Справа 1 - 39,
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2008 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - голови суду Новака Д. І.

при секретарі - Серзі Н. Л.

з участю прокурора - Мамаєвої Є. М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Диканька кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Артемівськ Перевальського району Луганської області,
жителя с. Чапаєвка Диканського району Полтавської області, росіянина,
громадянина України, з середньою освітою, не військовозобов'язаного,
позапартійного, одруженого, непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України /в
редакції 2001 року/ не судимого,

в скоєні злочину, передбаченого ст. 162 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 26 лютого 2008 року близько 20 год., в порушення вимог
ст. 30 ч.1 Конституції України, згідно якої не допускається проникнення до
житла і до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як
за вмотивованим рішенням суду, керуючись корисливими спонуканнями, діючи з
прямим умислом, прийшов до будинковолодіння потерпілої ОСОБА_2, яке розташоване
в с. Чапаєвка Диканського району. Тут, впевнившись у відсутності потерпілої
ОСОБА_2 та інших сторонніх осіб,
протиправно, самовільно, таємно, не маючи на те відповідного рішення
суду, без згоди та відому власниці, шляхом вибиття віконного скла, проник до
приміщення будинку, розташованого на території вказаного домоволодіння, де, провівши його незаконно огляд, здійснив
дрібну крадіжку алюмінієвого посуду належного потерпілій.

Після цього,
продовжуючи свої злочинні дії, підсудний ОСОБА_1 без згоди та відому потерпілої
ОСОБА_2, шляхом зриву замка, проник до приміщення сараю, розташованого на цій
же території, де провівши його незаконний огляд, здійснив крадіжку
поліетиленового мішка. Після цього з місця скоєння злочину зник.

В судовому засіданні
при розгляді справи підсудний
ОСОБА_1 свою вину у вчинені
злочину визнав повністю та детально пояснив,
що 26 лютого 2008 року прийшов до будинковолодіння, яке належить
потерпілій ОСОБА_2 та знаходиться у с.
Чапаєвка Диканського району, де впевнившись у відсутності потерпілої та інших
сторонніх осіб, шляхом вибиття віконного скла, проник у приміщення житлового
будинку, де, провівши його огляд, викрав алюмінієвий посуд. Крім цього, шляхом
зриву замка, він проник до приміщення сараю, який розташований на території
вказаного будинковолодіння, звідки викрав поліетиленовий мішок, після чого зник
з місця скоєння злочину. У вчиненому розкаюється.

Враховуючи, що
підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, в суді заявив,
що сумнівів у достовірності доказів по
справі не має, то після роз'яснень йому положень та наслідків ст. 299 КПК
України, судове слідство по справі було обмежене допитом підсудного та
дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу.

Кваліфікація злочинних дій підсудного ОСОБА_1 за ст. 162 ч. 1 КК України як порушення
недоторканності житла є вірною, так як 26 лютого 2008 року о 20 годині,
підсудний ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 30 ч. 1 Конституції України,
самовільно, протиправно, таємно, без згоди та відому власниці, проник у
приміщення житлового будинку, який належить потерпілій ОСОБА_2 та знаходиться в
с. Чапаєвка Диканського району, де, незаконно провівши його огляд, здійснив дрібну
крадіжку алюмінієвого посуду, належного потерпілій ОСОБА_2 Після цього
підсудний ОСОБА_1 самовільно, протиправно та таємно проник до приміщення сараю,
розташованого на вказаній території, звідки викрав поліетиленовий мішок, після
чого зник з місця скоєння злочину.

Призначаючи покарання
підсудному, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу підсудного та обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання.

Обставини, що пом'якшують покарання підсудному, суд враховує
явку з повинною підсудного, активне
сприяння у розкритті злочину, відсутність тяжких наслідків вчиненого, скоєння
злочину невеликої тяжкості та повне відшкодування збитків.

Обставин, які обтяжують
покарання підсудному, суд по справі не знаходить.

З урахуванням обставин
справи та вчиненого злочину, даних про особу підсудного, який притягувався до
кримінальної та адміністративної відповідальності, негативно характеризується,
суд не вбачає підстав для застосування стосовно підсудного ст. ст. 69, 75 КК
України. Разом з тим, приймаючи до уваги те, що підсудний є працездатним, але
ніде не працює, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням
підсудному за скоєне буде призначення покарання у вигляді обмеження волі.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 321-324, 327, 332-335, 339 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України та за цією статтею призначити йому покарання
у вигляді одного року обмеження волі.

Міру запобіжного заходу
засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в
законну силу залишити у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця
проживання.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його
проголошення шляхом подачі апеляції через районний суд

Головуючий: