"04" червня 2015 р. Справа № 363/2346/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
Прокурор в підготовчому судовому засіданні висловив думку про неможливість призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки відсутній захисник обвинуваченого, але в той же час надав клопотання щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він заперечує проти призначення справи до розгляду, проведення підготовчого судового засідання, оскільки було порушено його право на захист, а саме не було забезпечено явку його захисника ОСОБА_5 , він обвинувальний акт не отримував, матеріали кримінального провадження йому не відкривались, у зв`язку із його відмовою, оскільки був відсутній його захисник, на участі якого він наполягав.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчій, інші службові особи органів державної влади зобов`язанні неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.
Статтею 290 КПК України зазначено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язанні повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надати доступ до матеріалів досудового розслідування.
Під час проведення підготовчого засідання обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що йому не були відкритті матеріали досудового розслідування, оскільки був відсутній його захисник, а самостійно він ознайомитися з ними не мав можливості за наявністю фізичної вади слабкого зору. Крім того, він неодноразово заявляв слідчому про необхідність забезпечення явки його захисника ОСОБА_5 , для можливості виконання вказаних дій. Прокурором під час судового засідання було повідомлено, що обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, але документів з цього приводу суду не надав. Також прокурор, не заперечував, що при намаганні ознайомити ОСОБА_4 з документами, участь захисника ОСОБА_5 не була забезпечена, з цією метою вони залучили іншого захисника, але документів про належне ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, як обвинуваченого так і іншого захисника суду також не надав.
Частиною 9 статті 290 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження зобов`язанні письмово підтвердити протилежній стороні - прокурору факт надання доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.
Під час судового розгляду прокурором суду не було надано відповідної розписки, складеної у відповідності до вимог ч.9 ст.291 КПК України про відкриття матеріалів кримінального провадження, як обвинуваченому ОСОБА_4 , так і його захиснику ОСОБА_5 , або іншому залученому для виконання окремої процесуальної дії захиснику, який згідно реєстру матеріалів був залучений на підставі постанови слідчого від 02.06.2015 року.
Згідно ч.4 п.3 статті 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
В порушення зазначеної норми КПК України прокурором разом із обвинувальним актом долучено документи, які не відповідає вимогам ч.4 п.3 ст.291 КПК України, а саме документ зазначений як розписка, але без підпису обвинуваченого ОСОБА_4 , у якій кимось зазначено, прізвища осіб, які підтверджують відмову ОСОБА_4 від отримання обвинувального акту, але навіть даний документ не містить відомостей про присутність захисника при виконанні даної дії, що є обов`язковим, оскільки для захисту прав обвинуваченого ОСОБА_4 за постановою слідчого були допущені захисники, а саме 07.04.2015р., 21.04.2015р., 02.06.2015р. Крім того, ні в обвинувальному акті, ні в реєстрі матеріалів досудового розслідування взагалі не зазначені відомості щодо прізвищ призначених захисників.
Статтею 293 КПК України передбачено, що одночасно з переданням обвинувального акту до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.
Таким чином, законодавець чітко передбачив обов`язок прокурора, а не його право отримати від зазначених вище осіб розписку про отримання вказаних документів.
Під час судового засідання прокурором не було надано суду документів підтверджуючих виконання ним зазначених у ст.293 КПК України дій, а саме не надано розписок про отримання обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником документів.
Згідно статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Такий принципи закріплений також у статті 10 КПК України щодо принципу рівності перед законом і судом.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.206 року №3477-УІ, суди України при розгляді справ застосовують конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так у ч.3 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року встановлено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права; а). бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; б). мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту; с). захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя та інше.
Право людини на захист також закріплено у національному законодавстві. Зокрема у ст.20 КПК України згідно якої слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язанні роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.
У судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 наголошував на порушення його права щодо захисту його інтересів мати саме адвоката ОСОБА_5 , а не іншого захисника. Також зазначив, що має ряд захворювань, які перешкоджають йому у повній мірі використовувати свої права гарантовані Конституцією, а саме він має слабкий зір, страждає на захворюванню туберкульоз та гепатит, у зв`язку із чим наполягав на участі його захисника при виконанні процесуальних дій. Під час судового засідання прокурором не було спростовано інформацію обвинуваченого щодо вад здоров`я ОСОБА_4 , які перешкоджають останньому у повній мірі використовувати свої права.
Стаття 52 КПК України передбачає, що участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженню щодо осіб, які внаслідок фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права.
У зв`язку із чим, суд не вважає можливим розглянути та задовольнити клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 оскільки прокурором не надано до суду даних щодо захисника обвинуваченого ОСОБА_6 (а саме його ПІБ, місця проживання або адреси роботи, засобів зв`язку) суд був позбавлений можливості щодо здійснення належного його виклику до суду, а за обставин того, що обвинувачений ОСОБА_4 наполягає на наявності в нього фізичних вад, пов`язаних з зором, суд з метою не порушення прав останнього позбавлений можливості розглянути клопотання про продовження термінів тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 та вважає його продовженим на час дії ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 08.04.2015 року, щодо обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 діє на час дії ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 08.04.2015 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1