Справа № 667/3831/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:
судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
інспектора Дніпровського КВІ УТПтСУ в Херсонській області ОСОБА_4 ,

розглянувши подання інспектора Дніпровського РП СМВ КВІ УТПтСУ в Херсонській області про призначення остаточного покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
Інспектор КВІ Дніпровського РП СМВ КВІ УТПтСУ в Херсонській області звернулась до суду з поданням про вирішення питання щодо призначення ОСОБА_5 остаточного покарання.

В обґрунтування подання посилався на те, що 28.04.2015 року відносно ОСОБА_5 з Суворовської кримінально-виконавчої інспекції м. Херсона до Дніпровської КВІ м. Херсона надійшов вирок для подальшого виконання за територіальністю. За цим вироком злочин вчинено 07.01.2014 року. Вирок набрав законної сили 12.12.2014 року.

15.05.2015 року з Суворовського районного суду м. Херсона надійшли матеріали стосовно гр. ОСОБА_5 з яких вбачається, що останній 29.09.2014 року був засуджений вироком Суворовського районного суду м. Херсона за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 16.12.2014 року вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 29.09.2014 року залишено без змін. Вивченням вироку встановлено, що злочин ним вчинено 05.10.2013 року, 06.10.2013 року та 13.10.2013 року. Вирок набрав законної сили 16.12.2014 року.

Таким чином, фактично у відношенні однієї особи є два судові рішення, які набрали законної сили та встановлюють для ОСОБА_5 два різні види заходи примусу: покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та звільнення від покарання з випробуванням.

Заслухавши думку представника КВІ Дніпровського РП СМВ КВІ УТПтСУ в Херсонській області, який підтримав подання та просив застосувати ст. 70 КК України, а саме шляхом поглинання більш тяжким покаранням менш тяжкого остаточно призначити засудженому покарання, прокурора, який вважав, що покарання мають виконуватися самостійно, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ та органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.
Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Судом встановлено, що 28.04.2015 року відносно ОСОБА_5 з Суворовської кримінально-виконавчої інспекції м. Херсона до Дніпровської КВІ м. Херсона надійшов вирок для подальшого виконання за територіальністю. За цим вироком злочин вчинено 07.01.2014 року. Вирок набрав законної сили 12.12.2014 року.

15.05.2015 року з Суворовського районного суду м. Херсона надійшли матеріали стосовно гр. ОСОБА_5 з яких вбачається, що останній 29.09.2014 року був засуджений вироком Суворовського районного суду м. Херсона за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 16.12.2014 року вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 29.09.2014 року залишено без змін. Вивченням вироку встановлено, що злочин ним вчинено 05.10.2013 року, 06.10.2013 року та 13.10.2013 року. Вирок набрав законної сили 16.12.2014 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що кожний із вказаних вироків має виконуватися самостійно.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, -

ухвалив:
Вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 11.11.2014 року за яким ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та засуджений до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки та вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 29.09.2014 року за яким ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та засуджений до 3 років позбавлення волі виконувати самостійно.

На ухвалу суду можуть бути подані апеляційні скарги до Херсонського апеляційного суду через Комсомольський районний суд м. Херсона протягом семи днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1