Справа № 438/103/15-к
Провадження № 1-кп/438/32/2015

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року Бориславський міський суд

Львівської області

в складі головуючого: судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №1-кп/438/32/2015 про кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000033 від 23 січня 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Борислава, громадянин України, проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації, не працює, із неповною середньою освітою, не одружений, раніше судимий:

25.06.2007 року Бориславським міським судом Львівської області за ст. ст.121 ч.2, 69, 15, 185 ч.1, 296 ч.1, 296 ч.4, 70 КК України на 6 років позбавлення волі;

04.04.2011 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ст.391, ст.71 КК України на 3 роки і 6 місяців позбавлення волі;

за ст.395 КК України,
за участю прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , за поданням начальника Райківецької виправної колонії № 78 Хмельницької області ОСОБА_5 , 08.07.2014 р. ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік із такими обмеженнями, а саме: заборона виходу з будинку за місцем проживання з 22.00 год. вечора до 06.00 год. ранку; заборона виїзду в особистих справах без дозволу органів внутрішніх справ за межі району проживання; заборона відвідувати торгівельні заклади, де продають спиртні напої на розлив; зобов`язати з`являтися його для реєстрації у відділ міліції за місцем проживання в першу та останню суботу місяця з 09.00 год. до 18.00 год., про що йому було оголошено 08.07.2014 р.

18.07.2014 р. ОСОБА_3 звільнився з місць позбавлення волі та відбув за своїм місцем проживання, а саме: АДРЕСА_2 . Після цього, ОСОБА_3 06.08.2014 р. звернувся із письмовою заявою в Бориславський МВ ГУ МВС України у Львівській області про те, що буде проживати по АДРЕСА_1 .

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи під адміністративним наглядом з 03.01.2015р. по 21.01.2015р. без поважних причин і повідомлення працівників міліції самовільно залишив місце свого проживання по АДРЕСА_1 з метою ухилення від адміністративного нагляду і проживав за іншою адресою по АДРЕСА_2 . Так, він в порушення встановлених йому обмежень не прибув без поважних причин на реєстрацію в Бориславський МВ ГУ МВС України у Львівській області 03.01.2015р. А також, при перевірці працівниками Бориславського МВ ГУ МВС України у Львівській області був відсутній за адресою свого проживання по АДРЕСА_1 у час, в який йому заборонено виходити з квартири, а саме: 04.01.2015р. о 23 год. 10 хв., 06.01.2015р. о 22 год. 32 хв., 08.01.2015 р. о 23 год. 15 хв., 10.01.2015 р. о 01 год. 35 хв., 12.01.2015 р. о 02 год. 15 хв., 14.01.2015 р. о 02 год. 40 хв., 17.01.2015 р. о 03 год. 25 хв., 19.01.2015 р. о 23 год. 05 хв., 21.01.2015 р. о 23 год. 38 хв. не повідомивши працівників міліції про своє місце перебування.

Таким чином, ОСОБА_3 порушив правила адміністративного нагляду, тобто з метою ухилення від адміністративного нагляду самовільно залишив своє місце проживання, чим скоїв кримінальне правопорушення, ознаки якого передбачені ст. 395 КК України.

28 січня 2015 року між старшим прокурором прокуратури міста Борислава Львівської області юристом 2 класу ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000033, та підозрюваним ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди підозрюваний ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України.

Також вказаною угодою сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ст.395 КК України у виді 1 (одного) місяця арешту.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості: для сторін: відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для сторін є: обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статтей 394 та 424, а для підозрюваного ОСОБА_3 також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме: обвинувачений має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, у вчиненні якого його обвинувачують, а також такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати право на захист, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Крім цього, підозрюваний цілком розуміє наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Підозрюваний цілком розуміє: характер пред`явленого обвинувачення за ст.395 КК України, щодо якого він визнає себе винуватим, а також призначення покарання ОСОБА_3 за ст. 395 КК України у виді 1 /одного/ місяця арешту.

Крім цього, сторони цілком розуміють положення ч.1 ст.476 КПК України, а саме, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Ч.1 ст.475 КПК України передбачено, що якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Злочин, передбачений ст.395 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 та у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При укладенні угоди від 28 січня 2015 року про визнання винуватості прокурором враховані обставини, передбачені ст.470 КПК України, а зміст угоди від 28 січня 2015 року про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Судом під час судового засідання з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_3 що він цілком розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;
допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
2) наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснено.

3) характер обвинувачення за ст.395 КК України, щодо якого він визнає себе винуватим;
4) вид покарання 1 /один/ місяць арешту.
Суд також переконався у судовому засіданні, що укладення між сторонами 28 січня 2015 року угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом перевірено і встановлено, що угода від 28 січня 2015 року про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та КК України.
З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що угода від 28 січня 2015 року між старшим прокурором прокуратури міста Борислава Львівської області юристом 2 класу ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 про визнання винуватості може бути затверджена судом, та на підставі угоди повинен бути ухвалений вирок і обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді 1 /одного/ місяця арешту.

Керуючись ст.9, ч.2 ст.373, ч.ч.1,2, п.2 ч.3, п.2 ч.4 ст.374, ч.3, ч.4, ч.6, ч.7 ст.474, ст.475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити укладену 28 січня 2015 року між прокурором прокуратури міста Борислава Львівської області юристом 2 класу ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000033, та підозрюваним ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання за ст.395 КК України у виді 1 /одного/ місяця арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Апеляційного Суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору ОСОБА_4

С У Д Д Я: