Справа № 11-
489/2008 р. Головуючий у І
інстанції - Гордієць Л.В.
122 ч. 1 КК України.
Доповідач - Демченко О.В.
Апеляційний суд Чернігівської області в складі :
головуючого судді - Навозенко Л.С.,
суддів - Антипець В.М., Демченка О.В.
з участю прокурора - Лисуна С.І.,
потерпілого ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну справу
за апеляцією потерпілого ОСОБА_1 на вирок Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 09 червня 2008 року, -
вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець с. Переяслівка,
Ніжинського району, українець, громадянин України, одружений, на утриманні має
двох неповнолітніх дітей, з неповною середньою освітою, не працюючий, мешканець
АДРЕСА_1, раніше судимий: 09 листопада 2000 року Ічнянським районним судом за
ст.ст. 140 ч. 2, 44, 46-1 КК України (1960 р.) до 2 років позбавлення волі, з
відстрочкою виконання вироку на 1 рік,

- засуджений за
ст. 122 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного
покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Стягнуто
з засудженого ОСОБА_2 на користь: потерпілого ОСОБА_1 192 грн. 85 коп. в
рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2 500 грн. моральної шкоди, а
всього 2 692 грн. 85 коп.; Ніжинської центральної міської лікарні 990 грн.

За
вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що 06 березня 2008
року, близько 19 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та знаходячись в будинку АДРЕСА_2, де також знаходився ОСОБА_1, на
грунті неприязних відносин, вдарив останнього кулаком в обличчя та наніс кілька
ударів руками та ногами по тулубу.

Згідно висновку експерта № 224 від 23 квітня 2008 року у ОСОБА_1 мають
місце ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного
мозку, закритого перелому 6, 7, 8 ребер зліва по передньо-боковій поверхні,
перелом нижньої щелепи в області кута, крововиливи обох очей, крововиливів в
кон'юнктиву, обширного крововиливу в області грудної клітки. Ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи і переломів
трьох ребер, в сукупності і кожне окремо, як такі, що потягли тривалий, більше
21-го дня, розлад здоров'я і не являються небезпечними для життя, відносяться
до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Не погоджуючись з даним вироком суду потерпілий ОСОБА_1 подав апеляцію, в якій не оспорюючи встановлені
судом фактичних обставин справи та кваліфікацію дій засудженого ОСОБА_2, просить вирок в частині вирішення цивільного позову
змінити і стягнути із засудженого решту заявлених позовних вимог,
оскільки вони підтверджені матеріалами даної кримінальної справи.

Заслухавши
доповідача, потерпілого ОСОБА_1, думку прокурора, який вважав вирок суду
законним та обґрунтованим, а апеляцію потерпілого ОСОБА_1
безпідставною, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та
обговоривши доводи викладені в апеляції, апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляція задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених
судом ґрунтується на допустимих і достатніх, ретельно досліджених в судовому
засіданні доказах, детально викладених у вироку, яким суд дав належну юридичну
оцінку.

У
відповідності з встановленими судом фактичними обставинами подій злочину,
правильно застосований і матеріальний закон, що не оспорюється в апеляції.
Тобто дії засудженого ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ст. 122 ч. 1 КК
України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_2 суд у відповідності з
вимогами ст. 65 КК України, призначив його враховуючи характер та ступінь
тяжкості вчиненого злочину, з врахуванням ряду обставин, що пом'якшують
покарання, з врахуванням особи ОСОБА_2 та всіх обставин справи.

Щодо цивільного позову, судом правильно стягнуто матеріальну шкоду з
засудженого ОСОБА_2, так як тілесні ушкодження виявлені у потерпілого ОСОБА_1 знаходиться в причинному зв'язку з його
діями.

Суд вірно частково задовольнив позовні вимоги потерпілого стосовно
відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та
справедливості, з урахуванням моральних страждань потерпілого, інших негативних
наслідків, та визначив розмір відшкодування з урахуванням ступеня вини
засудженого. Твердження апелянта про його катування з боку засудженого, матеріалами
справи не підтверджено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними посилання
потерпілого ОСОБА_1 щодо стягнення із
засудженого ОСОБА_2 решту заявлених позовних вимог.

Істотних
порушень норм кримінально-процесуального закону, що б потягло за собою
безумовне скасування вироку, по справі не встановлено.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 379 КПК України, апеляційний суд -

у х в а л и в :

Апеляцію потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської області від 09 червня 2008 року щодо ОСОБА_2
- без змін.

С У Д Д І:

О.В. Демченко
Л.С. Навозенко
В.М. Антипець