Ухвала 07 квітня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2.,

суддів: ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

у касаційній скарзі засуджений порушує питання про скасування зазначеного судового рішення.

Касаційна скарга повинна відповідати вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.

Також, положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

ОСОБА_1 вказує на необхідність перекваліфікації дій з ч. 2 ст. 307 КК на ч. 2 ст. 309 КК України, однак не наводить належних доводів обґрунтування такої позиції.

Засуджений посилається у касаційній скарзі на невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, вказує на неповноту судового розгляду, що згідно з вимогами вищевказаної статті цього Кодексу не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подала касаційну скаргу із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції, згідно з положеннями ст. 436 КПК України.

Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак, засуджений ОСОБА_1 порушує питання про скасування вироку апеляційного суду, та просить, перекваліфікувати його дії на ч. 2 ст. 309 КК України і призначити новий строк відбування покарання, що можливо тільки при зміні судового рішення.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою обвинуваченого.

У зв'язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу обвинуваченого слід залишити без руху, надавши йому п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду обвинуваченим має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2015 року залишити без руху, надавши йому п'ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити засудженому ОСОБА_1, що у разі не усунення недоліків касаційної скарги залишеної без руху в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4