Справа № 509/393/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2015 року колегія суддів Овідіопольский районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ;

захисника ОСОБА_6 ;

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не працюючого, маючого неповну загальну середню освіту, невійськовозобов`язаного, неодруженого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2014 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 , за попередньою змовою спільно з іншою особою, умисно, керуючись корисливим мотивом, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, прибули до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , де проживає подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

ОСОБА_9 і інша особа, вдягнені в темну одежу, з масками на обличчі, проникли через незаперті ворота на огороджену територію подвір`я, де в цей час знаходилися власники домоволодіння потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Діючи, згідно розробленому плану, ОСОБА_9 підбіг до ОСОБА_7 з метою перешкоджання йому надати допомогу дружині, і почав боротись з ним, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В цей час, інша особа, виходячи за межі домовленості з ОСОБА_9 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої, здійснила постріл вгору з пістолета, про існування якого ОСОБА_9 було не відомо, після чого зірвала з шиї потерпілої ОСОБА_8 золотий ланцюжок із кулоном, вагою 31 грам, загальною вартістю 27800 гривень.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_9 і інша особа намагались втекти з місця події, але ОСОБА_9 був затриманий потерпілими, а інша особа з викраденими коштовностями зникла з місця злочину.

Дії ОСОБА_9 , на думку суду, слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, а саме, відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_9 в ході судового розгляду повністю визнав свою вину у вчиненні грабежу і пояснив, що він і його знайомий на ім`я ОСОБА_10 домовились заволодіти майном потерпілих.

ОСОБА_10 сказав йому, що потерпіла винна йому гроші, і не віддає, а тому потрібно залякати її. ОСОБА_9 погодився і вони поїхали до будинку потерпілих.

Коли приїхала потерпіла ОСОБА_11 , вони в масках зайшли за нею через ворота у двір, однак на той час він протверезів, і в нього зникло бажання кого-небудь залякувати. ОСОБА_10 попросив побути біля чоловіка потерпілої, щоб той не заважав їм говорити.

Далі ОСОБА_9 пояснив, що він боровся з потерпілим, потім почув постріл і побачив, що ОСОБА_10 тікає. У нього була пошкоджена нога тому він швидко тікати не міг, ОСОБА_10 сів в машину і зник, а його затримали потерпілі разом з знайомими.

Обвинувачений наполягав на тому, що не знав про те, що в його спільника ОСОБА_10 був пістолет.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_9 , його вина в пограбуванні потерпілих підтверджується дослідженими судом доказами.

Зокрема потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що 15 листопада в 22.30 повертаючись додому на автомобілі заїхала в свій двір. Вийшовши з автомобілю, обернулась та побачила що в двір вбігають два чоловіки в масках на обличчі. Один з нападників зірвав з її шиї золотий ланцюжок і вона почула постріл в повітря, в той час як обвинувачений ОСОБА_9 боровся з її чоловіком. Далі грабіжники почали відходити.

Побачивши, що нападники втікають, вона з чоловіком сіла в автомобіль і вони поїхали за грабіжниками, одного з яких обвинуваченого ОСОБА_9 їм вдалось затримати, а інший на автомашині втік. Також потерпіла пояснила, що постріл здійснив той з нападників, який зірвав з її шиї золотий ланцюжок і втік, обвинувачений ОСОБА_12 пістолетом їй не погрожував.

Потерпілий ОСОБА_7 дав суду аналогічні показання, пояснивши, що знаходившись у дворі, почув крики і побачив людей в масках. Коли він боровся з одним з нападників обвинуваченим ОСОБА_13 , почув постріл, а обвинувачений скористався цим, встав з землі і почав тікати разом з іншим нападником. Потерпілі на автомобілі почали переслідувати нападників, дружина сказала що у неї з шиї зірвали ланцюжок. Затримали лише обвинуваченого, а інший нападник втік.

Також потерпілий наполягав на тому, що бачив пістолет в руках у нападника, який втік, чи був пістолет у обвинуваченого, він з впевненістю стверджувати не може.

