Справа № 1-10 2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2007р. м.
Снятин

Снятинський
районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді
- Потятинника Ю.Р.,

секретаря -
Симотюк І.М. ,

захисника -
ОСОБА_1,

представника
потерпілого - адвоката ОСОБА_2,

законного
представника потерпілого - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому
судовому засідання в залі суду в кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця і жителя АДРЕСА_1, гр. України ,
одруженого , непрацюючого, з повною середньою освітою, не судимого ,
~ за ст.
125 ч. 2 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_4. вчинив умисне нанесення легкого тілесного ушкодження , при таких обставинах:

так, підсудний 13.06.2005р. біля 21 год на подвір"ї
господарства гр. ОСОБА_5. в с Ганьківці Снятинського району , з мотивів помсти за побиття свого
неповнолітнього сина, скрутив руки і
наніс удари руками по обличчю та голові неповнолітнього потерпілого
ОСОБА_6., чим спричинив останньому синці
в ділянці скроні справа , нижньої щелепи
зліва , лівого ліктьового згину і китиці
, які відносяться до легких тілесних
ушкоджень.

Підсудний
ОСОБА_4. своєї вини не визнав. Пояснив,
що в той день 13.06.2005р. сапав картоплю коли прибіг його син
ОСОБА_7. 1995 р.н. і сказав , що його побив потерпілий. Він був весь в
пилюці, з вуха текла кров, на лиці були сліди побиття. Тоді він змив
сину кров, взяв його за руку і пішов до
господарства де проживає потерпілий . Зайшовши на подвір"я побачив , що потерпілий миється у ванній на
подвір"ї і розказує тітці свого батька ОСОБА_5. про бійку з його
сином. Тоді підійшов до потерпілого і
запитав навіщо той побив його сина. На його запитання потерпілий відповів , що син пас корову в його городі. Тоді він
сказав , що в такому разі треба було
йому сказати про це, взяв потерпілого за
обидві руки і сказав синові: „Давай здачі!" Його син вдарив потерпілого
декілька разів кулаком по голові і ногою по сідницях. Потерпілий попросив
пробачення і тоді вони пішли. Це все бачила ОСОБА_8. , яка стояла неподалік і
робила йому

зауваження, але до них не підходила і він її не
відштовхував. Особисто потерпілого не бив. Цивільний позов не визнав.

Незважаючи
на фактично часткове визнання підсудним своєї вини, його вина доводиться зібраними по справі доказами
, а саме :

- показаннями потерпілого
ОСОБА_6. , який в судовому засіданні
пояснив,

що дійсно 13.06.2005р. підсудний прийшов на його подвір"я з своїм
сином , скрутив йому

руки і наносив удари рукою по обличчю і голові . Одною рукою тримав за руку, а другою

бив. ОСОБА_5. стояла на порозі, все
бачила і зробила підсудному зауваження,
хотіла

розборонити , але він її відштовхнув
і сказав своєму синові :„ Давай здачі!" ,
але той його не

бив. Після цього вони пішли з місця події. Через такі дії підсудного дуже
перелякався, зазнав

фізичного болю та моральних страждань ;

· показаннями
допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_5.,
яка підтвердила, що бачила як
підсудний зайшов зі своїм сином ОСОБА_9.
на їх подвір"я , підійшов до потерпілого , який мився у ванній і
розказував їй про обставини бійки з сином підсудного , і сказав потерпілому: „НавіщоОСОБА_2 побив!". Бачила як
підсудний бив потерпілого руками по голові. Зробила підсудному зауваження
, хотіла розборонити і стала між ними
.Тоді підсудний сказав своєму синові щоб той бив потерпілого, але він не вже бив і вони пішли;

· показаннями
допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що в той день прийшов з поля і його дружина
сказала йому , що підсудний йде бити його внука . Коли прийшов на місце події
то побачив , що потерпілого побите
обличчя , на голові синець . Внук казав
, що його побив підсудний;

· показаннями
допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9.
який пояснив, що потерпілий в той
день побив його через те , що їх корова
зайшла на чужий город . У нього текла кров з вуха , було розбите обличчя. Плачучи прийшов додому
і розказав все батькові. Батько сказав :„ Пішли давати здачі". Коли разом
з підсудним зайшли на подвір"я, то
потерпілий мив ноги у ванній , яка знаходилась на подвір'ї. Батько взяв
потерпілого за руки , витягнув з ванни і
сказав йому давати потерпілому здачі. Тоді він вдарив його декілька разів
кулаком в голову та ногою по сідницях. Батько тримав потерпілого з-ззаду за
руки , а він його бив. Без допомоги
батька не зміг би побити потерпілого. Це бачила ОСОБА_5. , яка декілька разів казала, щоб батько відпустив потерпілого;

· показаннями
законного представника потерпілого ОСОБА_3 , яка пояснила, що разом з чоловіком на час події були на
заробітках в Росії , а коли приїхала
, то потерпілий та ОСОБА_5. розповіли їй
що підсудний побив її сина - потерпілого . Цивільний позов підтримала повністю, оскільки неправомірними діями підсудного її
синові завдано значної моральної шкоди ,
яка виразилась у перенесенні сильних фізичних та душевних страждань в
результаті побиття його дорослою людиною,
був дуже наляканий;

· данними
протоколу-заяви бабки потерпілого ОСОБА_11. від 15.06.2005р. про вчинений
злочин згідно якого підсудний 13.06.2005р. наніс тілесні ушкодження
потерпілому;

Згідно заключения судово-медичного
експерта у потерпілого виявлено синці в ділянці скроні справа , нижньої щелепи зліва , лівого ліктьового згину і китиці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд, вважає недостовірними показання підсудного та
його сина ОСОБА_9. в частині того, що підсудний не наносив удари
потерпілому, а лише тримав його за руки
, оскільки вони заперечуються
вищевказаними показаннями потерпілого,
законного представника , очевидця
події свідка ОСОБА_5., свідка
ОСОБА_10, данними протоколу усної заяви
про злочин.

Суд
вважає, що в судовому засіданні не
здобуто доказів спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень з
короткочасним розладом здоров"я , а
тому дії підсудного слід перекваліфікувати із
ст. 125 ч. 2 КК України на ст.
125 ч.1 КК України.

Проаналізувавши
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку , що винність підсудного у
вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України доведена повністю і його
діяння слід кваліфікувати за ст. 125 ч.1 КК України, так як він вчинив умисне нанесення легких
тілесних ушкоджень.

При
призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу
винного , який задовільно
характеризується, раніше не судимий.

Як
пом"якшуючі покарання обставини суд визнає наявність у підсудного на
утриманні двох неповнолітніх дітей,
інвалідність 3 групи, протиправну
поведінку потерпілого.

Як
обтяжуючу покарання обставину суд визнає вчинення злочину по відношенню до
малолітнього.

Цивільний
позов слід задоволити частково і стягнути з підсудного в користь потерпілого в
особі його законного представника 1350 грн. моральної шкоди , яка полягає у перенесенні неповнолітнім
потерпілим в результаті вчинення злочину фізичних та моральних страждань, переляку. В решті позову відмовити.

На
підставі викладеного та ст. 1167 ч. 1 ЦК України ,
керуючись ст. 323,
324 КПК України, --

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4
визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.
125 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 160 годин
громадських робіт.

Цивільний
позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6. в особі його
законного представника ОСОБА_3 грн. 1350 грн. завданої моральної шкоди . В
решті позову відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 300 грн. витрат на оплату юридичної допомоги.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області
протягом 15 діб з моменту проголошення через Снятинський райсуд.