У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Пивовара В.Ф.,

суддів

Канигіної Г.В., Мороза М.А.

розглянула
у судовому засіданні 6 грудня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постановлені щодо ОСОБА_1судові
рішення.

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженця м. Першотравенська

Дніпропетровської області, не судимого,

засуджено
за ч. 2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28 лютого 2006 року вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що він 4 червня 2005 року о 22
годині у маршрутному таксі на 473 км автодороги “Київ-Луганськ-Ізварино,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті особистих неприязних
стосунків умисно наніс ОСОБА_3 не менш трьох ударів кулаком по голові, від чого
той утратив свідомість, та, стягнувши потерпілого з сидіння на підлогу, наніс
йому не менш двох ударів ногою у живіт. Своїми діями ОСОБА_1 спричинив ОСОБА_3 тяжкі тілесні
ушкодження, від яких настала смерть потерпілого.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2 зазначає, що суд не в повній мірі
врахував пом'якшуючи вину ОСОБА_1 обставини та дані про його особу. Вважає, що
є підстави для застосування ст. 69 КК України. Просить змінити постановлені у
справі судові рішення і пом'якшити ОСОБА_1покарання.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона
задоволенню не підлягає.

Висновок про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного злочину
суд обґрунтував дослідженими в судовому засіданні доказами і захисником у
скарзі не оскаржується.

При призначенні ОСОБА_1покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України,
врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані
про його особу, обставини справи, які впливають на ступінь його відповідальності, і обрав
покарання, яке є обґрунтованим, необхідним та достатнім для виправлення
засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд узяв до уваги як щире каяття засудженого, відсутність
попередніх судимостей, наявність на утриманні малолітньої дитини, позитивні
характеристики, так і те, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння,
вчинив тяжкий злочин, що спричинило тяжкі наслідки у виді настання смерті
потерпілого, та, виходячи з конкретних обставин справи, не знайшов належних підстав для призначення ОСОБА_1покарання
нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням
вимог кримінально-процесуального закону. Усі наведені засудженим ОСОБА_1 та
захисником ОСОБА_2 в апеляціях доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам
касаційної скарги захисника, належним чином перевірено й спростовано.

Даних, які б свідчили,
що стосовно ОСОБА_1 неправильно
застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення вимог
кримінально-процесуального закону, не
виявлено.

Отже, передбачені ст.
398 ч. 1 КПК України підстави для призначення справи щодо ОСОБА_1 до касаційного
розгляду відсутні.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у
задоволенні касаційної скарги захисника ОСОБА_2 відмовити.

С
у д д і :

Пивовар В.Ф.
Канигіна Г.В. Мороз М.А.