Справа № 361/4249/14-к
Провадження № 1-кп/361/155/15
У Х В А Л А
ПІДГОТОВЧОГО СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ
=========================================================================
16 квітня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю : прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілих ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бічура Амурської області РФ, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.121ч.2 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Молочанськ Запорізької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.122ч.1 КК України,
13.03. 2015 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшли матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, які складаються з обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування, позовної заяви, розписок про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, отриманих підозрюваними і їх захисниками, ухвалою апеляційного суду Київської області від та іншими документами.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області від 03.03.2015 року, вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.12. 2014 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , скасовано та призначено новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , апеляційним судом не обирався.
Запобіжні заходи як вказано в реєстрі матеріалів досудового розслідування: щодо ОСОБА_8 , обраний судом у виді тримання під вартою; щодо ОСОБА_9 у виді особистого зобов`язання.
Ухвалою суду від 13.03. 2015 року вказані матеріали кримінального провадження були призначені до розгляду в підготовчому засіданні на 20 .03.2015 року.
В судове засідання прибули прокурор, потерпілий ОСОБА_4 , представник потерпілих ОСОБА_5 захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , доставлений обвинувачений ОСОБА_8 .
Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не повідомила..
Обвинувачений ОСОБА_9 в судове засідання не прибув причини неявки не повідомив. За матеріалами кримінального провадження проживає в м.Донецьк, в зоні проведення бойових дій АТО, поштова кореспонденція куди не відправляється.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вказав, що обвинувальний акт формально не відповідає чинному законодавству, однак дане провадження можливо призначити до судового розгляду.
Потерпілий ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_5 підтримали думку прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_8 його захисник ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 вважають обвинувальний акт таким, що не відповідає вимогам закону і тому він підлягає поверненню прокурору, а також заперечили проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .
Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 до 2 місяців.
Будь-яких інших клопотань від учасників підготовчого судового засідання не поступило.
Заслухавши в підготовчому судовому засіданні думку учасників підготовчого засідання суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.
Згідно до вимог ст.314ч.3п.3 КПК України, суд в підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ст.291ч.2п.5 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті(частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз змісту обвинувального акту указує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення.
Так, обвинувальний акт, який складений слідчим і затверджений прокурором, містить у собі лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, вказівку на підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і правову кваліфікацію їх дій.
Залишивши поза увагою відсутність висунутого обвинувачення щодо обох підозрюваних прокурор порушив вимоги чинного законодавства, оскільки відсутність висунутого обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі і право на захист.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а`п.3ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).
Із урахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого конкретного обвинувачення, суттєво утруднює з`ясування судом обставин і робить неможливим здійснення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 захисту своїх прав.
Таким чином, на думку суду, неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст.291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.
Щодо міри запобіжного заходу обраної обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою то суд вважає за можливе залишити таку без зміни.
За змістом ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
З урахуванням закінчення 03.05. 2015 року строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, даних про репутацію ОСОБА_8 , який не має постійного місця роботи та проживання, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що він не надав жодних документів про неможливість з тих чи інших причин його перебування в умовах СІЗО, з метою уникнення ризиків продовження обвинуваченим злочинної діяльності, строк тримання останньому під вартою слід продовжити на один місяць до 16.05. 2015 року. Суд переконаний, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_8 процесуальних обов`язків під час судового розгляду матеріалів.
На підставі викладеного, керуючись ст.314, 315, 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.
Строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч. 2 КК України, продовжити до 16 травня 2015 року, та утримувати його в Київському СІЗО УДПС України в м.Києві та Київській області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий, суддя ОСОБА_1