УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
листопада 2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого-судді Хруняка
Є.В.,

суддів Гриновецького
Б.М. , Ладики Я.І.,

з участю: прокурора Вирсти
Т.П.,

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

засуджених ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4

розглянувши
28 листопада 2007 року у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за
апеляціями засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вирок Тисменицького
районного суду від 14 вересня 2007 року, -

встановила:

Вказаним
вироком ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженка та жителька
АДРЕСА_1, з початковою загальною
освітою, непрацююча, неодружена,
на утриманні має троє неповнолітніх дітей, раніше судима 26.09.2003 року Мукачівським
районним судом Закарпатської області за ч.3
ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі
ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, громадянина України, -

Справа
№11-475/2007р. Головуючий
у І інстанції Хоминець М. М.

Категорія ст.
190, 185 КПК України Доповідач
Хруняк Є.В.

2

засуджена за ст. 190 ч.2
КК України на 1 рік позбавлення волі; за
ст. 185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення
волі. На підставі ст. 70 ч.1 КК України,
за сукупністю злочинів, шляхом
поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено їй - 3 роки позбавлення волі.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженка
та жителька

АДРЕСА_2, з

початковою середньою освітою,
непрацююча, неодружена,

на утриманні має двоє неповнолітніх дітей,
раніше судима

31, 05.2006 року Мукачівським міськрайонним судом

Закарпатської області, за ст.
185 ч.3 КК України на 3 роки

позбавлення волі і на підставі ст.
79 КК України її звільнено

від відбування покарання з випробуванням з іспитовим

строком на один рік, громадянка
України, -

засуджена за ст. 185 ч.2 КК України на 2роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 ч.1 КК

України їй частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком
Мукачівського

міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2006 року та
остаточно визначено

їй - три роки один місяць позбавлення волі.

Запобіжний
захід ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - тримання під
вартою залишено без зміни, а строк
відбування покарання рахується: ОСОБА_3
з 23.03.2007 року, а ОСОБА_4 з
20.03.2007 року.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_3 на користь: ОСОБА_5 -
899грн. 79коп матеріальних збитків,
ОСОБА_6, - 1700 грн. матеріальних
збитків; ОСОБА_7 -1812, 85грн. матеріальних збитків та 500 грн.
моральних збитків; ОСОБА_8 - 4000 грн. матеріальних та 500 грн. моральних
збитків.

За
вироком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані
винними та засуджені за такі злочини.

31.10.2003
року засуджена ОСОБА_3 знаходячись в с Хом"яківка
Снятинського району Івано-Франківської області,
приблизно о 10 годині, видавши
себе за знахарку, шляхом обману
заволоділа грошима потерпілої ОСОБА_5. в
сумі 150 доларів США та жіночою
кофтою вартістю 100 грн., а всього на
загальну суму 899 грн. 79коп.

Цього ж
числа приблизно о 11 годині, в цьому ж
селі продала потерпілому ОСОБА_7 16
кілець із жовтого металу, які видала за
золоті вироби, шляхом обману, заволоділа грошима потерпілого в сумі 340
доларів США, а всього на загальну суму 1812грн. 85коп.

з

11
вересня 2006 року приблизно о 9 год.
30 хв. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою
змовою між собою, під приводом
працівників соціального захисту,
перебуваючи в будинку потерпілого ОСОБА_9, по АДРЕСА_3,
таємно викрали гроші в сумі 2160 грн.

05
вересня 2006 року приблизно о 11 годині ОСОБА_3 , шляхом
підбору ключа, проникла в житловий
будинок потерпілого ОСОБА_4, в с Троїця
Снятинського району Івано-Франківської області,
звідки таємно викрала майна, на
загальну суму 4000грн.

В лютому 2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою між
собою, під приводом продажу меду, перебуваючи в будинку потерпілої
ОСОБА_10, в с Забережня
Богородчанського району Івано-Франківської області, таємно викрала 630 грн.

В лютому
2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за попередньою змовою між собою, під приводом продажу меду, перебуваючи в будику потерпілої ОСОБА_11 по
АДРЕСА_4, таємно викрали гроші
потерпілої в сумі 800 грн.

В цьому
ж місяці 2007 року ОСОБА_3
та ОСОБА_4 перебуваючи в будинку потерпілої ОСОБА_12 в с Скобичівка
Богородчанського району Івано-Франківської області, таємно викрали гроші потерпілої в сумі 650
грн.

05
березня 2007 року ОСОБА_3
, під приводом продажу меду, перебуваючи в будинку потерпілої ОСОБА_6. в с Нижнів
Тлумацького району Івано-Франківської області таємно викрала гроші потерпілої в
сумі 1700 грн.

18
березня 2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4, під приводом продажу меду, перебуваючи в будинку потерпілої ОСОБА_13 в с Сілець
Тисменицького району Івано-Франківської області, таємно викрала у потерпілої ОСОБА_13 гроші в
сумі 800грн.

