Справа № 1-56
ВИРОК

іменем України

17
квітня 2007р. Мостиський районний суд Львівської області в особі :

головуючого
- судді СтецикаЯ.Є.

при
секретарі - Тхір О.Т.

з
участю прокурора - Демчук Г.В.

та
адвоката - ОСОБА_3.,

розглянувши у
відкритому судовому
засіданні в залі
суду в місті
Мостиська справу про

обвинувачення

1. 1.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Радохінці Мостиського району, жителя с.Гусаків Мостиського району Львівської
області, українця, гр-на України, з базовою середньою освітою, неодруженого,
працюючого різноробочим в Міженецькому лісництві Старосамбірського
держлісгоспу, невійськовозобов'язаного, не судимого,

2. 2.
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця і жителя
с.Гусаків Мостиського району Львівської області, українця, гр-на України, з
базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого,
невійськовозобов'язаного, не судимого,

у
вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2007 року біля
21.00 год. підсудні ОСОБА_1. та ОСОБА_2., перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння і прагнучи показати свою явну зневагу до існуючих правил та норм
поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, на
дорозі с.Гусаків Мостиського району Львівської області, неподалік свого
господарства, наздогнали ОСОБА_4., який йшов вказаною дорогою, де спочатку
ОСОБА_1. умисно наніс потерпілому удар по ногах ззаду своєю ногою, від якого
ОСОБА_4. впав на землю, а далі разом з братом ОСОБА_2., з особливою зухвалістю,
почали наноситиОСОБА_4. удари ногами у взутті в різні ділянки тіла, в
результаті чого заподіяли потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді саден
на обличчі, крововиливу на слизовій нижньої губи, синців на обох руках та
ногах.

В судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1. вину свою вину визнав повністю і пояснив, що 05.02.2007 року
після закінчення робочого дня разом із своїм братом ОСОБА_2. та іншими людьми,
з якими працювали у лісі, випили кожен трохи спиртного. Після цього поїхали додому
в с.Гусаків. По приїзді в село разом з братом зайшли до місцевого жителя
ОСОБА_5, у якого також випили по 100 грам горілки. Біля 21 год. вийшли з
господарства ОСОБА_5 і стали проходити центральною вулицею села в напрямку
свого дому. Попереду себе побачили якогось хлопця, який йшов у попутному з ними
напрямку. Хто це був, не знали. Навпроти господарства місцевого жителя Галавіна
наздогнали цього хлопця, який продовжував йти не оглядаючись. Тоді, нічого не
говорячи, наніс цьому хлопцеві удар ногою по його ногах із заду, від чого
хлопець впав на землю. Ним виявився житель сусіднього села ОСОБА_4. Далі разом
з братом стали наносити лежачому на земліОСОБА_4. удари ногами у взутті в різні
ділянки тіла. Знаходився праворуч від лежачого ОСОБА_3., якому наносив удари
ногами в ділянку грудей з вказаного боку, а брат ОСОБА_2 знаходився з лівого
боку і з цієї сторони наносив потерпілому удари ногами в різні ділянки тіла.
Побиття потерпілого тривало декілька хвилин і він першим припинив наносити йому
удари. Коли став відходити від місця бійки, то брат ОСОБА_2 ще наносив
потерпілому

1

удари, а потім наздогнав його. Обидва пішли
додому, залишивши ОСОБА_3. лежати на дорозі. Побили ОСОБА_3. через те, що
подумали, що це один із хлопців, який раніше побив брата ОСОБА_2.

Підсудний ОСОБА_2.
вину свою визнав повністю і дав аналогічні покази про обставини вчинення ним
спільно з братом ОСОБА_1 хуліганських дій в нічний час на дорозі с.Гусаків
Мостиського району, в результаті яких вони безпричинно побили потерпілого
ОСОБА_3., який в цей час йшов дорогою села, якому наносили удари ногами у
взутті в різні ділянки тіла, що брат ОСОБА_1першим почав бити потерпілого.

Крім
зізнаючих показів підсудних, їх винуватість доводиться такими доказами по
справі:

•
-
показами потерпілого ОСОБА_3., який
показав, що 05.02.2007року в другій половині дня допомагав сусіду перевозити
сіно із с.Храпличі в с.Гусаків. Після виконаної роботи випив трохи спиртного.
Близько 21.00 год. пішов пішки додому в с.Хідновичі. Коли проходив центральною
дорогою с.Гусаків, неподалік від місцевого млина, то відчув, що позаду нього
йшли якісь люди, але продовжував рухатися вперед, не оглядаючись. Його
наздогнало двоє хлопців і це були підсудні, один із яких зробив йому підніжку,
від чого він впав на землю. Нічого не кажучи, підсудні почали його бити,
наносячи йому кожен удари ногами у взутті в різні ділянки тіла. Встигнув лише
накрити голову руками. Його побиття тривало декілька хвилин і від нанесених
ударів він втратив свідомість. Коли прийшов до свідомості, то побачив, що
лежить на дорозі, все його лице та тіло було у крові, а поруч нікого не було.
Підвівшись, подався побитий дорогою додому, де його підібрав власник місцевого
млина, котрий проїжджав дорогою села своїм автомобілем та завіз його спочатку
до себе додому. В даної особи трохи обмив своє тіло і привів себе в порядок.
Після цього вказана особа привезла його додому. Всім пояснив, що був
безпричинно побитий підсудними, коли проходив дорогою с.Гусаків. З приводу
отриманих тілесних ушкоджень перебував на лікуванні в Мостиській ЦРЛ. Коли
перебував на лікуванні, то до нього додому приходили підсудні і вибачались
перед батьками за свої вчинки;

•
-
аналогічними показами свідків ОСОБА_6. та
ОСОБА_7., батьків потерпілого ОСОБА_3., які підтвердили, що їхній син
05.02.2007 року допомагав сусіду перевозити сіно в с.Гусаків, звідки повернувся
пізно вночі і був доставлений автомобілем, за кермом якого був власник млина
с.Гусаків, що син Андрій зайшов додому побитий із слідами крові на обличчі і по
всьому тілу, що на їхнє запитання, що сталося, син відповів, що був безпричинно
побитий на дорозі с.Гусаків підсудними, коли повертався додому пішки, що стан
здоров'я сина не покращувався, а тому машиною швидкої медичної допомоги був
доставлений в Мостиська ЦРЛ, де тривалий час перебував на лікуванні, що
підсудні двічі приходили до них додому і вибачались перед ними за свій вчинок;

•
-
аналогічними показами свідка ОСОБА_8.,
оголошеними в судовому засіданні, який показав та підтвердив, що дійсно саме
він підібрав на дорозі с.Гусаків потерпілого ОСОБА_3., який був побитий і на
його обличчі мались сліди крові, що доставив потерпілого додому і що потерпілий
сказав йому, що був побитий підсудними на дорозі с.Гусаків, коли повертався
додому;

•
-
показами свідків ОСОБА_9., ОСОБА_10.,
ОСОБА_11, дільничних інспекторів Мостиського райвідділу міліції, які показали,
що саме ними проводилась дослідча перевірка обставин побиття потерпілого
ОСОБА_3., в ході якої викликаний ними в Мостиський РВ підсудний ОСОБА_1. дав
зізнавальні покази про обставини побиття ОСОБА_3., вказавши, що такі дії він
вчинив зі своїм молодшим братом ОСОБА_2., хоча останній заперечував свою
причетність до скоєного ним злочину, що в подальшому підсудний ОСОБА_2. також
дав зізнавальні покази щодо обставин побиття потерпілого і що підсудні дали ці
покази без вчинення на них будь-якого тиску, а також, що підсудні добровільно
їздили і вибачались за свій вчинок перед батьками потерпілого, коли той
перебував на лікуванні;

•
-
заявою потерпілого ОСОБА_3., в якій він
просить притягнути до кримінальної відповідальності підсудних за те, що останні
безпричинно побили його в нічний час 05.02.2007 року на дорозі с.Гусаків
Мостиського району;

•
-
протоколом відтворення обстановки та
обставин події з потерпілим ОСОБА_4., де він на місці розказав і показав, коли
саме, де і за яких обставин та причин був побитий підсудними, чим саме підсудні
наносили йому удари та в які ділянки тіла прийшлись ці удари і фототаблицею до
цього протоколу;

2

»¦ .

•
-
протоколом відтворення обстановки та
обставин події з підсудними ОСОБА_1 та ОСОБА_2., де кожен із них на місці
розказав і показав, коли саме, де і за яких обставин та причин вони вчинили
хуліганські дії із заподіянням тілесних ушкоджень потерпіломуОСОБА_4., хто саме
із них і чим саме наносив удари потерпілому та в які ділянки тіла прийшлись ці
удари і фототаблицями до цих протоколів;

•
-
висновками судово-медичного експерта №
36/2007 від 27.02.2007р., де вказано, що у потерпілого ОСОБА_3. при судово-медичному
огляді та згідно медичних документів виявлено садно на обличчі, крововилив на
слизовій нижньої губи, синці на обох руках та ногах, які утворилися від дії
тупих предметів, не виключено від ударів руками та ногами у взутті і такі могли
виникнути 05.02.2007 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження;

•
-
заявою ОСОБА_6. про факт побиття її сина -
ОСОБА_3. в с.Гусаків 05.02.2007р., протоколом телефонного повідомлення про факт
поступлення 06.02.2007р. в Мостиську ЦРЛ ОСОБА_3. з тілесними ушкодженнями
кримінального характеру та протоколом огляду місця події і схемою до нього, чим
стверджується час і місце вчинення злочину.

Із висновку
амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 163 від 05.03.2007р. слідує, що
ОСОБА_1. на даний час психічним захворюванням не страждає, виявляє ознаки
легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності, що не позбавляє його
можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На час
інкримінованих йому дій він психічним захворюванням не страждав, не виявляв
будь-яких хворобливих тимчасових розладів психічної діяльності та міг
усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Примусових заходів медичного
характеру не потребує.

Згідно висновку
амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 164 від 05.03.2007р. ОСОБА_2. на
даний час психічним захворюванням не страждає, виявляє ознаки легкої розумової
відсталості в ступені помірно вираженої дебільності, що не позбавляє його
здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На час інкримінованих
йому дій він психічним захворюванням не страждав, не виявляв будь-яких
хворобливих тимчасових розладів психічної діяльності та міг усвідомлювати
значення своїх дій і керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не
потребує.

Аналізуючи зібрані
по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винуватість
підсудних доведеною. Вважає, що їхні дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.296 КК
України, оскільки вони групою осіб вчинили хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю із заподіянням потерпілому тілесних
ушкоджень.

При призначенні
покарання підсудним суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених
злочинів, дані про особу кожного підсудного і обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Обставиною,
що пом'якшує покарання кожному підсудному, є їх щире каяття.

Підсудні вчинили
злочини в стані алкогольного сп'яніння, що є обставиною, яка обтяжує їх
покарання.

Враховується також,
що підсудні скоїли злочин середньої тяжкості, вперше притягуються до
кримінальної відповідальності, походять з багатодітної сім'ї і позитивно
характеризуються за місцем свого проживання, а підсудний ОСОБА_1. позитивно
характеризується і за місцем праці, а також, що в їхній сім'ї батько є
інвалідом 2-ої групи, наймолодший брат Володимир, 2001 року народження

- інвалід з дитинства, що підсудні є рідними
братами і кожен із них має вади у психічному здоров'ї.

Приймаючи до уваги
наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення
підсудних можливе шляхом застосування до них покарання у вигляді позбавлення
волі, але без відбування такого, надавши кожному випробувальний термін.

Оскільки потерпілий
ОСОБА_4. з приводу отриманих тілесних ушкоджень, завданих йому підсудними,
перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні в Мостиській ЦРЛ
з 06.02.2007р. по 16.02.2007р., а тому позов прокурора району підлягає
задоволенню і з підсудних слід стягнути кошти в сумі 358 гривень 50 коп.,
витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої
від злочину.

Враховуючи однакову
роль кожного підсудного у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому, суд
вважає, що витрати, понесені закладом охорони здоров'я на лікування
потерпілого, підлягають стягненню з підсудних в рівних долях.

з

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним та
засудити ОСОБА_1 за ч.2 ст.296 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК
України ОСОБА_1 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим
строком на 1 (один) рік і 6 місяців з покладенням відповідно до ст.76 КК
України обов'язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодично з'являтись в ці
органи для реєстрації, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Визнати винним та
засудити ОСОБА_2 а за ч.2 ст.296 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК
України ОСОБА_2 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим
строком на 1 (один) рік і 6 місяців з покладенням відповідно до ст.76 КК
України обов'язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодично з'являтись в ці
органи для реєстрації, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Позов прокурора
району задоволити. Стягнути в рівних долях з ОСОБА_1. і ОСОБА_2. в користь
Мостиської ЦРЛ 358 (триста п'ятдесят вісім) грн. 50 коп. витрат, понесених за
стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3., тобто з кожного по 179 (сто
сімдесят дев'ять) гривень 25 коп.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1. і ОСОБА_2 залишити попередню -
підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок протягом
15-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляція до Апеляційного
суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Суддя Я.Є.Стецик

4