Справа №454/592/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" березня 2015 р. Сокальський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сокалі кримінальне провадження, з обвинувальним актом та угодою про примирення щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нестерівці, Зборівського району, Львівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи батьком неповнолітньої доньки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грубо порушуючи вимоги ст.51 Конституції України, гл.15 Сімейного кодексу України, ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», згідно якої батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей в період з 01.01.2013р. по 01.02.2015р., достовірно знаючи про те, що згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2005 року повинен сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць у зазначений період часу з 01.01.2013 року по 01.02.2015 року здійснив проплату лише за листопад 2013р. в сумі 1500 грн., заходів до пошуку роботи та працевлаштування не вживав, незважаючи на попередження про необхідність виконання свого обов`язку та можливість настання кримінальної відповідальності, продовжував ухилятись від сплати аліментів, що свідчить про злісне ухилення від сплати останніх. Таким чином, здійснив заборгованість на загальну суму 19380,03 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування та в ході підготовчого судового засідання добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.164 КК України, щиро розкаявся.

Під час досудового розслідування 24 лютого 2015 року потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклали угоду про примирення.

Відповідно до змісту угоди, в ході розслідування кримінального провадження потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.164 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.164 КК України, який є злочином невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ч.1 ст.164 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Вивчивши документи кримінального провадження та опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання судом угоди про примирення.

Судом з`ясовано, що обвинуваченому ОСОБА_5 цілком зрозумілі його права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, дані наслідки йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_4 , також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Після наданих роз`яснень обвинувачений та потерпілий не заперечили проти затвердження угоди про примирення.

Прокурор також просив затвердити угоду про примирення.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час підготовчого судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 і потерпілою ОСОБА_4 та призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання за ч.1 ст.164 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 24 лютого 2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

Визнати винним та обрати узгоджене сторонами покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.164 КК України у виді штрафу в розмірі 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1