Провадження №1-в/639/40/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Харківського слідчого ізолятору ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові у режимі відео конференції між Жовтневим районним судом м.Харкова та Харківським слідчим ізолятором клопотання засудженого про застосування на підставі ст.81 КК України умовно-дострокового звільнення або на підставі ст.82 КК України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 07.06.2010 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 04.10.2011 року за відбуттям строку призначеного покарання; 07.02.2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 03.09.2014 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.317, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України строком до 3 років 1 місяця позбавлення волі, тримається під вартою в умовах Харківського слідчого ізолятору з 16 жовтня 2012 року, -

В С Т А Н О В И В:
08.12.2014 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення за ст.81 КК України або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким за ст.82 КК України. Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд внесене клопотання задовольнити, послався на той факт, що він довів своє виправлення, подальше його перевиховування можливе без ізоляції від суспільства, на даний час хворіє гепатитом групи «В», на утриманні має матір, яка є інвалідом 3-групи.

Представник Харківського слідчого ізолятору відніс вирішення даного питання на розсуд суду, прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого заперечував.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 03.09.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.317, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України строком до 3 років 1 місяця позбавлення волі (вирок набрав законної сили).

З 16 жовтня 2012 року ОСОБА_5 утримується в умовах Харківського слідчого ізолятору, згідно витягу з рішення комісії з питань розподілу засудженому визначеному вид установи виконання покарання: виправна колонія середнього рівня безпеки для чоловіків, які відбували покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вимогами ч.3 ст.82 КК України встановлено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. За змістом даних норм умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом, а не обов`язком суду.

Вимогами п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ, суду слід ретельно з`ясовувати: 1) ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, 2) додержання ним вимог режиму, 3) участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, 4) а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що по прибуттю до Харківського слідчого ізолятору він на виробництві установи не працевлаштований, за станом здоров`я практично здоровий, заохочень не має, порушував режим тримання, за що мав 2 (два) стягнення, а саме: 1) згідно постанови №27 від 08.03.2014 року ув`язненого поміщено до карцеру на 3 діб за грубе порушення встановленого порядку тримання; 2) згідно постанови №78 від 12.06.2014 року застосована догана за зберігання заборонених предметів (SIM-карти оператора).

Згідно ст.12 КК України злочини, за вчинення який був засуджений ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України є тяжким злочином, за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Суд враховує тяжкість та характер вчинених ОСОБА_5 злочинів, дані про особу ув`язненого, який в установі відбування покарань до праці не залучається, заохочень не має, неодноразово порушував режиму тримання, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.ст.81, 82 КК України, для його умовно-дострокового звільнення чи заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Таким чином, дослідженими матеріалами у відношенні ОСОБА_5 не доведено виправлення засудженого на даний час, а тому суд вважає дане клопотання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст.81, 82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (вх.№35140 від 08.12.2014 року) про застосування на підставі ст.81 КК України умовно-дострокового звільнення або на підставі ст.82 КК України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у відношенні нього відмовити.
Згідно вимог ч.6 ст.539 КПК України, ч.7 ст.154 КВК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу умовно-дострокового звільнення чи заміни невідбутої частини покарання більш м`яким може мати місце не раніше як через 6 місяців з дня прийняття рішення про відмову.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1