Справа
№1-93/2008 р.
В И Р О К

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2008 року
Полтавський районний суд в складі:

головуючого судді Герасименко
В.М.

при секретарі Омелюженко
Я.С.

з участю прокурора Айдаєва
Р.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Полтаві справу за звинуваченням

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м.
Полтава, українця, гр-нина України, освіта середня-спеціальна, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину 2003 року народження,
працюючого вантажником заводу „Хіммаш”, мешканця АДРЕСА_1, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в :

7 лютого 2008
року, близько 7-ї год. ранку ОСОБА_1., діючи умисно, з метою власної наживи,
шляхом вільного доступу до гаражів авто гаражного кооперативу „Геофізик”, що
розташований на території земель Мачухівскьої сільської ради, скориставшись
послугами вантажних перевезень, керуючись єдиним умислом щодо заволодіння чужим
майном, таємно викрав залізобетонні плити перекриття у кількості 8 шт., що
становили дах гаражів ОСОБА_2. та ОСОБА_3.

При цьому, з них
4 шт. залізобетонних плит розмірами 5,9*1,2 м., б/в у ОСОБА_2. загальною
вартістю 2400 грн., а також 4 залізобетонних плит, розмірами 2 шт. - 5,9*1,2 м.
та 2 шт. - 5,9*0,9 м., б/в, загальною вартістю 1200 грн. у ОСОБА_3.,
спричинивши тим самим зазначеним особам матеріального збитку на загальну суму
3600 грн.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину в скоєному визнав повністю та
детально розповів суду про обставини скоєного ним злочину. В скоєному щиро розкаявся.

В силу ст.299 КПК України суд обмежив
дослідження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, допитом
підсудної.

Аналізуючи
зібрані по справі докази та показання підсудної, суд приходить до висновку, що
дії ОСОБА_1. слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 КК України як таємне викрадення
чужого майна (крадіжка).

Обираючи міру покарання суд враховує характер
та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, який вину в скоєному визнав повністю, є раніше не
судимим, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудному суд визнає його щире каяття в скоєному,
наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудному судом не встановлено.

Приймаючи до
уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що останньому слід призначити
покарання не пов”язане з позбавленням волі, а саме у вигляді штрафу.

Згідно медичного
висновку ОСОБА_1. є здоровим, працездатним, примусового лікування від
залежності до психоактивних речовин не потребує.

Питання по речовим доказам слід вирішити відповідно до
вимог ст.81 КПК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити
йому покарання у вигляді штрафу на
користь держави в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1. до набрання вироком законної сили залишити попередню - підписку
про невиїзд.

Речові докази по
справі - 8 шт. залізобетонних плит, переданих на зберігання ОСОБА_4, повернути
потерпілим ОСОБА_2. та ОСОБА_3. в повне володіння, користування та розпорядження
на власний розсуд.

Вирок може бути
оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний
суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: