У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Кузьменко О.Т., Гошовської Т.В.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 4 жовтня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженої
ОСОБА_1 на вирок Алуштинського місцевого суду від 8 грудня 2004 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 3 березня 2005 року.

Зазначеним
вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

немаючої
судимості,

засуджено за ч. 5 ст. 191 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України на 7 років позбавлення волі з
позбавленням на 3 роки права обіймати посади, пов'язані з матеріальною
відповідальністю; за ч. 2 ст. 366 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням на 3 роки права обіймати посади,
пов'язані з матеріальною відповідальністю.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено 7 років
позбавлення волі з позбавленням на 3 роки права обіймати посади, пов'язані з
матеріальною відповідальністю.

За
ч. 1 ст. 209 КК України ОСОБА_1 виправдано.

Постановлено
стягнути з засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ЧПФ «Ірон»
688120грн. на відшкодування завданої шкоди.

Зазначеним
вироком засуджено ОСОБА_2, вирок щодо якої у касаційному порядку не оскаржено
та касаційне подання не внесено.

Ухвалою
колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 3 березня 2005 року вирок щодо ОСОБА_1 в частині
її виправдання за ч. 1 ст. 209 КК України скасовано, а справу у цій частині
направлено на новий судовий розгляд. В решті вирок залишено без зміни.

Як
визнав встановленим суд, ОСОБА_1, будучи головним бухгалтером ЧПФ «Ірон» за
попередньою змовою з ОСОБА_2 протягом 2003 року привласнили 702120грн., які
належали ЧПФ «Ірон» за таких обставин.

ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_2, шляхом отримання грошей з використанням
чекової книжки з рахунку підприємства в Алуштинській філії АКБ «Укрсоцбанк» м.
Алушти отримували готівку, знімаючи її з рахунку підпримства за чековою
книжкою, при цьому у чеках підпис директора ОСОБА_3 виготовляла ОСОБА_2. Для
покриття викрадених грошей ОСОБА_2 виготовляла, з використанням компьютера, підроблені
приходні ордера, а ОСОБА_1 вносила завідомо неправдиві відомості у первинні
бухгалтерські документи ЧПФ «Ірон», тобто зазначала у касових книгах ЧПФ «Ірон»
про кожноденне оримання під звіт з каси підприємства готівки працівниками ЧПФ
«Ірон», та приєднувала підроблені ОСОБА_2 приходні ордера до квартальних
авансових звітах юридичної особи.

В
наслідок цього у період з 03.01.2003р. по 30.12.2003р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2
привласнили 702120грн., заподіявши ЧПФ «Ірон» шкоду на зазначену суму.

Крім
того, ОСОБА_1 у період з 01.01.2003р. по 31.12.2003р. з метою привласнення
грошей ЧПФ «Ірон» шляхом зловживання своїм службовим становищем, виконуючи
обов'язки касира, вносила до офіційних документів - касові книги підприємства
завідомо неправдиві відомості про витрати готівки, яка надійшла в касу ЧПФ
«Ірон», а саме, вказувала про отримання грошей під звіт штатними працівниками
ЧПФ «Ірон» та особами, звільненими з підприємства, що не відповідало
дійсності.

У
цей же період ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 вносили до офіційних
документів - чекову книжку ЧПФ «Ірон», завідомо неправдиві відомості,
підробляючи підпис керівника ЧПФ «Ірон» - ОСОБА_3, після чого за підробленими
чеками знімали з рахунку ЧПФ «Ірон» в Алуштинському відділенні АКБ «Укрсоцбанк»
готівку.

Крім
того, протягом 2003 року ОСОБА_2 виготовляла печатки неіснуючих юридичних осіб,
які переносила у підроблені приходні касові ордера, а ОСОБА_1, в свою чергу,
діючи за попередньою змовою з ОСОБА_2 вносили у підроблені ордера завідомо
неправдиві відомості про внесення готівки в каси неіснуючих юридичних осіб.
Також, ОСОБА_1 приєднувала зазначені підроблені документи до офіційних
квартальних авансових звітів ЧПФ «Ірон» за 2003 рік.

У
період з 2001 по 2003 рік ОСОБА_2. підробила підписи керівника ОСОБА_3 та від
його імені підписувала офіційні договора між ЧПФ «Ірон» та Алуштинським
філіалом АКБ «Укрсоцбанк».

