Провадження № 1-кс/161/3214/15
У Х В А Л А
м. Луцьк 04 серпня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк клопотання старшого слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури м. Луцька ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 . Просить суд застосувати у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці та покласти на нього обов`язки, а саме прибувати до слідчих в провадженні яких перебуває кримінальне провадження за першою вимогою, не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора та носити електронний засіб контролю з підстав викладених у клопотанні.

Слідчий в судовому засіданні підтримав своє клопотання з підстав у ньому викладених. Просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що клопотання підлягає до задоволення з підстав у ньому викладених та повністю підтримав доводи слідчого. Просив клопотання задовольнити. В порядку ст. 185 КПК України доповнив клопотання.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання, в частині покладення обов`язку носити електронний засіб контролю захисник заперечував, так як такий засіб відсутній в Луцькому РВ УМВС України у Волинській області.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши письмові матеріали клопотання, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання встановлено, що у провадженні СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002225 від 29.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 187 КК України

Також судом встановлено, що у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

Також судом при розгляді клопотання встановлено і цього не заперечувалося самим підозрюваним ОСОБА_5 , що 30 липня 2015 року ОСОБА_5 старшим слідчим СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 , обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.187 КК України (а.с. 4). Таким чином суд приходить до висновку, що надані стороною кримінального провадження докази та обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.187 КК України.

Також встановлено і це вбачається із змісту самого клопотання, що стороною кримінального провадження на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України вказується на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак дане твердження не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду клопотання по суті. Так як стороною кримінального провадження, на підтвердження наявності саме таких ризиків, не додано жодного доказу у відповідності до вимог ст. ст. 84 86 КПК України. При цьому у суду не виникає сумнівів щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує ризик, який передбачений статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, а саме може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так як висловився сам підозрюваний ОСОБА_5 , що в нього інколи бувають моменти коли він себе не контролює і не може пояснити як так сталося. Таким чином суд приходить до висновку, що наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Також в ході судового розгляду клопотання судом встановлено і це також вбачається із змісту самого клопотання, що стороною кримінального провадження в обґрунтування мотивовано недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, який передбачений статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

При вирішенні питання про обрання у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, крім наявності ризику, який судом приймається до уваги та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, їх оцінці в сукупності суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; наявність в нього родини, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що стороною кримінального провадження при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту доведено обставини, які передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення клопотання та застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та забороною у певний період доби залишати місце свого проживання та покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;
7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
9) носити електронний засіб контролю.
Щодо покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язку прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністюто він підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором,а саме прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю.

При розгляді клопотання встановлено і це вбачається із матеріалів клопотання, що слідчим у вказаному кримінальному провадженні є старший слідчий СВ Луцького МВ УМВС України у Волинської області ОСОБА_3 . А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про покладення на ОСОБА_5 обов`язку, прибувати до старшого слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинської області ОСОБА_3 , якщо у разі неможливості прибути до старшого слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинської області ОСОБА_3 у визначений час і дату завчасно повідомити про це особу, яка здійснила виклик.

Щодо покладення на ОСОБА_5 обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду то він підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором,а саме не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
При розгляді клопотання встановлено і це підтверджено самим підозрюваним, що підозрюваний ОСОБА_5 проживає за адресою в с. Несвіч Луцького району Волинської області. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язку не відлучатися за межі с. Несвіч Луцького району Волинської області без дозволу старшого слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинської області ОСОБА_3 та прокурора у кримінальному провадженні прокурора прокуратури м. Луцька ОСОБА_4 .

Щодо покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язку носити електронний засіб контролю, то він не підлягає до задоволення. Так як стороною кримінального провадження на вимогу суду не доведено та не надано доказів на підтвердження наявності таких засобів в Луцькому РВ УМВС України у Волинській області.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями.
Таким чином, суд приходить до висновку, що строк домашнього арешту для підозрюваного ОСОБА_5 становить два місяці, початок строку 04 серпня 2015 року, кінець строку 04 жовтня 2015 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Судом при розгляді клопотання достовірно встановлено, що ОСОБА_5 проживає за адресою АДРЕСА_1 . Оскільки підозрюваний ОСОБА_5 проживає на території, яку обслуговує Луцький РВ УМВС України у Волинській області. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про передачу ухвали суду про застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту для виконання до Луцького РВ УМВС України у Волинській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Керуючись ст. ст. 177, 181, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді - домашнього арешту упродовж шістдесяти днів та заборонити йому залишати житло в період часу з 21.00 годин вечора до 08.00 годин ранку наступного дня.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, а саме:

- прибувати до старшого слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 за першою вимогою, а разі неможливості прибути у визначений час завчасно повідомити про це особу, яка здійснила виклик;

- не відлучатися за межі с. Несвіч Луцького району Волинської області без дозволу старшого слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинської області ОСОБА_3 та прокурора у кримінальному провадженні прокурора прокуратури м. Луцька ОСОБА_4 .

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвалу для виконання передати Луцькому РВ УМВС України у Волинській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 ..

Строк дії ухвали два місяці з дня постановлення ухвали.
Строк домашнього арешту у підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 04 жовтня 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1