Свідок ОСОБА_14 знайомий потерпілих, пояснив, що про обставини нападу та затримання обвинуваченого взнав зі слів потерпілих. Обвинувачений ОСОБА_13 , після затримання пояснював, що мав намір заволодіти золотими виробами, але не вдалося. Свідок також пояснив, що бачив пістолет і зі слів потерпілої знає, що пістолет був в одного з нападників, який втік.

Свідок ОСОБА_15 член громадської організації, пояснив, що патрулював селище разом з іншими чоловіками і отримав повідомлення про напад на потерпілих. Прибувши на місце, він побачив, що один з нападників обвинувачений ОСОБА_13 був затриманий, а інший нападник втік. Обставини події стали відомі йому зі слів потерпілих. Також він бачив знайдений на місці нападу пістолет.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що в вечір нападу він з іншими чоловіками був на вахті в селі - в громадській охороні. Обвинуваченого ОСОБА_9 він побачив затриманим на кухні в наручниках. Поруч був пістолет, та сидів ОСОБА_17 (співробітник РВ Суворовського району). Затриманий сказав їм, що він сидів в кафе, і їм дали «наводку» на цих господарів. Він чув як обвинувачений казав щось про пістолет, а телефон він загубив коли тікав. Потерпіла розказала, що напали двоє чоловіків в масках, стріляли, погрожували, зірвали ланцюжок з шиї, а вона зірвала з одного маску. Зі слів потерпілої свідок зрозумів, що пістолети були у обох нападаючих, однак затриманий при ньому нічого не казав про пістолет. У Мельнічуковського на обличчі були травми, та в нього боліло коліно, він сказав йому що травми на тілі від затримання. Протокол в присутності свідка не складався, він в той час шукав гільзу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 надав суду аналогічні показання, пояснивши, що при нічному об`їзді їм повідомили по телефону про напад. Коли вони приїхали, то обвинувачений ОСОБА_13 був затриманий і розказував їм що сидів з знайомим в кафе, і їм хтось сказав що можна зробити таку справу. Про пістолет чув розмову, що це зброя затриманого, він хотів залякати господарів. Зі слів потерпілих, вони не бачили скільки саме було пістолетів, чули постріл, і ОСОБА_19 зірвала маску з одного з них. Ще ОСОБА_13 сказав, що загубив телефон, коли тікав.

Також судом були досліджені письмові докази по справі, надані суду обвинуваченням та захистом.

· протокол огляду місця події від 16.11.2014 та фототаблицю до нього, яким зафіксовано місце скоєння правопорушення, знайдений пістолет та в`язана шапка чорного кольору у вигляді маски з прорізями для очей;

· протокол додаткового огляду місця події від 16.11.2014 та фототаблицю до нього яким зафіксовано місце знайдення гільзи від пістолету;

· постанова про призначення комплексної трасологічної балістичної експертизи від 19.11.2014;

· висновок експерта № 6-6/214-д від 12.01.2015 комплексної трасологічної балістичної експертизи та фототаблиця до нього, згідно якого пістолет «ПГШ-790», без номерний, калібру 9 мм РА, відноситься до нестандартної коротко ствольної гладко ствольної вогнепальної зброї, придатний до стрільби, стріляна гільза вистрелили саме з цього пістолету, слідів папілярних узорів рук на них не виявлено;

· постанова про призначення судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_8 ;

· висновок експерта № 550 від 17.11.2014 судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_8 , згідно якої тілесні ушкодження, виявлені у потерпілої відносяться до категорії легких;

· постанову про призначення судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_7 ;

· висновок експерта №549 від 17.11.2014 судово-медичної експертизи ОСОБА_7 згідно якої тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого відносяться до категорії легких;

· постанову про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_9 ;

· висновок експерта №555 від 17.11.2014 судово-медичної експертизи ОСОБА_9 згідно якої тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 відносяться до категорії легких;

· постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 30.12.2014;