У
касаційній скарзі засуджена ОСОБА_1 зазначає, що досудове та судове слідство по
справі проведено неповно та необ'єктивно, що призвело до її необгрунтованого
засудження у вчиненні інкримінованих злочинів, вважає, що її дії необхідно
кваліфікувати за ч. 2 ст. 367 КК України. Засуджена також зазначає, що під час
досудового слідства до неї застосовувалися недозволені методи ведення слідства
та було порушено її право на захист. Просить скасувати постановлені щодо неї
судові рішення, а кримінальну справу направити на додаткове розслідування або
змінити судові рішення, перекваліфікувавши її дії на ч. 2 ст. 367 КК України та
призначити за цим законом покарання. не пов'язане із позбавленням волі.

Заслухавши доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали кримінальної
справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Висновок суду про
доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені
інкримінованих їй злочинів підтверджується сукупністю доказів, зібраних
по справі та перевірених у судовому засіданні у встановленому
кримінально-процесуальним законом порядку.

Зокрема, показаннями
ОСОБА_1 під час досудового слідства щодо обставин вчинених нею злочинів, як
вони викладені у вироку, визнавальними показаннями засудженої ОСОБА_2,
потерпілого ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1, будучи бухгалтером ЧПФ «Ірон» займалась
веденням первісної бухгалтерської документації, видачою та звітом по наявним
грошовим коштам. У березні 2004 року він звернувся до ЧПФ «Юридичне агенство» з
проханням провести перевірку бухгалтерії ЧПФ «Ірон», внаслідок якої було
встановлено, що з підприємства викрадались гроші шляхом зняття їх з рахунку за чековою
книжкою, з приводу чого він звернувся до міліції. Він також показав, що чеки за
2003 рік, по яких отримувалася готівка з рахунку ЧПФ «Ірон», а також договора
між ЧПФ «Ірон» та Алуштинською філією Укрсоцбанка він не підписував; свідка ОСОБА_4, яка проводила
перевірку підприємства, свідка ОСОБА_8.

З показань свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12
видно, що вони, будучи працівниками ЧПФ «Ірон», крім заробітної платні, яку
вони отримували у бухгалтера ОСОБА_1 та грошей на бензин у межах 20грн. в день,
інших грошей в ЧПФ «Ірон» не отримували та документів про отримання грошей під
звіт не складали.

З довідки ЧПФ «Ірон»
видно, що особи, зазначені ОСОБА_1 у касових книгах ЧПФ «Ірон» за 2003 рік, як
такі, що отримали під звіт готівку, фактично були звільнені з ЧПФ «Ірон» у
період 2003 року.

Винуватість ОСОБА_1
підтверджується, також іншими, наявними у справі доказами, зокрема, даними
протоколів вилучення, актом інвентаризації, даними протоколу обшуку, даними висновків
судово-технічної, компьютерно-технічної та почеркознавчої експертиз.

Таким чином наведені, а
також й інші зібрані по справі докази, яким суд дав належну оцінку, свідчать
про обгрунтованість висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені інкримінованих їй
злочинів.

Доводи засудженої у
касаційній скарзі щодо порушення під час досудового слідства її права на захист
є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів
справи, при допиті ОСОБА_1 як підозрюваної, останній були роз'яснені її
процесуальні права, але від участі захисника вона відмовилась. В подальшому
засудженій за її згодою було надано захсника.

Доводи засудженої щодо
застосування до неї недозволених методів ведення слідства були предметом
ретельної перевірки судів першої та апеляційної інстанції і, як такі, що не
знайшли свого підтвердження, обгрунтовано визнані безпідставними.

Дії засудженої ОСОБА_1 за
ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України кваліфіковані правильно.

Покарання засудженій
призначено з додержанням вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню
тяжкості вчинених нею злочинів, особи засудженї та пом”якшуючих покарання
обставин і яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження
нових злочинів.

Істотних порушень норм
кримінально-процесуального закону по справі не встановлено.

На підставі наведеного,
керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

відмовити
у задоволенні касаційної скарги засудженої ОСОБА_1.

С у д д і:

Коновалов В.М. Гошовська
Т.В.
Кузьменко О.Т.