У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Косарєва В.І. і Школярова В.Ф.,

за участю прокурора

Вергізової Л.А.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 1 квітня 2008 року кримінальну справу
за касаційним поданням заступника Генерального прокурора України на вирок
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 3 травня 2007 року,
яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1

громадянина України,

раніше не судимого,

засуджено

- за
ч.2 ст.366 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права
обіймати посади пов'язані з адміністративно-господарськими і
організаційно-розпорядчими обов'язками на 2 роки;

- за ч.4 ст.190 КК України на 5 років
позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.1 ст.358 КК України на 2 роки
обмеження волі;

- за ч.3 ст.358 КК України на 2 роки
обмеження волі, а за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України остаточно
визначено покарання 5 років позбавлення волі без конфіскації майна з позбавленням права обіймати посади пов'язані
з адміністративно-господарськими і організаційно-розпорядчими обов'язками
строком на 2 роки.

На підставі
ст.75 КК України ОСОБА_1. звільнено від відбування призначеного
покарання з іспитовим строком на 2 роки і покладено на нього певні обов'язки
відповідно до ст.76 КК України.

В апеляційному
порядку справа не переглядалася.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_1. визнано винним і засуджено за те, що
він 26.09.2003р., будучи директором ТОВ Компанія “Метал”, знаходячись на вул.
Ш.Алейхема, 21 а м. Біла Церква, з метою
заволодіння майном Білоцерківської філії АКБ “Східно-Європейський Банк”, подав
заяву до цього банку на отримання кредиту в сумі 50 000 грн. і довідку про доходи на своє ім'я в яку ним було
внесено неправдиві відомості про те, що він на своїй посаді за період часу з березня по серпень 2003 року отримав заробітну плату в сумі 30 000 грн.,
та довідку про доходи на ім'я своєї дружини ОСОБА_2., в якій було внесено
неправдиві відомості про те, що остання працюючи на посаді менеджера в
ТОВ “Укрсервісснаб” за період з березня
по серпень 2003 року отримала
заробітну плату в сумі 12 000 грн., внаслідок чого шляхом обману і зловживання
довірою заволодів коштами
Білоцерківської філії в особливо великих
розмірах на загальну суму 60 400 грн. 29
коп.

ОСОБА_1. засуджено за те, що він в період з 2.02.2001р. по
29.01.2004р., працюючи директором ТОВ Компанія “Метал”, будучи службовою
особою, вчинив службове підроблення,
тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а саме
в довідку про доходи на своє ім'я вніс неправдиві відомості про те, що він на
своїй посаді за період часу з
березня по серпень 2003 року отримав заробітну плату в сумі 30 000
грн., та склав і видав завідомо
неправдиві документи, що спричинило тяжкі наслідки у виді шкоди на загальну
суму 60 400 грн. 29 коп.

Крім того,
26.09.2003р. ОСОБА_1., знаходячись в Білоцерківської філії АКБ “Східно-Європейський Банк”, при оформленні
документів на отримання кредиту на себе як на фізичну особу, підробив підпис за
свою дружину ОСОБА_2. та вніс в анкету неправдиві відомості про те, що в нього посадовий оклад
складає 5 000 грн., у дружини - 2 100 грн.,
та за допомогою невстановленої
слідством особи вніс в довідку
неправдиву інформацію про те, що дружина за період з березня по серпень 2003 року отримала заробітну плату в сумі 12 000 грн.,
після чого отримав кредит в сумі 50 000
грн., використавши підроблені документи.

У касаційному поданні заступник Генерального
прокурора України просить вирок у зв'язку
з неправильним застосуванням кримінального закону скасувати у частині
засудження ОСОБА_1. за ч.1 і ч.3 ст.358
КК України і звільнити від кримінальної відповідальності в порядку ст.49 КК
України.

Крім того, вважає, що суд порушив і вимоги
ст.61 КК України, оскільки на момент розгляду справи ОСОБА_1. досяг пенсійного
віку і йому не можна було призначити покарання у виді обмеження волі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора,
який підтримав касаційне подання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає,
що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду щодо обставин вчиненого засудженим злочинів ґрунтуються на
доказах детально викладених у вироку і у поданні не заперечуються.

Разом з тим, відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України,
особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею
злочину невеликої тяжкості і до дня
набрання вироком законної сили минуло три роки.

Відповідно до ст.12 КК України злочини , передбачені ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України
відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Вказані злочини ОСОБА_1. вчинив 26.09.2003р., а вирок
постановлений 3 травня 2007 року, тобто
з спливом 3 - річного строку.

За таких обставин вирок в цій частині, як такий, що
постановлений в порушення вимог ст.49 КК України підлягає скасуванню, а справа
закриттю у зв'язку із закінченням строків давності.

Що стосується доводів подання про порушення
судом вимог ст.61 КК України при призначенні ОСОБА_1. покарання за ч.1 ст.358, ч.3 ст.358
КК України, то вони задовольняються автоматично скасуванням вироку в частині
засудження за зазначені у поданні злочини.

Враховуючи
наведене, керуючись ст. 394-396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційне подання заступника Генерального прокурора України задовольнити.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 3 травня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Скасувати
зазначений вирок щодо ОСОБА_1. в частині засудження за ч.1 ст.358, ч.3 ст.358
КК України і звільнити його від
кримінальної відповідальності за цими статтями на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв'язку із
закінченням строків давності вчинення
цих злочинів, а справу в цій частині провадженням закрити.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за сукупністю
злочинів, передбачених ч.2 ст.366 і ч.4 ст.190 КК України на 5 років
позбавлення волі без конфіскації майна з
позбавленням права обіймати посади пов'язані з
адміністративно-господарськими і організаційно-розпорядчими обов'язками
строком на 2 роки, із звільненням на
підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим
строком на 2 роки та із зобов'язанням повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання і роботи.

С у д д і:

Присяжнюк
Т.І. Косарєв В.І. Школяров В.Ф.