Справа № 11- 16/08
р. Головуючий у І інстанції -
Категорія - 289 ч. 1 КК Доповідач - Борисенко І.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2008 року колегія суддів судової палати з кримінальних
справ апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого - Борисенка І.П.

суддів:
Гром Л.М., Зенченко Т.С

при секретарі - Носко Л.М.

з
участю прокурора - Гапєєвої Н.П.

потерпілого - ОСОБА_1

представника потерпілого -
ОСОБА_2

засудженого - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляціями засудженого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_1 на вирок
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, фактично мешкає в АДРЕСА_2, українець, громадянин
України, з середньою спеціальною освітою,
працюючий помічником продавця ТЦ “Практика”, не одружений, раніше не
судимий,

засуджений за ст. 289 ч. 1 КК України - до 3 років 6
місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим
строком на 1 рік та відповідно до ст. 76 КК України покладено обов'язки:
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 8 365 грн. - в
рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 300 грн. - моральної шкоди, у решті
позовних вимог відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за
проведення дактилоскопічної експертизи в розмірі 274 грн. 60 коп.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст. 81 КПК
України.

Судом
ОСОБА_3 було засуджено за те, що він, 04 липня 2007 року,
після вживання пива, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, який
знаходився біля господарства АДРЕСА_3, сів за кермо автомобіля марки “AUDI-80” д.н.з. НОМЕР_1,
вартістю згідно висновку експертизи з врахуванням відсотку зносу 22 800,40
грн., що належить потерпілому ОСОБА_1, завів автомобіль та поїхав в напрямку
Линовцького цукрозаводу. Їдучи на автомобілі, підсудний не справився з
керуванням, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

В апеляції засуджений ОСОБА_3 просить вирок частково
скасувати та постановити новий вирок. Вказує, що висновки суду першої інстанції
про доведеність його самоуправного керування автомобілем ОСОБА_1 не відповідає
фактичним обставинам справи та спростовується показами свідків. Вказує, що
відповідно до показів свідків, потерпілий ОСОБА_1, користувався своїм
автомобілем і сам пошкодив його, у зв'язку з чим не визнає позовні вимоги та
вважає незаконним задоволення цивільного позову ОСОБА_1. Вказує, що під час
судового та досудового слідства не було доведено які саме ушкодження були ним
заподіяні автомобілю.

Потерпілий ОСОБА_1 в своїй апеляції просить вирок Прилуцького міськрайонного суду
від 24 жовтня 2007 року змінити, задовольнити
його позовні вимоги матеріального та морального характеру в повному
обсязі та застосувати до засудженого більш сувору міру покарання. Вважає вирок
необ'єктивним та незаконним. Вказує, що висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи, а призначене засудженому покарання - ступеню тяжкості злочину та його особі. Зазначає, що суд першої інстанції
не об'єктивно оцінив докази по справі, внаслідок чого прийшов до висновку про
те, що начебто він сам посилав засудженого на його автомобілі за горілкою, що
не відповідає дійсності. Крім того вважає, що суд призначив засудженому занадто
м'яке покарання.

Кваліфікація злочинних дій засудженого ОСОБА_3 за ст. 289
ч. 1 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою
метою, є правильною і ніким не оспорюється.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3, а також адвокат ОСОБА_4 підтримали
подану засудженим апеляцію.

Потерпілий ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просили подану апеляцію
засудженого залишити без задоволення, задовольнити подану потерплим апеляцію та
відповідно вирок суду змінити і призначити засудженому більшу міру покарання та
задовольнити його першочергові позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_4 про
задоволення апеляції засудженого та залишення апеляції потерпілого без
задоволення, думку потерпілого ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про
задоволення його апеляції, думку прокурора, яка вважала, що апеляції
потерпілого ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення,
а вирок суду без змін, дослідивши матеріали кримінальної справи та доводи
поданих апеляцій, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Висновки суду про винність
засудженого ОСОБА_3 у вчиненні вказаного злочину за зазначених у вироку
обставин відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в
судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, яким суд дав належну
оцінку в їх сукупності і взаємозв'язку, і ніким не оспорюються.

Для перевірки доводів апеляцій, апеляційним
судом було проведено
часткове
судове слідство, під час якого встановлено наступне.

Ні в ході досудового слідства, ні
в судовому засіданні, а ні в апеляції ОСОБА_3 не заперечував, що він 04 липня
2007 р. в нічний час, керуючи автомобілем належним потерпілому ОСОБА_1, не
справившись з керуванням, заїхав у купу піску, в результаті чого автомобіль
заглох та отримав механічні пошкодження.

В судовому засіданні
засуджений ОСОБА_3 в частині пошкодження ним автомобіля потерпілого вину свою
визнав повністю, а в частині цивільного позову - частково, підтримав подану ним
апеляцію та пояснив, що в дійсності 04 липня 2007 року в нічний час, на вимогу
потерпілого ОСОБА_1 він сів за кермо його легкового автомобіля та поїхав
начебто за спиртним, але не справився з керуванням автомобіля і заїхав в купу
землі, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Цивільний
позов визнає частково, так потерпілий ОСОБА_1 після 04 липня 2007 року,
забравши автомобіль в міліції керував ним та знову вже сам пошкодив автомобіль.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що 03 липня 2007 року
він у вечірній час він разом зі своїм знайомим випив близько 50грам спиртного
та вгостив і засудженого. Після того вони всі разом поїхали до знайомої
ОСОБА_5, він закрив двері автомобіля ключем і ключі знаходились у нього, зайшли
в будинок, де всі випивали спиртне. Він пив якоїсь рідини зеленуватого кольору,
а далі нічого не пам'ятає, так як мабуть втратив свідомість. В нічний час його
розбудила ОСОБА_5 та повідомила йому, що його автомобіль викрадено, але вона
знає де знаходиться автомобіль і разом з засудженим повели його до автомобіля.
Він побачив, що автомобіль отримав механічні пошкодження, а тому забрав ключі з
замку запалення, закрив двері автомобіля та пішов додому і повідомив про це
міліцію. 04 липня він засудженого за спиртним на власному автомобілі не
відправляв і ключів від авто тому не передавав. Після того, як він отримав
автомобіль в міліції, він ним керував по мірі необхідності. Просить цивільний
позов з доповненням до нього задовольнити в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність
вини ОСОБА_3 у незаконному заволодінні транспортного засобу, за обставин,
зазначених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку й
досліджених у судовому засіданні доказах, а саме: на показаннях самого
засудженого ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_1, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, даних протоколів огляду місця події, огляду автотранспорту, висновку автотоварознавчої
експертизи.

Зі свідчень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6
вбачається, що 03 липня 2007 року у вечірній час вони разом з потерпілим
ОСОБА_1 вживали спиртні напої-горілку, а потерпілий ОСОБА_3 - пиво. В
послідуючому вони всі окрім ОСОБА_3 в будинку ОСОБА_5 продовжували вживати
спиртне. ОСОБА_5 чула, як потерпілий ОСОБА_1 відправляв ОСОБА_3 за спиртним,
але яким чином той повинен був придбати спиртне вона не чула та не знає.

Висновок суду про доведеність
вини ОСОБА_3 у незаконному заволодінні транспортного засобу, за обставин,
зазначених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку й
досліджених у судовому засіданні доказах, а саме: на показаннях самого
засудженого ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_1, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, даних протоколів огляду місця події, огляду автотранспорту, висновку
автотоварознавчої експертизи.

З протоколу огляду місця події
від 04 серпня 2007 року з фототаблицями до нього та протоколу огляду
транспортного засобу вбачається, що навпроти будинків №№ 15-17 вул. Сагайдачній
в смт. Линовиця Прилуцького району виявлений автомобіль марки „AUDI-80” держномер НОМЕР_1
з механічними пошкодженням: деформоване переднє крило, розбитий передній правий
показчик повороту, розбита ліва передня фара, тріснуте лобове скло, тріснутий
передній бампер з правої сторони, розбитий задній лівий показчик повороту,
деформовані передня та задня ліва двері автомобіля, деформований правий поріг,
тріснутий задній лівий бампер з лівої сторони (а.с. 9-14, 19).

З автомобіля вилучені сліди рук
та 6-ть відрізків липкої стрічки з частини автомобіля та згідно висновків
дактилоскопічних експертиз № 125 від 20.07.2007 року та 126 від 22.07.2007 року
на двох відрізках сліди рук залишені долонею лівої руки ОСОБА_3 (а.с. 24-27,
31-34).

Згідно висновку автотоварознавчої
експертизи № 103/07 від 28.08.2007 року ринкова вартість автомобіля „AUDI-80” держномер НОМЕР_1
з урахуванням відсотку зносу складає станом на момент незаконного заволодіння
22800,40грн., а вартість матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля
внаслідок незаконного заволодіння з послідуючою дорожньо-транспортною пригодою,
що мала місце 04.07.2007 року складає 8365,00 грн. (а.с. 84-94а).

Згідно з висновком амбулаторної
судово-психіатричної експертизи № 488 від 29.08.2007 року у ОСОБА_3 в період
інкримінованого йому делікту мав місце органічний розлад особистості, який не
позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. При
обстеженні у нього виявлений органічний розлад особистості, який не позбавляє
його здатності сприймати обставини, які мають значення для справи та давати про
них правильні показання. За психічним станом йому не показане застосування
примусових заходів медичного характеру (а.с. 100-103).

Посилання у скарзі засудженого
на неврахування судом першої інстанції, того факту, що потерпілий ОСОБА_1 після
отриманням автомобілем механічних пошкоджень, керував своїм автомобілем, а тому
розмір відшкодування шкоди повинен бути меншим, не впливає на обгрунтованність
його засудження та стягнення з нього коштів у відшкодування завданої злочином
шкоди, оскільки механічні пошкодження,
які зазнав транспортний засіб були зафіксовані в протоколах огляду місця події
та огляду транспортного засобу від 04 липня 2007 року і приймались експертом
при проведенні авто товарознавчої експертизи.

Твердження потерпілого ОСОБА_1
про те, що при вирішенні цивільного позову суд не прийняв до уваги всі
обставини справи та безпідставно частково задовольнив його позовні вимоги, не
знайшли свого підтвердження, так як суд при вирішенні цивільного позову
врахував всі обставини справи і на зібраних та обґрунтованих доказах прийняв
законне та справедливе рішення в частині цивільного позову.

Крім того, висновок щодо
доведеності вини засудженого суд першої інстанції належним чином мотивував. Із
зазначеним висновком погоджується і колегія суддів.

Покарання засудженому ОСОБА_3
судом призначене у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, враховуючи
ступінь тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, обставин, що
пом'якшують його покарання. Призначене засудженому покарання є достатнім і
необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів. Тому, підстав
для призначення більш суворого покарання засудженому колегія суддів не
знаходить.

Цивільний позов потерпілого
ОСОБА_1 вирішений судом першої інстанції відповідно до вимог закону на підставі
доказів, які є у справі. При цьому суд навів відповідні мотиви прийнятого
рішення

Розмір стягнутої з засудженого
ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди
відповідає вартості заподіяних матеріальних збитків, характеру його моральних
страждань від завданої злочином шкоди. Підстав для збільшення розміру моральної
та матеріальної шкоди колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування судового рішення, у
справі не встановлено.

За таких обставин, у
задоволенні апеляцій потерпілого ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись
ст. ст. 365, 366, 379 КПК України, колегія суддів

У Х В
А Л И Л А:

Апеляції
засудженого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2007 року
щодо ОСОБА_3 - без змін.

судді:

Борисенко І.П. Гром
Л.М. Зенченко Т.С.