Справа №592/502/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/190/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

н/п потерпілої ОСОБА_8

законного представника н/п потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004597 від 25 серпня 2014 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 лютого 2015 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч, Полтавської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій він просить вирок суду щодо нього змінити, призначивши покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в межах санкції даної статті.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 місяців арешту.

Запобіжний захід судом не обирався.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що суд, призначаючи йому покарання, не врахував ряд обставин, що пом`якшують ступінь його вини, а саме, те, що він щиро розкаявся у вчиненому, від його дій не наступило шкідливих наслідків, він повністю відшкодував завдану злочином шкоду, має позитивні характеристики, доглядає за матір`ю-інвалідом ІІІ групи. Також ОСОБА_7 звертає увагу, що на даний час влаштувався на роботу.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, 24 серпня 2014 року, близько 22.40 год., ОСОБА_7 , знаходячись на території літнього табору «Зоряний» за адресою: вул. Народна, м. Суми, шляхом вільного доступу, викрав з кишені светра неповнолітньої ОСОБА_8 , мобільний телефон марки «Lenovo A-516», вартістю згідно даних висновку товарознавчої експертизи 1424 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку поданої ним апеляційної скарги, думку прокурора, яка просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, думку потерпілої ОСОБА_8 та її законного представника ОСОБА_9 , які просили пом`якшити призначене обвинуваченому покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з наданих матеріалів, кримінальне провадження розглядалось відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, і доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України, в апеляційній скарзі ніким не оспорюється.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про суворість призначеного йому покарання і необхідність призначення йому більш м`якого покарання, а саме, у вигляді штрафу, то колегія суддів визнає, що вказані доводи не дають підстав для зміни вироку та пом`якшення ОСОБА_7 покарання.

Згідно з вимогами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку, ці вимоги закону судом дотримані в повному обсязі і обґрунтовано викладені у вироку, оскільки судом належним чином було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який повністю визнав свою вину, в порядку ст.89 КК України не має судимостей, злочин вчинив щодо неповнолітньої особи, на час вчинення злочину не працював, завдану шкоду відшкодував, обставиною, що пом`якшує покарання судом обґрунтовано визнано щире каяття у скоєному, обставин, які б обтяжували покарання встановлено не було.

Зазначені обвинуваченим ОСОБА_7 обставини, на які він посилається в апеляційній скарзі, на переконання колегії суддів, не є такими виключними обставинами, які б давали суду підстави призначення йому більш м`якого покарання, ніж арешт.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 покарання саме у виді арешту є необхідним й достатнім для його виправлення та, враховуючи його поведінку в минулому вчинення крадіжок майна, то і попередженням вчинення нових злочинів. Підстав вважати призначене покарання несправедливим внаслідок суворості, немає.

За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку та пом`якшення покарання і задоволення, таким чином, поданої апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а подану ним апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4