· протокол затримання підозрюваного ОСОБА_9 ;

· заяву ОСОБА_8 про вчинення злочину;

· постанова про визнання та долученя до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 16.11.2014;

· постанова про визнання та долученя до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 20.11.2014;

· матеріали судово-медичної експертизи №547 від 05.12.2014 р., згідно якої в підногтевому вмісті зрізів ногтевих пластин обох рук ОСОБА_9 кров та ядровмісні епітеліальні клітини не знайдені;

· заява ОСОБА_8 про повне відшкодування матеріальної та моральної шкоди та 2 розписки про отримання золота та грошових коштів;

· заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_7 якими вони просили суд призначити умовне покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

· Крім того, судом були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, довідки нарколога та психіатра, згідно яких ОСОБА_9 на обліку не значиться, довідкою на вимогу до ГУІТ ГУМВС України в Одеської області, позитивна характеристика на ОСОБА_9 від Голови ЖБТ «Прогрес-1», а також, показання свідка ОСОБА_20 , яка позитивно характеризує ОСОБА_9 ,. відповідь ОСІ № 21 про стан здоров`я та результати медичного огляду ОСОБА_9 , згідно яких ОСОБА_9 встановлений діагноз: остеохондроз шийного відділу хребта, правобічний плечовий радікулоплексит з больовим синдромом та призначено лікування, копія пенсійного посвідчення матері ОСОБА_9 ОСОБА_21 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_9 , копія виписки із медичної картки хворого ОСОБА_9 , копія свідоцтва по смерть батька ОСОБА_9 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового слідства дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ст.187 ч.3 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище.

Між тим, така кваліфікація дій обвинуваченого не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

По-перше, на підставі показань обвинуваченого, потерпілих і свідків, а також на підставі письмових доказів протоколу огляду місця події, тощо, судом беззаперечно встановлено, що напад на потерпілих стався на подвір`ї їхнього домоволодіння, яке не є сховищем, в зв`язку з чим кваліфікуюча ознака вчинення злочину з проникненням в сховище в діях обвинуваченого відсутня.

По-друге, як встановлено судом, нападники не застосовували до потерпілих насильство, небезпечне для їх життя і здоров`я. Застосування такого насильства заперечує обвинувачений, не підтверджують потерпілі і свідки. Також обвинувачення не надало ніяких письмових доказів (висновків судово-медичної експертизи, тощо) застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілих. Таким чином вказана кваліфікуюча ознака вчинення злочину, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, також відсутня.

Як встановлено судом, в процесі заволодіння майном потерпілої, співучасник обвинуваченого застосував пістолет, яким він погрожував потерпілій і здійснив постріл вгору, що може розглядатись, як погроза застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої. Але кваліфікуюча ознака вчинення злочину з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої в обвинуваченні ОСОБА_9 , відсутня, а згідно в положеннями ст.337 ч.1 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Під час судового розгляду прокурор не змінював обвинувачення в цій частині, на підставі ст.337 ч.2 КПК України, що унеможливлює обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину з кваліфікуючою ознакою - погроза насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 категорично заперечує попередню домовленість між ним та іншим співучасником на використання вогнепальної зброї, зокрема пістолету, при заволодінні майном потерпілої, а також заперечує взагалі свою обізнаність про наявність у співучасника пістолету.

Згідно з його показаннями, при нападі у нього ніякої зброї не було, до нападу на потерпілих та до пострілу він не знав, що у його співучасника є пістолет, і що він збирається застосувати його при нападі.

