В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2013 Справа №607/15903/13-к Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого судді Ломакіна
В.Є.

за участю секретаря
Репетівської В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Тернополі
матеріали кримінального провадження
№0003161 за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Тернополя, громадянки України,
одруженої, працюючої прибиральницею на
ВЧД-9 Укрзалізниці, з середньою освітою,
на утриманні неповнолітній син,
проживаючої по АДРЕСА_1, раніше не
судимої;

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15,
ч. 1 ст. 185 КК України, за участю сторін
кримінального провадження: прокурора
Ороновського С.І., обвинуваченої
ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченої ОСОБА_1, 13 серпня
2013 року о 12 год. 00 хв., яка перебувала у
приміщенні торгового залу магазину
«Барвінок», що по вул. Новий Світ, 1, в м.
Тернополі, виник злочинний намір,
спрямований на таємне викрадення
чужого майна. Реалізуючи свій
злочинний намір, 13 серпня 2013 року о 12
год. 00 хв., ОСОБА_1, перебуваючи у
приміщенні торгового залу магазину
«Барвінок», що по вул. Новий Світ, 1, в м.
Тернополі, переконавшись в тому, що за
її діями ніхто не спостерігає, а також,
що вона не буде помічена сторонніми
особами, намагалася таємно з
корисливих мотивів викрасти
товарно-матеріальні цінності, а саме:
одну упаковку кави «Lavazza Qualita Rossa», масою
250 грама, вартістю 95,36 грн.; одну пляшку
шампуню «Schauma», ємкістю 380 мл., вартістю
39,44 грн., на загальну суму 134,80 грн.
Викрадені речі помістила у чорну,
шкіряну сумку, яку мала із собою та
пройшла повз касу, при цьому не
розрахувалася за них, та направилась до
виходу із торгового залу магазину.
Однак виконавши всі дії, які вважала
необхідними для доведення злочину до
кінця, злочин не закінчила з причин, які
не залежали від її волі, оскільки при
виході із торгового залу магазину з
викраденим майном ОСОБА_1, була
затримана працівниками охорони. Своїми
умисними діями ОСОБА_1 завдала ТзОВ
торговій мережі «Барвінок»
матеріальну шкоду на суму 134,80 гривні.

В судовому засіданні
обвинувачена ОСОБА_1 свою винуватість у
вчиненні кримінального правопорушення
визнала повністю та показала, що 13
серпня 2013 року о 10 год. 00 хв. вона
вирішила зайти у гості до своєї сестри
ОСОБА_2, яка проживає по АДРЕСА_2. В
подальшому, дійшовши до супермаркету
«Барвінок», що по вул. Н. Світ 1, в м.
Тернополі, зайшла до нього, та
направилась у алкогольний відділ та
взяла там пляшку пива «Микулинецьке»,
ємкістю 0,5 л., та направилась у
продуктовий відділ, у якому взяла дві
пачки мівіни. Йдучи по магазину, вона
побачила стелаж на якому були
розміщені упаковки кави різних
виробників. І тоді в неї виник умисел
викрасти одну упаковку кави «Lavazza» 250
гр., яка була розміщена на другій
поличці, при цьому переконавшись що за
нею ніхто не спостерігає, взяла
вищевказану упаковку та поклала в
жіночу шкіряну сумку чорного кольору
яку мала із собою та направилась до
каси, йдучи вона проходила через відділ
побутової хімії де побачила стелаж, на
якому були розміщені шампуні різних
виробників. В неї виник умисел
викрасти шампунь фірми «Шаума» 380 мл.,
який заховала собі у вищевказану сумку,
після чого підійшла до каси. В
подальшому вона розрахувалася за
пляшку пива та за дві упаковки мівіни,
які тримала у руках, та направилась до
виходу супермаркету, однак до неї
підбіг працівник охорони, який запитав
що в неї у сумці, на що вона йому
відповіла, що речі, які я викрала із
супермаркету. В подальшому даний
чоловік звернувся в ОВС.

У вчиненому вона щиро
розкаюється, просить її суворо не
карати, обіцяє в подальшому злочинів не
вчиняти.

Крім власного визнання винуватості,
обвинувачена ОСОБА_1 повністю
погодилася зі всіма доказами, що були
зібрані під час досудового
розслідування і підтверджували її
винуватість у вчиненні кримінального
правопорушення, згідно повідомлення
про підозру та обвинувального акта,
відмовившись від їх дослідження під
час судового розгляду.

З'ясувавши думку учасників судового
провадження про визначення обсягу
доказів, що підлягають дослідженню, та
порядку їх дослідження, суд визнає
недоцільним дослідження доказів щодо
тих обставин, які ніким не оспорюються,
відповідно до ст. 349 КПК України, при
цьому з'ясувавши правильність
розуміння обвинуваченою зміст цих
обставин, чи немає сумнівів у
добровільності її позиції, а також
роз'яснивши їй, що у такому випадку вона
буде позбавлена права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши
вищевказані обставини та докази, суд,
приходить до переконання про
доведеність виннуватості
обвинуваченої ОСОБА_1 у вчиненні
кримінального правопорушення та
кваліфікує її дії за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК
України, як закінчений замах на таємне
викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання
обвинуваченій ОСОБА_1, суд, відповідно
до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує
ступінь тяжкості вчиненого
кримінального правопорушення, особу
винної - раніше не судима, позитивно
характеризується за місцем проживання,
її вік, на утриманні неповнолітній син,
конкретні обставини справи, обставини,
які пом'якшують покарання - визнання
нею своєї вини, щире каяття у вчиненому,
активне сприяння розкриттю злочину,
відшкодування завданої шкоди.
Обставин, які б обтяжували покарання,
суд не вбачає. Підстав для застосування
ст.ст. 69, 75 КК України, при призначенні
покарання обвинуваченій, суд, не вбачає
також.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить
до переконання, що з метою виправлення
та перевиховання обвинуваченої, їй
слід призначити покарання, в межах
санкції статті обвинувачення - у виді
штрафу.

Приймаючи рішення про призначення
покарання у виді штрафу, суд взяв до
уваги те, що обвинувачена повністю
визнала свою вину, розкаявся у
вчиненому, активне сприяння розкриттю
злочину, позитивну характеристику за
місцем проживання, її вік, ступінь
тяжкості вчиненого злочину,
відшкодування шкоди. Вказані обставини
дають підстави суду вважати, що
призначене покарання обвинуваченій
ОСОБА_1 буде достатнім для її
виправлення та недопущення вчинення
нею нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати виннуватою у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15,
ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй
покарання за цією статтею у виді штрафу
в розмірі п'ятдесят неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 850 (вісімсот п'ятдесят)
гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України до
Апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області, шляхом подачі апеляції
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено
КПК України, набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги вирок, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після прийняття
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження
мають право отримати в суді копію
вироку. Обвинуваченому та
прокурору копія вироку вручається
негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не
був присутнім в судовому засіданні,
копія судового рішення надсилається не
пізніше наступного дня після
ухвалення.

Головуючий
Ломакін В.Є.