ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №1-28/07

«21» лютого 2007р. смт.
Чернігівка

Чернігівський
районний суд Запорізької області у складі:

Головуючого
судді Мігулі
Н.І.,

при
секретарі Півовар
Л.І.,

з участю
прокурора Гірного
В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по
обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження, уродженця смт. Чернігівка Чернігівського району Запорізької
області, громадянин України, освіта середня, розлучений, має співмешканку, не
працює, на обліку у Центрі зайнятості не перебуває, проживає в АДРЕСА_2, зареєстрований
по АДРЕСА_1., не є
інвалідом, не перебуває на будь -
якому обліку у лікарні, до кримінально відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 164 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернігівського районного суду Запорізької області від
19.12.2001р. ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1.н. був зобов'язаний до виплати аліментів на
користь ОСОБА_3на утримання сина ОСОБА_2 1991р.н. у розмірі 1/3 частина зі всіх видів заробітку але не менше
14 неоподаткованого мінімуму доходів громадян починаючи з 11.12.2001р. до
повноліття дитини. На підставі виконавчого листа №2-629 від 2001р., виданого
Чернігівським районним судом Запорізької області ОСОБА_1. був зобов'язаний до
виплати аліментів на користь ОСОБА_3на утримання сина ОСОБА_2 1991р.н. у
розмірі '/і частина зі всіх видів заробітку але не менше 14 неоподаткованого
мінімуму доходів громадян починаючи з 11.12.2001р. до повноліття дитини. Згідно
довідки ДВС у Чернігівському районі Запорізької області, заборгованість
боржника ОСОБА_1. по виплаті аліментів станом на 01.12.2006р. становить 8 місяців, що в
грошовому виразі складає 1949грн. 28коп. Державним інспектором робились
попередження про можливість бути притягнутим до кримінальної відповідальності у
разі ухилення від сплати аліментів.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1. вину у вчиненні інкримінуємого йому
злочину визнав. Дав наступні пояснення. Аліменти сплачував раніше завжди, хоча
інколи виникала заборгованість. На протязі 2006р. взагалі аліменти не
сплачував, оскільки не має роботи і влаштуватися десь дуже важко. На обліку у
Центрі зайнятості не перебував, заборгованість буде намагатись погасити. Щиро
каявся. Також зазначив, що з сином спілкується.

Відповідно до ст.ст. 299,
301-1 КПК України, суд обмежується дослідженням фактичних обставин справи допитом
підсудного.

У судовому засіданні ОСОБА_1. вину у вчиненні
інкримінуємого йому злочину визнав. Дав пояснення по вищеописаному вчиненому
злочину. Щиро розкаявся.

Крім повного визнання своєї вини підсудною підтверджується дослідженими у
судовому засіданні доказами:

·
копія постанови Чернігівського районного суду Запорізької
області від 19.12.2001р. про стягнення аліментів на утримання дитини /а.с. 5/;

·
копія виконавчого листа №2-629 від 2001р., виданого Чернігівським районним судом
Запорізької області яким ОСОБА_1.
був зобов'язаний до виплати аліментів на користь ОСОБА_3. на утримання
дитини /а.с. 6/;

·
довідка ДВС у Чернігівському районі Запорізької області
про заборгованість підсудного ОСОБА_1. по виплаті аліментів станом на
01.12.2006р. яка становить 8
місяців, що в грошовому виразі складає 1949грн. 28коп. /а.с. 14/;

·
попередження державним виконавцем ОСОБА_1. про можливість
бути притягненим до кримінальної відповідальності за несплату аліментів /а.с. 8,9/.

Дії підсудного ОСОБА_1. суд кваліфікує за ч.І ст. 164 КК України, як
злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання
дитини (аліментів), тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_1. злочину, який закон не відносить до
категорії тяжких.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_1., як і на
досудовому слідстві, в судовому засіданні не виявлено.

Обставиною, яка
пом'якшує покарання суд визнає щире каяття підсудного.

Суд також враховує дані про особу підсудного. ОСОБА_1. раніше не був
засуджений, усвідомив скоєне, щиро розкаявся, тяжких наслідків від його дій не
наступило.

Враховуючи у сукупності вищевикладені обставини,
заслухавши думку прокурора, суд дійшов висновку, що виправлення та
перевиховання підсудного ОСОБА_1. можливе без ізоляції його від суспільства, на
підставі ст.ст. 75,76 КК
України.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК
України, суд -

ПРИГОВОРИВ:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1
ст. 164 КК
України та призначити йому покарання у вигляді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1підписку про невиїзд
залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Запорізької області протягом 15
діб з моменту його проголошення.