Справа №11 а-1134, 2007р. Головуючий в 1 -й інстанції
ст. 15ч.2- ст. 115ч.
1 Романова М. Ю.
КК України. Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року жовтня
місяця «16» дня

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого
- Червоненка В.Я. Суддів: Раєнка В.І.,
Чупини С. П.3 участю прокурора - Литвиненка О.О.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляціями
засудженого ОСОБА_1 та державного
обвинувача по справі на вирок місцевого Дніпровського районного суду м. Херсона
від «20» квітня 2007 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, -

засуджений
за ст. 15ч.2- ст. 115ч.1 КК України до 7
років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

Засуджений
утримується під вартою з 26.12.2006 року.

Він
визнаний винним і засуджений за те,
що, знаходячись у стані
алкогольного сп'яніння біля 7 години 09.01.07 року на кухні належної йому
квартири по АДРЕСА_1, яка розташована на
3-му поверсі багатоповерхового будинку,
в процесі сварки та на фунті особистих неприязнених стосунків, які виникли в процесі сварки, маючи умисел на вбивство ОСОБА_2, наніс їй удари руками та ногами по голові і
тулубу, а потім виштовхнув потерпілу
через відкрите вікно, внаслідок чого
вона впала на асфальт біля вказаного будинку і відповідно до висновків
судово-медичної експертизи отримала перелом лівої сідалішної кістки, струс головного мозку, крововиливи обличчя, лівого гомілкового суглобу, саден пальця правої кисті руки, які відносяться до тілесних ушкоджень
середнього ступеня тяжкості, однак не
довів свій злочинний умисел до кінця по незалежним від нього причинам у зв'язку
з наданням потерпілій своєчасної медичної допомоги.

В апеляціях:

-
засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду скасувати, а справу повернути на додаткове
розслідування, а в доповненні до
апеляції -перекваліфікувати його дії на
ст. 122ч.1 КК України та
пом'якшити призначене покарання,
посилаючись на порушення слідством та судом вимог ст. 22 КПК України, оскільки як слідство, так і суд провели слідство по справі
однобоко, поверхово та неповно. При
цьому касатор також вказує на те, що
потерпіла по справі на слідстві та в суді давала непослідовні та суперечні
показання, а висновки суду не
відповідають фактичним обставам справи,
оскільки він не мав умислу на вбивство потерпілої, а лише відштовхнув її від себе неподалік від
відчиненого вікна і не передбачав, що
потерпіла може випасти з цього вікна від поштовху. До того ж вказує на те, що, як
слідство, так і суд фактично не дали
оцінки висновкам судово-медичної
експертизи, які спростовують твердження

2

потерпілої
про те, що він довгий час бив її руками
і ногами. Рахує себе винним у спричиненні потерпілій умисних тілесних ушкоджень
середнього ступеня тяжкості і у зв'язку з цим прохає обрати йому
покарання, відповідно до санкції
вказаного Закону.

-
державний обвинувач, який приймав участь
у розгляді справи судом першої інстанції ставить питання про скасування вироку
місцевого суду та просить постановити по справі новий вирок, за яким кваліфікувати дії засудженого за ст.
122 ч.1 КК України та обрати йому покарання за цим Законом у вигляді З
років позбавлення волі, посилаючись на
те, що дії ОСОБА_1 необґрунтовано кваліфіковані слідством та
судом за ст. 15ч.2, ст. 115ч.1 КК України, оскільки по справі не здобуто доказів, які б підтверджували умисел засудженого на
умисне вбивство.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який прохав задовольнити апеляцію державного
обвинувача по справі, перекваліфікувавши
дії ОСОБА_1 на ст.
122ч.1 КК України, а також
частково задовольнити апеляції засудженого,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій засудженого та
державного обвинувача по справі, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляції засудженого підлягають задоволенню,
а апеляцію державного обвинувача по справі слід частково задовольнити зі
слідуючих підстав.

Відповідно
до вимог ст. 22 КПК України, органи слідства та суд зобов'язані вжити всіх
передбачених законом заходів для всебічного,
повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що виправдовують, так і ті,
що викривають обвинуваченого.

