Провадження 1-кс/127/7067/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в закритому засіданні, за відсутності клопотання про застосування технічних засобів фіксації судового процесу, клопотання старшого прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , який народився 1991 року, призваний військкоматом 2011-2012, 2013 року, ІПН НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з метою приводу останнього для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся прокурор ОСОБА_3 , про надання йому дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_4 для участі останнього в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що у нього в провадженні перебувають матеріали досудового розслідування відомості про які внесено до ЄРДР №0000133 від 25 грудня 2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, а також тим, що ОСОБА_4 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді механік військової частини НОМЕР_2 у військовому званні старший солдат.

Відповідно до Директиви Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 повинні були прибути до пункту збору у військову частину НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.

Проте, 13 травня 2014 року старший солдат ОСОБА_4 , діючи за раніше досягнутою домовленістю з військовослужбовцями цієї ж частини, а саме 454 особами рядового і сержантського складу, не прибув до пункту збору військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_3 , вчинивши дезертирство, тобто нез`явлення на службу, з метою ухилитись від проходження військової служби.

Старший солдат ОСОБА_4 , знаходячись за межами військової частини НОМЕР_3 проводить час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, з метою ухилитись від військової служби взагалі, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України, намагаючись повністю виключити себе із сфери військово-службових правовідносин.

Станом на дату подачі даного клопотання старший солдат ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_3 для подальшого проходження військової служби не повернувся та наміру повертатись не має.

Переховуючись від органів досудового розслідування, старший солдат ОСОБА_4 не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби до цього часу.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем на посаді механік військової частини НОМЕР_2 (яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 ),13 травня 2014 року в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вчинив дезертирство за попередньою змовою групою осіб, тобто нез`явлення вчасно на службу разом з військовослужбовцями цієї ж частини, а саме: 454 особами рядового і сержантського складу, не прибув до пункту збору - військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , з метою ухилитись від проходження військової служби, чим вчинив дезертирство, тобто не з`явився при переведенні до іншої військової частини з метою ухилитися від військової служби за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 408 КК України.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України складено 27 грудня 2014 року та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання останнього.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування.

Останнє відоме місце проживання та реєстрації ОСОБА_4 це АДРЕСА_1 , однак державні органи України на даний час на вказаній території не функціонують.

27 грудня 2014 року слідчим військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_5 підозрюваного молодшого старшого солдата ОСОБА_4 оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативним підрозділам Управлінню УМВС України у Вінницькій області.

В разі успішного розшуку ОСОБА_4 , з метою запобігання подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваним з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України дане клопотання подається органом досудового розслідування одночасно з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_4 в умовах сьогодення, суспільного осуду, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 177, 183 КПК України, прокурор у судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Заслухавши думку прокурора та вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 188 КПК України прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Відповідно до ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Враховуючи вище вказане, у задоволенні клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, слід відмовити, так як прокурор не довів, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також в зв`язку з тим, що прокурором не було надано до клопотання документів, які б підтверджували зазначені в пунктах 1 та 2 частини четвертої статті 189 КПК України обставини.

Враховуючи вище вказане та керуючись ст. 188, 189, 190 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання старшого прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , який народився 1991 року, призваний військкоматом 2011-2012, 2013 року, ІПН НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з метою приводу останнього для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Слідчий суддя: