У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

Головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Пекного С.Д., Коротких О.А.

розглянула в судовому засіданні в
м.Києві “ 21 “ серпня 2007 року
кримінальну справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1 та його
захисниці ОСОБА_2 на судові рішення щодо ОСОБА_1.

Вироком Староміського районного суду м.Вінниці від 28 березня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

судимий
останнього разу 20 лютого 2004 року

за ст.185 ч.2 КК
України на 3 роки позбавлення волі,

звільнений 14
липня 2005 року на підставі акту амністії,

засуджений:

- за ст.ст.15,
185 ч.2 КК України на 4 роки 8 місяців позбавлення волі;

- за ст.309 ч.1 КК України на 3
роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_1 4 роки 8 місяців позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 8 червня 2006 року вирок
щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 2 жовтня 2005 року близько 11 години
поблизу ринку по вул.Шмідта в м.Вінниця проник до належного ОСОБА_3 автомобіля
ВАЗ-21053, де вчинив замах на крадіжку майна потерпілого - мобільного телефона
“Сіменс С-55” вартістю 780 грн., повторно, однак був застигнутий на місці
злочину, де в кишені брюк у ОСОБА_1 працівниками міліції було виявлено також
10,9 г наркотичного засобу, які ОСОБА_1 незаконно придбав та зберігав без мети
збуту.

У касаційних скаргах:

- засуджений
ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення та заперечує висновки суду щодо
фактичних обставин справи, стверджує про однобічність і неповноту слідства і
суду, про порушення його права на захист, посилається на те, що він добровільно
відмовився від вчинення злочину, а речі були підкинуті, а також стверджує, що
він не має попередньої судимості, оскільки був реабілітований актом амністії;

- захисник ОСОБА_2 також стверджує
про неповноту й однобічність суду, який також позбавив ОСОБА_1 можливості
ознайомитися з матеріалами справи, про безпідставне врахування рецидиву як
обставини, яка обтяжує покарання, оскільки суд одночасно врахував кваліфікуючу
ознаку повторність, про неврахування судом обставин, які пом'якшують покарання
засудженого, а також про те, що вартість викраденого телефона набагато менша
від заявленої потерпілим.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають.

Перевірка відповідності висновків суду фактичним обставинам справи та
всебічності і повноти слідства і суду виходить за межі касаційного провадження
за скаргами на вироки місцевих судів та на постановлені щодо них ухвали
апеляційних судів, тому касаційні скарги в цій частині розгляду не підлягають.

Поняття повторності як кваліфікуючої ознаки певного злочину та рецидиву як
обставини, що обтяжує покарання, не є тотожними та не виключають одночасне,
відповідне до вимог кримінального закону, врахування їх у конкретній
кримінальній справі. Водночас акт амністії не реабілітує засуджену особу та сам
по собі не тягне погашення чи зняття судимості. Отже вимоги касаційних скарг
засудженого та його захисниці в цій частині не ґрунтуються на законі.

Вартість предмета злочину, що визначена на підставі свідчень потерпілого,
сумнівів у колегії суддів не викликає.

Покарання ОСОБА_1 призначене судом відповідно до вимог закону і підстав для
його пом'якшення не вбачається.

Порушень права ОСОБА_1 на захист перевіркою матеріалів справи також не
встановлено.

Колегія суддів не знаходить підстав для внесення кримінальної справи
відносно ОСОБА_1 у касаційний розгляд з метою скасування судових рішень щодо
нього з мотивів, наведених у касаційних скаргах.

Керуючись ст.394 КПК України,

у х в а л и л а :

відмовити в задоволенні касаційних скарг засудженого ОСОБА_1 та його
захисниці ОСОБА_2.

судді:

Синявський О.Г.
Пекний С.Д.
Коротких О.А.