Справа№751/5363/13-к
Провадження №1-кп/751/148/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2013 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі

головуючого судді: Шипов І. М.

з участю прокурора Собора С.Б.,

судового розпорядника Михайлова Р.В.,

представника потерпілої ОСОБА_2,

обвинуваченого ОСОБА_3, та ОСОБА_4,

при секретарі Крохмальна Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001012 від 06.02.2013 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Горький, Російська Федерація, гр-на України, росіянина, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 - за ст.191 ч.1, та 191 ч.3 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Чернігів, гр-на України, українця, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_2 - за ст.185 ч.2 КК України, -

Встановив:

В листопаді 2012 року ОСОБА_3, працюючи на посаді комірника на складі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, будучи згідно трудового договору, укладеного між ним та фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 від 10.08.2012 року матеріально відповідальною особою, згідно п.2 вказаного договору, привласнив ввірені йому товарно-матеріальні цінності, які належать ФОП-ОСОБА_5 на загальну суму 1250 грн.

Після цього в кінці листопада 2012 року ОСОБА_3, працюючи на посаді комірника на складі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, будучи матеріально відповідальною особою, привласнив ввірені йому товарно-матеріальні цінності, які належать ФОП-ОСОБА_5 на загальну суму 1400 грн.

Після цього в кінці грудня 2012 року ОСОБА_3 працюючи на посаді комірника на складі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, будучи матеріально відповідальною особою, за попередньою змовою з ОСОБА_4 привласнив ввірені йому товарно-матеріальні цінності, які належать ФОП-ОСОБА_5 на загальну суму 4470 грн.

Після цього в кінці грудня 2012 року ОСОБА_3 працюючи на посаді комірника на складі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, будучи матеріально відповідальною особою, за попередньою змовою з ОСОБА_4 привласнив ввірені йому товарно-матеріальні цінності, які належать ФОП-ОСОБА_5 на загальну суму 200 грн.

Після цього в середині січня 2013 року ОСОБА_3 працюючи на посаді комірника на складі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, будучи матеріально відповідальною особою, за попередньою змовою з ОСОБА_4 привласнив ввірені йому товарно-матеріальні цінності, які належать ФОП-ОСОБА_5 на загальну суму 4768 грн.

Після цього в кінці січня 2013 року ОСОБА_3 працюючи на посаді комірника на складі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, будучи матеріально відповідальною особою, за попередньою змовою з ОСОБА_4 привласнив ввірені йому товарно-матеріальні цінності, які належать ФОП-ОСОБА_5 на загальну суму 4470 грн.

Допитаний в суді, як обвинувачений ОСОБА_3 вину в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю, та показав, що він працював комірником у ФОП-ОСОБА_5 Іноді на склад надходили товари в надлишку і він вирішив їх привласнити. Також одного разу він домовився з ОСОБА_4, що той допоможе йому вивезти та реалізувати товар, який він винесе зі складу. Разом з ОСОБА_4 вони декілька разів вивозили фарбу для волосся з території підприємства, а потім ОСОБА_4 збував даний товар. Отримані грошові кошти вони ділили між собою. Він повністю визнає позовні вимоги представника потерпілої та зобов'язується відшкодувати заподіяну шкоду.

Допитаний в суді, як обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю, та дав аналогічні покази, що і ОСОБА_3 доповнивши їх, що він розумів, та знав, що майно, яке він разом з ОСОБА_3 вивозить з підприємства викрадене. Він визнає позовні вимоги тільки в частині майна, яке він викрав разом з ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_7 показав, що він приймав участь в здійсненні інвентаризації на підприємства в ході якої було виявлено недостачу фарби для волосся. Після цього було складено акт інвентаризації та підписано його усіма учасниками. Хто здійснив крадіжку, йому невідомо.

Свідок ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_3 працював на складі, а коли не вийшов на роботу то він разом з ОСОБА_9 вирішили перевірити майно на складі. Коли вони здійснювали перевірку, то виявили пусті коробки та відсутність частини фарби для волосся. Після цього було здійснено переоблік та виявлено недостачу.

Свідок ОСОБА_9 дав аналогічні покази, що і ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_10 показав, що він декілька разів, за проханням ОСОБА_4, під'їжджав на автомобілі до складського приміщення, де ОСОБА_4 завантажував коробки. Після цього вони їхали по маршруту. Що завантажував ОСОБА_4 він не знає, та не питав у нього, оскільки ОСОБА_4, як експедитор, відповідає за товар, його кількість і найменування.

Відповідно до актів інвентаризації встановлено кількість та вартість майна, недостача якого була виявлена (т.1 а.с.58-75, 126-141).

Аналізуючи викладені докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3, які виразились у привласненні майна ФОП-ОСОБА_5, яке було йому ввірене, підлягають кваліфікації за ст.191 ч.1 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3, які виразились у повторному привласненні майна ФОП-ОСОБА_5, яке було йому ввірене, за попередньою змовою групою осіб, підлягають кваліфікації за ст.191 ч.3 КК України.

За сукупністю скоєного дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ст.ст.191 ч.1, та 191 ч.3 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4, що виразились у таємному викраденні майна ФОП-ОСОБА_5, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, підлягають кваліфікації за ст.185 ч.2 КК України.

Обставин, що пом'якшують відповідальність обвинувачених, та обставин, що обтяжують їх відповідальність, судом не виявлено.

З обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає стягненню в солідарному порядку матеріальна шкода на користь ОСОБА_5 в сумі 13908 грн., оскільки вони визнають викрадення разом майна на таку суму.

Також з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 15512 грн. 81 коп., як на тому наполягає представник потерпілої та визнає сам ОСОБА_3

Речові докази потрібно зберігати в матеріалах справи.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного, враховується особа обвинуваченого, його характеристика, яка є позитивною, притягнення його до адміністративної відповідальності, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, його матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я, визнання заподіяної шкоди, враховуючи його вік, суд приходить до висновку, що покарання за скоєне обвинуваченому повинно бути призначене без ізоляції від суспільства.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного, враховується особа обвинуваченого, його характеристика, яка є позитивною, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, його матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я, визнання заподіяної шкоди, враховуючи його вік, суд приходить до висновку, що покарання за скоєне обвинуваченому повинно бути призначене без ізоляції від суспільства

Керуючись ст.ст.368-370, 373-374 КПК України, суд -

Присудив:

ОСОБА_3 визнати винним по

- ст.191 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

- ст.191 ч.3 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими функціями строком на 2 (два) роки.

Згідно ст.70 КК України шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими функціями строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, встановивши випробування строком 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_3 періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_4 визнати винним по ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, встановивши випробування строком 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_4 періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази зберігати в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_5 13908 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 15512 грн. 81 коп. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів із дня його проголошення, через суд який його ухвалив.

Суддя І.М. Шипов