Із сукупності показань потерпілих, які узгоджуються з показаннями ОСОБА_9 , та показань свідків, які не були безпосередніми очевидцями вчинення злочину, слідує, що при нападі був зроблений один постріл невстановленою особою, яка безпосередньо здійснювала напад на потерпілу ОСОБА_8 , і це був не ОСОБА_9 . На місці скоєння злочину був знайдений один пістолет «ПГШ-790», без номерний, калібру 9 мм РА, та одна стріляна гільза, яку, в відповідності до висновку експерта №6-Б/214-Д від 12.01.2015 р., вистрелили саме з цього пістолету. Зазначені докази категорично та повністю виключають можливість того, що при скоєні нападу знайдений на місці злочину пістолет міг знаходитись у ОСОБА_9 . Іншої зброї, чи предметів, які були б схожі на зброю, на місці злочину не знайдено.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що факт використання обвинуваченим ОСОБА_9 пістолету, а також факт його обізнаності про використання пістолету іншим співучасником, при заволодінні майном потерпілої, не доведений.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що застосування зброї при нападі на потерпілих є ексцесом виконавця іншої особи, воно не охоплювалось умислом ОСОБА_9 , він такі дії не вчиняв, і тому не повинен нести відповідальність за ці дії, які можуть кваліфікуватись за ч.3 ст.187 КК України, тобто як умисні дії, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, безпосередньо ж в діянні ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, оскільки не встановлено об`єктивну та суб`єктивну сторону складу зазначеного злочину.

В відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, суд, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Досліджені в судовому засіданні докази, в їх сукупності, повністю підтверджують вчинення ОСОБА_9 відкритого заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в зв`язку з чим дії обвинуваченого слід перекваліфікувати з ч.3 ст.187 КК України на ч.2ст.186 КК України. за яке він і повинен нести відповідальність, в зв`язку з чим, суд вважає за необхідність змінити правову кваліфікацію скоєного ОСОБА_9 кримінального правопорушення, з ч.3 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 ,суд враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу винного, відсутність судимостей в минулому, позитивні характеристики, щире каяття, добровільне відшкодування потерпілим матеріального збитку завданого кримінальним правопорушенням.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, добровільне відшкодування потерпілим матеріального збитку завданого кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_9 повинно бути призначено у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст.186 КК України з застосуванням положень ст.ст. 75 та 76 КК України.

Цивільних позовів по кримінальному провадженню не заявлялось.

Речові докази по кримінальному провадженню:

· в`язана шапка чорного кольору у вигляді маски з прорізями для очей; чотири об`єкти у вигляді волосся; металевий предмет, зовні схожий на гільзу; зразки нігтьових пластинок із піднігтьовим вмістом ОСОБА_9 , які зберігаються в кімнаті речових доказів Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області, підлягають знищенню;

· металевий предмет, схожий на пістолет, з надписом на ньому «ПУШ 790 ШМАЙСЕР 9ммК», із магазином та патронами в ньому, які передані до господарчого підрозділу ГУМВС України в Одеській області, підлягають знищенню;

· відрізок ланцюга золотистого кольору довжиною 22,5 см, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , підлягають поверненню їй за належністю.

По кримінальному провадженню є процесуальні витрати на залучення експерта для проведення комплексної трасологічної та балістичної експертизи в сумі 614,09 гривні, які, в відповідності до ст..124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_9 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 337, 373, 374 КПК України, колегія суддів

ЗАСУДИЛА:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

В відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням на 3 роки.

В відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 , тримання під вартою, - скасувати. Звільнити ОСОБА_9 з під варти в залі суду.

Речові докази по кримінальному провадженню:

· в`язана шапка чорного кольору у вигляді маски з прорізями для очей; чотири об`єкти у вигляді волосся; металевий предмет, зовні схожий на гільзу; зразки нігтьових пластинок із піднігтьовим вмістом ОСОБА_9 , які зберігаються в кімнаті речових доказів Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області, - знищити;

· металевий предмет, схожий на пістолет, з надписом на ньому «ПУШ 790 ШМАЙСЕР 9ммК», із магазином та патронами в ньому, які передані до господарчого підрозділу ГУМВС України в Одеській області, - знищити.

· відрізок ланцюга золотистого кольору довжиною 22,5 см, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , вважати повернутим ОСОБА_8 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави, процесуальні витрати на залучення експерта для проведення комплексної трасологічної та балістичної експертизи в сумі 614,09 гривні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошенням.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3