Справа № 675/38/15-к
Провадження № 1-в/675/19/2015
У Х В А Л А
"28" січня 2015 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника КВІ ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав подання інспектора Ізяславського МРВ КВІ УДПтСУ у Хмельницькій області ОСОБА_4 про скасування іспитового строку та направлення для відбування покарання, призначеного вироком, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , засудженого 25 лютого 2014 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст.ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2, 186 ч. 2, 70, 75 Кримінального кодексу України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, -

в с т а н о в и в :
13 січня 2015 року інспектор Ізяславського МРВ КВІ УДПтСУ у Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про скасування іспитового строку та направлення для відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком суду, засудженого ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що він протягом іспитового строку вчинив новий злочин, що свідчить про те, що останній не бажає стати на шлях виправлення.

У судовому засіданні інспектор КВІ ОСОБА_4 подання підтримав, просив скасувати іспитовий строк і направити засудженого до місць позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 просив не направляти його до місць позбавлення волі та надати шанс для виправлення, обіцяв у подальшому не порушувати обов`язків, покладених на нього згідно вироку суду.

Прокурор ОСОБА_3 під час розгляду подання заперечив проти його задоволення, посилаючись на його безпідставність.

Суд, заслухавши пояснення представника КВІ, засудженого, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання, приходить до висновку, що воно до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Так, за змістом ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Із матеріалів, доданих до подання, вбачається, що ОСОБА_5 25 лютого 2014 року засуджений Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст.ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2, 186 ч. 2, 70, 75 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки та з покладенням обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

30 травня 2014 року засудженому під розпис було роз`яснено наслідки ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків.

Як встановлено інспектором КВІ та вбачається з матеріалів особової справи засудженого, відповідно до ухвали Білогірського районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2014 року закрито кримінальне провадження № 0000169 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_6 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з ч. 2 ст. 78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК.

Аналіз положень ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України та вищевказаних роз`яснень Верховного Суду України свідчить про те, що кримінально-виконавча інспекція має право внести до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання тільки при наявності наступних правових підстав: 1) якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки; 2) якщо він систематично вчинює правопорушення (три і більше), що потягли за собою адміністративні стягнення. Крім того, вказані підстави обов`язково повинні свідчити про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Тому вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину не може бути підставою для внесення кримінально-виконавчою інспекцією подання до суду про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Натомість, продовження засудженим своєї злочинної діяльності (вчинення нового злочину) у такому випадку є підставою для призначення йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

З урахуванням вказаної конституційної презумпції суд вважає, що ухвала Білогірського районного суду Хмельницької області від 25 вересня 2014 року, у відповідності до якої закрито кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, не є беззастережним доказом вчинення останнім нового злочину, а тому не є достатньою законною підставою для направлення його для відбування призначеного за попереднім вироком покарання у виді позбавлення волі.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подання представника КВІ до задоволення не підлягає у зв`язку з безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 78 ч. 2 КК України, ст. 166 КВК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року, ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
У задоволенні подання інспектора Ізяславського МРВ КВІ УДПтСУ у Хмельницькій області ОСОБА_4 про скасування іспитового строку та направлення для відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 лютого 2014 року, ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом: суддя
Секретар: