АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розглядукримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0007718 за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Соломянського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2014 року, яким:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимий:
- 12 вересня 2013 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ст. ст.185 ч.2, 190 ч.1 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, -

засуджений:
- за ст. 185 ч.2 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно визначено ОСОБА_6 покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 06 вересня 2014 року, приблизно о 20 год. 50 хв., перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «ДЦ Делта Спорт» за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 173/187, повторно таємно викрав шорти торгівельної марки «NIKE» артикул №596193-060 вартістю 449 грн., шорти торгівельної марки «NIKE» артикул №612165-418 вартістю 449 грн., шорти торгівельної марки «NIKE» артикул №596539-410 вартістю 999 грн., всього на загальну суму 1897 грн., які одягнув під свій одяг, та направився до виходу з магазину, але де був затриманий співробітниками магазину, тобто не довів свій злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи фактичні обставини вчинення інкримінованого йому злочину, доведеність його вини у вчиненні замаху на таємне викрадення чужого майна, не погоджується із застосуванням до нього ст. 71 КК України та просить винести новий вирок з урахуванням Закону України «Про амністію» від 06.05.2014 року, який застосувати до нього за вчинення першого злочину, за який він був засуджений вироком Святошинським районним судом м. Києва від 12.09.2013 року, оскільки вважає, що даний вирок вступив в законну силу та він підпадає під дію амністії.

Іншими учасниками судового розгляду апеляційні скарги не подані.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія не знаходить підстав для її задоволення.

Висновок суду у вироку про встановлені обставини, які ніким не оспорювалися, у зв`язку з чим справа розглядалася відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні цього злочину відповідно до ст.ст.394, 404 КПК України колегією суддів не перевіряється.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України визначена судом правильно, бо ґрунтується на фактичних обставинах, наведених в обвинувальному акті про вчинення обвинуваченим закінченого замаху на крадіжку, і також не оспорюється апелянтом.

Покарання обвинуваченому призначено відповідно до ст.65 КК України та положень ст.71 КК України, оскільки об`єктивно встановлено, що він вчинив новий злочин під час іспитового строку, встановленого йому за попереднім вироком.

Що стосується доводів апелянта про застосування до нього амністії, то відповідно до вказаного Закону України «Про амністію» від 06.05.2014 року, обвинувачений не є суб`єктом цього закону.

З цих підстав апеляція обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Разом з тим, перевіряючи кримінальне провадження відповідно до вимог, визначених ч.2 ст.404 КПК України, колегією суддів виявлені у вироку недоліки, виправлення яких можливе шляхом внесення змін, оскільки не погіршує становища обвинуваченого.

Зокрема, у вступній та резолютивній частині суд помилково зазначив про обвинувачення, що висунуто обвинуваченому, кваліфікується за ч.2 ст.185 КК України, що не відповідає даним обвинувального акту.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

В порядку ч.2 ст.404 КПК України у вступній та резолютивній частині вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_6 слова та цифри «ч.2 ст.185» замінити на слова та цифри «ч.2 ст.15, ч.2 ст.185».

В решті цей вирок залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набуває законної чинності з моменту її оголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою, у цей же строк з моменту отримання її копії.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3