Ці вимоги Закону
судом не виконані.

Як на
досудовому слідстві, так і в судовому
засіданні ОСОБА_1 послідовно стверджував,
що потерпіла добровільно пішла до його квартири, де вони разом вживали спиртні напої, а потім виник конфлікт, в процесі якого він вдарив потерпілу рукою в
живіт, а після цього штовхнув її рукою в
обличчя і потерпіла, яка була в стані
алкогольного сп'яніння і стояла біля відкритого на кухні вікна спиною, випала з цього вікна на вулицю.

Ці
твердження засудженого належним чином не перевірені і не спростовані судом.

Потерпіла
ОСОБА_2, як на слідстві, так і в судовому засіданні давала суперечливі
показання щодо обставин зустрічі з ОСОБА_1
та відносно механізму отримання нею тілесних ушкоджень.

Так, спочатку вона стверджувала, що добровільно пішла до квартири
засудженого, де він, в процесі виниклої сварки побив її та викинув
із вікна кухні. В подальших свідченнях вона стверджувала, що ОСОБА_1 на вулиці бризнув їй в обличчя
якимось газом і вона прийшла до тями в якійсь квартирі на дивані, а потім засуджений почав її бити руками і
ногами, бив головою об стіну, внаслідок чого вона втратила свідомість і
опритомніла лише в лікарні.

Ці протиріччя в показаннях потерпілої судом не усунуті.

Відповідно
до висновків судово-медичної експертизи /а.с.
32-33/ у потерпілої виявлено перелом лівої сідальної кістки, струс головного мозку, крововиливи обличчя, лівого гомілкостопного суглобу та садна 1-го
пальця правої кісті руки, які виникли
від дії тупих твердих предметів і відносяться до середнього ступеня тяжкості.

Будь-якого
розмежування виявлених тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості та механізму їх
утворення, експертиза не дала.

Діючим
законодавством передбачено лише прямий умисел при замаху на умисне вбивство.

3

Однак
суд, розглядаючи дану справу не прийняв
до уваги і не дав належної оцінки і тій обставині, що показання ОСОБА_1 про обставини знайомства з потерпілою і
подальших подіях об'єктивно підтверджуються даними протоколу огляду його
квартири, де виявлені речі, на які він вказував у своїх свідченнях, у тому числі пляшки з-під вина, яке принесла до нього потерпіла, пивні пляшки,
пакетики з-під риби, сигарети та
інше; а також показанням продавця кіоску,
де ОСОБА_1 разом із потерпілою придбав виявлені в його квартирі
товари, в цьому кіоску.

На
підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що за наведених обставин дії ОСОБА_1 підлягають перекваліфікації зі ст. 15ч.2,
ст. 115ч.1 КК України на ст.
122ч.1 КК України, виходячи
з фактично наступивших наслідків від його злочинних дій у вигляді спричинення
умисно потерпілій середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки така кваліфікація його дій
підтверджується зібраними по справі доказами.

З
урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності ним скоєного, даних про особу ОСОБА_1, який характеризується негативно, раніше притягувався до кримінальної
відповідальності, обставин, що обтяжують відповідальність - вчинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння,
приходить до висновку, що
покарання за ст. 122ч.1 КК України йому слід призначити у
вигляді позбавлення волі, в межах
санкції даного Закону.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженого ОСОБА_1 задовольнити, апеляцію державного обвинувача по справі
задовольнити частково, вирок місцевого
Дніпровського районного суду м. Херсона від 20 квітня 2007 року відносно
ОСОБА_1 - змінити, перекваліфікувати
його дії зі ст. 15ч.2-115ч.1 КК України
на ст.
122ч.1 КК України і призначити йому покарання за даним Законом у вигляді
3 (трьох) років позбавлення волі, у
кримінально-виконавчій установі,
залишивши запобіжний захід відносно нього у вигляді тримання під вартою.

В іншій
частині цей вирок відносно ОСОБА_1
залишити без змін.

Головуючий: В.Я.
Червоненко Судді: В.І. Раєнок, С.
П.Чупина

по ст. 16.10.07

надр.
16.10.07

рві, бт.