Справа № 1-172/12-1012
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
26 липня 2012 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , в смт. Іванків розглянув кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва, РФ, українця, громадянина України, освіта середня, одружений, працюючого технологом-монтажником науково-технічного відділу водо підготовки компанії Шведсько-Українська група, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України

В С Т А Н О В И В:
20.05.2012 року, перебуваючи на території зони відчуження, взяв у господарстві своєї тітки ОСОБА_5 , яка проживає у виселеному селі Теремці в якості само поселенки, заморожену річкову рибу різних порід вагою 25 кг. 700 гр. та сушену річкову рибу 4 кг. 100 гр., яку помістив до чорного поліетиленового пакету, який поклав до салону свого автомобіля марки ЗАЗ «Славута» д. н. з. НОМЕР_1 , маючи на меті перемістити вказану рибу без передбаченого законом дозволу, і без проведення дозиметричного контролю за межі зони відчуження до місця свого проживання у м. Київ, для власних потреб, та прибув на КПП «Дитятки» зони відчуження, де в подальшому під час проведення огляду автомобіля, працівниками міліції було виявлено та вилучено рибу, загальною вагою 29 кг. 800 гр. Тим самим, ОСОБА_4 вчинив дії, що порушують вимоги радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіоактивного забруднення, які підпадають під ознаки складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 15; ч. 1 ст. 267-1 КК України, а саме: вчинив закінчений замах на порушення вимог радіаційної безпеки, тобто у спробі перемістити за межі зони відчуження риби, без надання передбаченого законом дозволу, і без проведення дозиметричного контролю.

Враховуючи повне визнання підсудним ОСОБА_4 своєї вини, підтвердження ним обставин скоєння злочину, який йому інкримінується, суд визнає на підставі ст. 299 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Підсудному роз`яснено наслідки застосування ст. 299 КПК України та проти цього, він не заперечує.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, розкаявся і надав суду правдиві та послідовні покази, а саме, показав суду, що він напередодні 40 денного обіду від дня смерті свого батька, приїхав до своєї тітки ОСОБА_5 та взяв у неї свіжозаморожену та висушену, завчасно приготовлену (почищену та випотрошену) річкову рибу для того, щоб перевести її до себе додому в м. Київ та в подальшому її вжити. Наміру продавати її у нього не було. Про те, що тітка проживає в зоні відчуження він знав, так як не менше 2 х разів на місяць приїжджав її провідати. Також, він знав і про умови проїзду через КПП «Дитяти», однак не знав та не здогадувався про те, що при перетині КПП «Дитятки» окрім проведення дозиметричного контролю транспортного засобу, себе особисто, також необхідно надавати для проведення дозиметричного контролю речі, які знаходяться в салоні автомобіля. Він щиро розкаявся у вчиненому та пообіцяв, що більше такого не повториться.

За місцем проживання підсудний характеризується позитивно, як особа, на яку скарг не надходило, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, працює, одружений, раніше не судимий.

Зібраними у справі доказами вина підсудного доведена, а його злочинні дії правильно кваліфікуються органами досудового слідства за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 267-1 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання підсудному суд визнає його щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання підсудного судом не встановлено.

Обираючи покарання підсудному, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Суд вважає, що підсудному слід обрати міру покарання у вигляді штрафу. Така міра покарання буде достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази, а саме: заморожена та засушена річкова риба різни порід загальною вагою 29 кг. 800 гр. знищена відповідно до акту СЕС зони відчуження від 21.05.2012 року.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 81, 323, 324, 330 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 1190 гривень

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

Речові докази відповідно до акту СЕС зони відчуження від 21.05.2012 року знищенні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 15 днів з моменту його проголошення.

Суддя: