Справа № 544/372/15-к
Пров. № 1-кп/544/39/2015
В И Р О К
іменем України
17 березня 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Пирятинського районного суду Полтавської області на вул. Леніна, 41 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000448 від 15.12.2014 відносно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Олександрівка Гребінківського району Полтавської області, мешканки АДРЕСА_1 , не одружену, не працюючу, освіта середня, утриманців немає, раніше судиму:

1) 11.11.2002 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України;

2) 23.10.2003 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст.71 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі;

3) 24.03.2008 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України;

4) 31.03.2010 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, звільнена 30.04.2013 умовно-достроково з не відбутою частиною покарання п`ять місяців дев`ять днів за ст. 81 КК України із встановленням адміністративного нагляду;

5) 15.04.2014 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.;

6) 09.07.2014 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, згідно ст. 71, ч. 3 ст. 72, ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням два роки та штрафу в розмірі 850 грн, призначеного за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 15.04.2014,

якій органами досудового розслідування висунуто підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

із участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , із боку захисту: обвинуваченої ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_3 , будучи раніше судимою за злочини проти власності, 09 грудня 2014 близько 15 год 40 хв, правомірно перебуваючи у будинку по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, таємно викрала мобільний телефон Samsung Galaxy Star, вартістю з урахуванням ступеню зносу 714 грн 70 коп, в якому знаходилася сім карта оператора мобільного зв`язку МТС вартістю 15 грн, на рахунку якої було 46 грн та карта пам`яті Micro SDHC 16 GB вартістю 165 грн, який належить ОСОБА_5 , чим спричинила останній матеріальну шкоду на загальну суму 940 грн. 70 коп.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у скоєнні злочину визнала повністю, щиро розкаялася, просила суворо не карати.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 згідно пункту 1 частини 1 ст. 66 КК, суд визнає її щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 згідно п.п. 1,13 ст. 67 КК, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

За місцем проживання обвинувачена характеризується задовільно, має зареєстроване місце проживання, не одружена, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, постійного місця роботи не має, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з діагнозом ППР-А з 2005 року, до адміністративної відповідальності не притягувалася, разом з тим раніше судима; вчинила кримінальне правопорушення у період іспитового строку. Згідно довідки Гребінківської центральної районної лікарні №01-31/143 від 29.01.2015 року ОСОБА_3 вагітна, строк вагітності 25 тижнів, на час судового розгляду строк вагітності 32 тижні. Обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні, потерпіла претензій майнового характеру до обвинуваченої немає, збитки потерпілій на час розгляду кримінального провадження відшкодовані, оскільки телефон їй повернутий.

Врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченої, враховуючи, що обвинувачена вагітна, суд вважає за необхідне призначити покарання з числа альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання, зазначені в санкції частини 2 ст. 185 КК України, не застосовуються до вагітних жінок.

Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 липня 2014 року обвинувачену було засуджено за частиною 2 ст. 185 КК до позбавлення волі на строк два роки із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком два роки та сплатою штрафу відповідно до ст.71, ч.3 ст.72 КК України у розмірі 850 грн.

Новий злочин обвинувачена скоїла в період іспитового строку тому, тому відповідно до ч. 3 ст. 78 КК, обвинуваченій необхідно призначити покарання за правилами, передбаченими в частині 1 статті 71 КК.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Тому, обвинуваченій необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 липня 2014 року до покарання, призначеного за даним вироком.

При цьому, відповідно до приписів ч. 3 ст. 72 КК покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень, призначене вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 липня 2014 року, повинно виконуватись самостійно, оскільки основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарання не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам, або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку.

Суд враховує вищевикладені обставини, які мають значення для призначення покарання і вважає можливим виправленням засудженої та попередження нових злочинів при звільненні її від відбування основного покарання з випробуванням, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час іспитового строку.

Обговоривши питання про можливість звільнення обвинуваченої, яка є вагітною, від відбування призначеного покарання, суд враховує, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення середньої тяжкості, відсутність тяжких наслідків учиненого злочину, щиро розкаялася у вчиненому, має зареєстроване місце проживання, збитки потерпілій на час розгляду кримінального провадження відшкодовані, тому суд дійшов висновку про те, що обвинувачена може бути виправлена без відбування покарання і до неї можливо застосувати ст. 79 КК України, звільнивши від відбування покарання з встановленням іспитового строку до досягнення дитиною 3 років в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази суду не надавалися.

На досудовому розслідуванні до обвинуваченої ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду від 10.02.2015 був застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Суд уважає, що до набрання вироком законної сили цей запобіжний захід відносно обвинуваченої необхідно продовжити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 липня 2014 року у виді позбавлення волі строком на два роки та штрафу у розмірі 850 грн, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на два роки один місяць та штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Покарання, призначене ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, виконувати самостійно.

Відповідно до ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк до досягнення дитиною трьох років, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить кримінального правопорушення та дій, передбачених ч.5 ст.79 КК України, і виконає обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в ці органи.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду від 10.02.2015 продовжити до набрання вироком законної сили.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження також мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий