АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/368/15 Справа № 174/618/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
26 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, матеріали кримінального провадження № 0000323 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 на вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаївка Кіровоградської області, проживаючого до засудження по АДРЕСА_1 , раніше судимого 16 листопада 2006 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 15 ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 3 серпня 2010 року на підставі постанови Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 липня 2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 23 дні,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 11 років позбавлення волі.

На зазначений вирок обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_8 принесені апеляційні скарги.

Провадження № 11-кп/774/368/15 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 115 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2 .
Обвинувачений, в своїй апеляційній скарзі та доповненнях до неї, просить скасувати вирок місцевого суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги та доповнень до неї ОСОБА_7 вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Обвинувачений посилається на те, що судом залишено поза увагою ту обставину, що в ході досудового розслідування працівники правоохоронних органів здійснювали на нього вплив і недозволені методи ведення слідства, внаслідок чого він був змушений підписувати документи по цьому провадженню, які не відповідають фактичним обставинам. ОСОБА_7 стверджує, що 24 лютого 2014 року о 14 годині 15 хвилин прийшов до помешкання ОСОБА_10 , в приміщенні якого між ними відбувся діалог з приводу боргу за спожитий природний газ, в присутності сина останнього - ОСОБА_11 .. Звертає увагу на те, що після розмови між ними, яка не мала конфліктного або спірного характеру, він залишив помешкання ОСОБА_10 і пішов займатися власними справами. Крім того, обвинувачений зазначає, що місцевим судом при призначенні покарання, не була надана належна оцінка тому, що він має тяжке захворювання, що свідчить, на його думку, про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Адвокат ОСОБА_8 в принесеній апеляційній скарзі, виходячи з її змісту, просить скасувати вирок щодо ОСОБА_7 та закрити кримінальне провадження у зв`язку з недоведеністю вини останнього у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

В якості доводів поданої апеляції автор посилається на те, що вирок є незаконним та необґрунтованим, а висновки викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Так, адвокат зазначає, що суд безпідставно надав критичну оцінку показанням обвинуваченого, який вказав, що поспілкувавшись 24 лютого 2014 року з ОСОБА_10 з приводу сплати комунальних послуг, покинув його місце проживання, і розцінив як доказ винуватості ОСОБА_7 пояснення свідка неповнолітнього ОСОБА_11 .. При цьому, ОСОБА_8 звертає увагу на те, що згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_10 настала від заподіяння йому в ділянку голови ударних дій тупим твердим предметом, однак матеріали провадження не містять доказів які б прямо вказували, що саме ОСОБА_7 наносив удари дерев`яною палицею померлому.

Вироком суду першої інстанції встановлено, що 24 лютого 2014 року близько 10 години ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 знаходились в жилому будинку, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де між ними, на побутовому ґрунті, а саме через те, що ОСОБА_10 відмовився сплачувати грошові кошти в рахунок боргу за спожитий природний газ, виникла сварка, внаслідок якої ОСОБА_10 , зібравши свої речі, покинув територію вказаного домоволодіння. ОСОБА_7 , після вказаної сварки, перебуваючи у агресивному стані, та бажаючи, шляхом спричинення тілесних ушкоджень, провчити ОСОБА_10 , взяв на території вищевказаного домоволодіння дерев`яну палицю (держак від лопати), яку він заздалегідь вирішив використати як знаряддя скоєння злочину та пішов слідом за ОСОБА_10 .. Близько 11 години, ОСОБА_12 наздогнав ОСОБА_10 біля трансформатору, який розташований неподалік від будинку АДРЕСА_2 , де знову, на побутовому ґрунті, став сваритись з ОСОБА_10 .. В ході сварки ОСОБА_10 виказав у бік ОСОБА_7 грубу нецензурну лайку та образливі слова, а ОСОБА_7 , який раніше судимий і відбував покарання в місцях позбавлення волі, реалізуючи свій раптово виниклий умисел на позбавлення життя ОСОБА_10 , діючи умисно, цілеспрямовано, утримуючи вищевказану дерев`яну палицю в правій руці, наніс один удар ОСОБА_10 в область лівої ноги, від якого останній впав на землю, після чого ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на позбавлення життя потерпілого, продовжуючи утримувати вищевказану дерев`яну палицю в правій руці, наніс вказаною палицею потерпілому ОСОБА_10 ще не менше п`яти ударів в життєво - важливий орган, а саме - голову, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, а саме: чисельних ран, синців та саден голови, крововиливів та ран слизової губ, крововиливів під оболонки та у речовину мозку, крововиливів у м`які покрови голови зі сторони внутрішнього боку, перелому основи та склепіння черепу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, і від яких настала смерть потерпілого, та синця лівої підколінної ямки, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки. Смерть ОСОБА_10 настала через невеликий проміжок часу, у період близько 11 - 12 години 24 лютого 2014 року на місці події від відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася переломом кісток черепу та ускладнилася крововиливами у мозок.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити.

На думку прокурора, принесені апеляційні скарги задоволенню не підлягають, оскільки висновок суду про винність ОСОБА_7 підтверджений сукупністю доказів по справі.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляціях і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що подані апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Твердження авторів апеляцій про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що вирок суду був ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Як в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , вказуючи на свою непричетність до вбивства потерпілого ОСОБА_10 , детально виклав події того дня та стверджував, що близько 14 години 24 лютого 2014 року він бачив потерпілого за місцем його мешкання та спілкувався з ним.

Однак, відповідно до показів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших матеріалів кримінального провадження, труп ОСОБА_10 був виявлений після 12 години, а відповідно до висновків судово-медичної експертизи, смерть потерпілого настала між 10 та 12 годинами.

Свідок ОСОБА_15 , який є працівником міліції підтвердив суду, що виїхавши на місце злочину, де вже був наряд залізничної міліції, він побачив там ОСОБА_7 , який казав їм, що загиблого не знає.

Сумка з речами, з якою потерпілий ОСОБА_10 пішов з дому, що підтверджує неповнолітній свідок ОСОБА_11 , надалі була вилучена за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Цей же свідок також вказав на те, що після сварки його батька ОСОБА_10 з обвинуваченим, батько пішов на вулицю, що веде до залізничної станції.

Протоколом огляду місця події підтверджено, що біля трупу ОСОБА_10 був виявлений фрагмент дерев`яної палиці, схожий на держак.

Звертає на себе увагу той факт, що другий фрагмент дерев`яної палиці, на якому були сліди крові, був вилучений в місці, на яке вказав саме обвинувачений ОСОБА_7 /а.с. 28-29 т.1/

Відповідно до висновків судово-трасологічної експертизи, вилучені фрагменти дерев`яної палиці раніше становили одне ціле./а.с. 153-160 т.2/

В якості належного доказу суд навів у вироку протокол слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 /а.с. 64-67 т.1/, в ході якого останній добровільно розповів та показав обставини, за яких він спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 ..

Таким чином, сукупність досліджених судом та наведених у вироку доказів беззаперечно свідчить про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства потерпілого ОСОБА_10 ..

Доводи в апеляції засудженого та захисника про однобічність та необ`єктивність судового слідства, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Як випливає з матеріалів кримінального провадження та журналу судового засідання, судом були досліджені всі обставини, які могли мати значення для справи. Порушень у ході судового розгляду справи вимог кримінально-процесуального законодавства, які б були підставою для зміни або скасування вироку, перевіркою матеріалів провадження не виявлено. Докази, зібрані по справі є допустимими, достатніми і достовірними.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2014 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області