Не
погодившись з вироком суду, засуджена
ОСОБА_3 подала
апеляцію, в якій просить вирок
змінити, виключити з вироку всі епізоди
крадіжок, оскільки вона їх не вчиняла, крім крадіжок 630 грн. у потерпілої ОСОБА_10
в с Забережня
Богородчанського району, та 800 грн. у
потерпілої ОСОБА_11 в с Глибівка
Богородчанського району, та
пом"якшити їй покарання.

Засуджена
ОСОБА_4 в своїй апеляції ставить питання про пом"якшення їй
покарання, оскільки суд першої інстанції
не врахував всіх обставин, що
пом"якшують її покарання, а саме, що в неї є на утриманні двоє неповнолітніх
дітей, які мають вади здоров"я.

4

В судовому засіданні
Апеляційного суду засуджена ОСОБА_3 пояснила,
що вона українську мову розуміє, перекладача їй не потрібно, з протоколом судового засідання суду першої
інстанції не бажає ознайомлюватись,
скарг на неправомірність дій працівників органів в час досудового
слідства не заявляла. Просить пом"якшити їй покарання.

Засуджена
ОСОБА_4 в судовому засіданні Апеляційного суду пояснила, що місцевий суд, признаючи їй покарання, не достатньо врахував всіх обставин, що пом"якшують її відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
засуджених ОСОБА_3 , ОСОБА_4, які підтримали свої апеляції, адвокатаОСОБА_1, який підтримав апеляції засуджених, прокурора,
яка вважала, що вирок є законним
та обгрунтованим, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляцій,
колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Твердження
в апеляціях засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про необґрунтованість
засудження їх за злочини визнані судом,
безпідставні і спростовуються дослідженими судом доказами.

Так, із показань засуджених ОСОБА_3 і ОСОБА_4
вбачається, що вони визнали свою вину у
вчиненні крадіжок грошей потерпілих: ОСОБА_10 - 630грн. в с Забережня
Богородчанського району та 800 грн. у потерпілої ОСОБА_11 жительки с Глибівка цього ж
району.

Крім
того, ОСОБА_4 визнала свою вину у
вчиненні крадіжки 800грн. у потерпілої ОСОБА_13 мешканки с Сілець
Тисменицького району.

Всі інші
епізоди вини не визнали. Разом з тим,
колегія суддів вважає, що їхня
вина повністю доведена доказами по справі,
яким суд дав належну оцінку.

Як видно
із показань потерпілих: ОСОБА_5, ОСОБА_7
, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_13 вони впізнали по фотознімках ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які викрали їхнє майно, а ОСОБА_3 , ще й
шахрайським способом.

Про
те, що саме ОСОБА_3
та ОСОБА_4 вчиняли ці злочини, підтвердили свідки: ОСОБА_13,
ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18

їхня
вина крім показань потерпілих і свідків,
підтверджена даними, що містяться
у протоколах пред"явлення потерпілим фотознімків для впізнання, згідно яких,
потерпілі впізнали ОСОБА_3 та ОСОБА_19 , як осіб,
які вчинили неправомірні дії відносно них.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що вина засуджених ОСОБА_3 і ОСОБА_19 доведена доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

5

Дії
засудженої ОСОБА_3 суд правильно
кваліфікував за ст. ст.
190 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, а засудженої ОСОБА_19 за
ст. 185 ч.2 КК України.

Покарання
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 призначено у
відповідності до вимог ст. 65 КК
України, з урахуванням характеру і ступеня
тяжкості вчинених злочинів, та
обставин, які пом"ягшують їм
покарання і судом враховано пом"якшуючі обставини, про які йдеться в їх апеляціях.

Безпідставні
твердження засудженої ОСОБА_3 в апеляції про те, що показання в ході досудового слідства, на які послався суд у вироку, здобуті шляхом психологічного впливу на неї з
боку працівників правоохоронних органів,
а також незнання української мови.

ОСОБА_3 давала неодноразово
показання в ході досудового слідства, з
участю адвоката, і від них не було
заявлено будь-якого клопотання з приводу причин викладених в апеляції.

При
цьому у протоколах допиту ОСОБА_3
, складених слідчим, зазначені пояснення її, про те,
що показання вина давала добровільно без будь-якого примусу з боку
працівників правоохоронних органів.

В
судовому засіданні апеляційного суду вона пояснила, що українську мову вона розуміє і перекладача
їй не потрібно. Крім того вона подала заяву про відмову від ознайомлення з
протоколом судового засідання суду першої інстанції.

Колегія
судців, даючи оцінку доводам апеляцій та
доказам по справі, не знаходить підстав
для зміни або скасування вироку.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляції
засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Тисменицького районного суду від 14
вересня 2007 року відносно них, без
зміни.