляшко