Справа № 761/5456/15-к
Провадження № 1-кп/761/460/2015
У Х В А Л А

Іменем України

23 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_10
провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0012606 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, надійшов до Шевченківського районного суду м. Києва 25 лютого 2015 року.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Потерпіла та представник потерпілого вважали можливим призначити судовий розгляд. Крім того представник потерпілого заявив клопотання про допит під час судового розгляду як свідка ОСОБА_11 .

Захисники та обвинувачені заперечували проти призначення справи до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам КПК України. Крім того захисник ОСОБА_10 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурора з підстав, викладених у письмовому клопотанні, долученому до матеріалів кримінального провадження.
Також обвинувачений ОСОБА_12 заявив клопотання про скасування щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки він постійно з`являвся на всі виклики слідчих та брав участь у всіх процесуальних діях.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, крім іншого: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Разом з тим, обвинувальний акт не відповідає зазначеним вимогам закону.

Так, при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулюванні обвинувачення, містяться суперечливі дані про спосіб заволодіння майном всіх потерпілих, оскільки зазначається про вчинення кримінального правопорушення шляхом обману та зловживання довірою, а вже при викладі правової кваліфікації кримінального правопорушення - тільки шляхом зловживання довірою, а тому є незрозумілим, яким є спосіб вчинення зазначеного кримінального правопорушення за всіма епізодами висунутого обвинувачення.

Крім того, при викладі обвинувачення кожному з обвинувачених по епізоду потерпілої ОСОБА_13 зазначається, що в серпні 2013 року згідно розробленого заздалегідь злочинного плану ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_14 продовжили вчиняти незаконні дії, направлені на заволодіння чужим майном, при цьому далі за даним епізодом вказується про те, що 20 червня 2013 року, реалізуючи свій злочинний намір уклали з ФОП ОСОБА_13 агентський договір, що свідчить про непослідовний виклад обвинувачення. В подальшому за даним епізодом зазначено, що ОСОБА_13 перерахувала грошові кошти у розмірі 6 320 грн., а після цього міститься посилання на те, що ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_14 умисно незаконно заволоділи грошовими коштами ОСОБА_15 у розмірі 6 740 грн., тобто з наведеного викладу обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення, не вбачається кому конкретно та в якому розмірі заподіяно шкоду.

Аналогічні недоліки щодо розміру шкоди, завданої інкримінованими ОСОБА_7 та ОСОБА_16 діяннями, містяться також стосовно інших потерпілих.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в обвинувальному акті прізвище, ім`я, по батькові обвинуваченого зазначено як « ОСОБА_12 ».

Проте, відповідно до паспортних даних прізвище, ім`я, по батькові обвинуваченого - « ОСОБА_12 ».

Наведене судом розцінюється, не як допущеною стилістичною чи технічною помилкою, а як складення процесуального документу та висунення обвинувачення іншій особі, а не ОСОБА_16 .

Крім того, в порушення вимог ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування, що є невід`ємною частиною обвинувального акта, не зазначені всі процесуальні дії, прийняті в ході розслідування, а також не зазначено їх реквізити та час проведення.

Так, в порушення ч.7 ст.290 КПК України в реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться відомості про проведення такої процесуальної дії зі всіма потерпілими у справі як відкриття матеріалів кримінального провадження.

За таких обставин суд вважає порушення вимог КПК України істотними і такими, що перешкоджають суду призначити судовий розгляд, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором в наступному під час судового розгляду можливостей, які надає прокурору ст. 338 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді не для виправлення описок, граматичних помилок, неузгодженості окремих частин тексту обвинувального акта, а виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення. При цьому суд при поверненні обвинувального акта прокурору враховує також відсутність правового механізму для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про скасування йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Як убачається зі змісту клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 як на підставу скасування йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, він посилається на те, що він постійно з`являвся на всі виклики слідчих та брав участь у всіх процесуальних діях.

Разом з тим, на переконання суду такі підстави для скасування запобіжного заходу не є обґрунтованими та не можуть свідчити про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, врахованих при застосуванні такого запобіжного заходу до обвинуваченого, а тому суд не вбачає підстав для задоволення зазначеного клопотання та вважає необхідним запобіжний захід ОСОБА_16 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Оскільки клопотань від учасників судового провадження про зміну чи скасування запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченої ОСОБА_7 не надходило, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання вважати продовженим.
З огляду на наведене, суд позбавлений можливості вирішити по суті клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 про допит під час судового розгляду як свідка ОСОБА_11 .

Керуючись ст. 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0012606 відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, повернути прокурору Шевченківського району м. Києва.
Запобіжний захід ОСОБА_7 , ОСОБА_16 у вигляді особистого зобов`язання вважати продовженим.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: