АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-1178
Головуючий в 1-й інстанції: Гудков
Доповідач: Копитько Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
листопада місяця 23 дня. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого -
судді Копитько Л.І.

суддів: Слєпухи
О.Є., Давиденка Е.В.

з участю
прокурора Дегряги Л.М.

засудженого
ОСОБА_1

потерпілої
ОСОБА_2 розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну
справу за апеляціями засудженого
ОСОБА_1 та потерпілої
ОСОБА_2 на вирок
Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 5 жовтня 2007
року.

Цим вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, непрацюючий, в порядку ст.89 КК України не судимий,

- засуджений за
ч.1 ст.164 КК України на 1 (один) рік обмеження волі.

За вироком суду
ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він відповідно до постанови Лубенського
районного суду Полтавської області від 18 липня 2001 року зобов'язаний
сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, в розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 17
липня 2001 року і до досягнення дитиною повноліття.

Але ОСОБА_1 з
метою ухилення від сплати аліментів, являючись фізично здоровим, обмежено
працездатним, маючи професію електрика, офіційно ніде не працює, на обліку в
центрі зайнятості, як шукаючий роботу, не перебуває, ніяких дій, направлених на
погашення заборгованості по сплаті аліментів не здійснює, ніякої іншої допомоги
дитині не сплачує, у вихованні дитини участі не приймає, аліменти в
добровільному порядку не сплачує, внаслідок чого станом на 1 серпня 2007 року
має заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_3 в розмірі 4960, 03 грн.

В апеляціях
засуджений ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 просять вирок змінити, пом'якшивши
засудженому покарання і не обмежувати його волі, оскільки він щиро розкаявся у
вчиненому, сприяв розкриттю злочину, заборгованість погасив.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2, які
підтримали свої апеляції і просили пом'якшити призначене покарання, не
обмежувати засудженого волі, міркування прокурора, який вважає вирок законним і
обґрунтованим, а призначене покарання справедливим, просив залишити без зміна, а
апеляції - без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляцій,

2

колегія судців апеляційного суду вважає, що апеляції
засудженого та потерпілої підлягають задоволенню з таких підстав.

Висновки суду
про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин
відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені сукупністю доказів,
достовірність яких не викликає сумніву, а тому вони в суді першої інстанції не
оспорювалися і стосовно них докази відповідно до вимог ч.1 ст.299 і ст.301-1
КПК України не досліджувались. За таких обставин відповідно до ч.1 ст.365 КПК
України висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи
апеляційним судом не перевіряються.

Злочинні дії
ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КК України кваліфіковані правильно, що також не
оспорюється в апеляціях.

Доводи апеляцій
засудженого та потерпілої про надмірну суворість обраного ОСОБА_1 покарання
заслуговують на увагу.

При обранні
покарання ОСОБА_1 суд вказав у вироку, але фактично не врахував, що він активно
сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся у його вчиненні, що обтяжуючих його
покарання обставин у справі немає, і при альтернативній мірі покарання, обрав
найсуворіше, фактично не мотивувавши таке своє рішення.

Приймаючи до
уваги всі ці обставини, а також думку потерпілої, яка просить пом'якшити
покарання ОСОБА_1, та те, що засуджений повністю погасив заборгованість по
аліментах, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, колегія суддів
апеляційного суду приходить до висновку про можливість пом'якшення засудженому
покарання, призначивши його в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді
громадських робіт.

За таких
обставин апеляції засудженого та потерпілої підлягають задоволенню, а вирок
суду зміні.

Крім того, у
вироку помилково вказано дату народження дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, тоді як
згідно матеріалів справи правильна дата його народження ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому
вирок в цій частині підлягає уточненню.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів
апеляційного суду

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженого та потерпілої задовольнити.

Вирок суду
змінити: пом'якшити засудженому за ч.1 ст.164 КК України ОСОБА_1 покарання до
ста двадцяти годин громадських робіт.

Зарахувати
ОСОБА_1 в строк відбуття покарання час перебування його під вартою на підставі
ст.72 КК України з розрахунку: одному дню позбавлення волі відповідають вісім
годин громадських робіт та у зв'язку із відбуттям покарання звільнити
засудженого ОСОБА_1 з-під варти негайно в залі суду.

Уточнити дату
народження дитини ОСОБА_3 - 2 квітня 1996 рік., а не 1994, як зазначено у
вироку.

В іншій частині
вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 5 жовтня 2007
року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.