У х в а л а

іменем україни

09 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_5,

суддів ОСОБА_6, ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8,

за участю прокурора ОСОБА_9,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000741, за обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,

уродженця м. Запоріжжя, мешканця АДРЕСА_1, судимого:

- 13.07.2004 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 2 років позбавлення волі. Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.07.2005 року ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання на підставі ст. 3 п. «б» Закону України «Про амністію» від 31.05.2005 року;

- 20.02.2007 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, на підставі ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна, звільненого умовно-достроково 06.06.2013 року,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2014 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно ОСОБА_1 призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 18 червня 2014 року ОСОБА_1 звільнено від призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року. В частині вирішення цивільного позову вирок скасовано, а матеріали направлено на новий судовий розгляд у порядку цивільного провадження. В решті вирок залишено без змін.

У касаційній скарзі заступник прокурора Запорізької області порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону і неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність. Вказує, що апеляційний суд необгрунтовано застосував щодо засудженого акт амністії, оскільки не врахував, що останній має дві судимості за вчинення тяжких злочинів, які не зняті та не погашені в установленому законом порядку. Просить призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

За вироком суду ОСОБА_1 засуджено за те, що він 11 листопада 2013 року, приблизно о 21 год. 30 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по проїзній частині вул. Набережна магістраль в м. Запоріжжі, з боку вул. Української в напрямку вул. Запорізької, діючи в порушення вимог п.п. 8.7.3 г1; п.10.1 Правил дорожнього руху та вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», на жовтий сигнал світлофора виїхав на перетин з вул. Запорізькою та почав виконувати маневр лівого повороту, не надавши переваги в русі автомобілю «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по проїзній частині вул. Набережна магістраль в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення передньої частини автомобіля «ВАЗ-2105» під керуванням водія ОСОБА_2 з правою боковою частиною автомобіля «ВАЗ-2101» під керуванням водія ОСОБА_1

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ-2105» ОСОБА_3 отримала тяжкі тілесні ушкодження, що потягли за собою стійку втрату загальної працездатності більше 1/3, а пасажир автомобіля «ВАЗ-2101» ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які не є небезпечними для життя, але потягли тривалий розлад здоров'я, більше 21 дня.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_1 апеляційним судом не дотримано вимог кримінального процесуального закону.

Зі змісту ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що суд, приймаючи рішення про застосування амністії до обвинуваченого, взяв до уваги, що ОСОБА_1 має дитину, яка на день набрання чинності Законом не досягла 18 років, щодо якої він не позбавлений батьківських прав. В той же час, суд належним чином не перевірив наявність обставин, які унеможливлюють застосування щодо ОСОБА_1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_1 був засуджений вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2007 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, про що зазначено в обвинувальному акті. Крім того, зі змісту наявної в матеріалах кримінального провадження вимоги (а.с. 170 т. 2) видно, що ОСОБА_1 був засуджений вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 13 липня 2004 року за ч. 2 ст. 186 КК України, та постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2005 року його було звільнено від відбування покарання, призначеного цим вироком, на підставі п. «б» ст. 3 Закону України «Про амністію» від 31.05.2005 року.

Даних про те, що судимість за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 13 липня 2004 року погашена або знята у відповідності до вимог закону, у матеріалах кримінального провадження немає. Злочини, за вчинення яких засуджено ОСОБА_1 зазначеними вироками, відповідно до положень ст. 12 КК України, є тяжкими. Таким чином, рішення апеляційного суду про застосування акту амністії щодо ОСОБА_1 суперечить вимогам п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року з наступними змінами, відповідно до якого амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Отже, суд апеляційної інстанції при прийнятті рішення не перевірив належним чином, чи являється ОСОБА_1 суб'єктом амністії, та постановив рішення, яке є передчасним та необгрунтованим.

На підставі наведеного, відповідно до ч. 1 ст. 436 КПК України, у звʼязку з порушенням вимог кримінального процесуального закону, ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Під час нового розгляду апеляційному суду необхідно урахувати вищевикладене, розглянути справу відповідно до вимог КПК України та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 433, 434, 436, 376 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу заступника прокурора Запорізької області задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 18 червня 2014 року щодо ОСОБА_1 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7