УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні питання продовження запобіжного заходу обвинуваченій у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002461 від 01 березня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
На розгляді у Дніпровського районного суду м. Києва перебуває дане провадження.

На виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, судом на обговорення учасників кримінального провадження було поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою.

У судовому засіданні прокурор вважав за можливе продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, враховуючи наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона захисту не заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження, приходить до наступного.

Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З бази автоматизованого документообігу суду Д-3, а саме ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18.02.2015 року слідує, що запобіжний захід обвинуваченій у вигляді тримання під вартою до 17.04.2015 року з визначенням застави у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що становить 12180 гривень, обрано враховуючи наявність ризиків регламентованих ч. 1 ст. 177 КПК України, даних про особу обвинуваченої : уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, а також того що вона підозрюється у вчиненні замаху на злочин середньої тяжкості, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, має неповнолітню дитину, може продовжувати злочинну діяльність та перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, а також ухилятися від слідства та суду та з урахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, стороною захисту, у супереч положень ст. 132 КПК України, не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики та обставини визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу обвинуваченій у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особа останньої перестала бути суспільно небезпечною.

Додаткових характеризуючих даних на обвинувачену, які б були не відомими слідчому судді при обранні запобіжного заходу надано не було так, як на момент обрання їй запобіжного заход, так і на на цей час, вона має ті ж саме анкетні та характеризуючі дані, та крім того є засудженою місцевим судом до позбавлення волі.

В свою чергу, суд вважає, що обраний відносно обвинуваченої запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумних строків, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їй інкримінуються, кореспондуються з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обгрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченої на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд вважає за необхідне останні продовжити у межах двох місяців, а саме по 24 липня 2015 року включно.

Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 176-178, 183, 193-194, 196, 205, 331, 369-372 КПК України ,суд, -

п о с т а н о в и в :
Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою з утриманням у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, вважати продовженим по 24 липня 2015 року включно.

Розяснити сторонам кримінального провадження, що в силу положень ч. 7 ст. 182 КПК України:

· обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме 12180 гривень;

· у разі внесення застави на обвинувачену та застоводавця покладаються права та обов`язки визначені в ухвалах про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 2-а місяці з дня внесення застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.
С у д д я: ОСОБА_1