Справа №1-62
11 серпня 2008р. Красноокнянський районний суд Одеської
судді Криворучка П.В.,
при секретарі Маньковській Л.В.,
за участю прокурора Шпаченка С.М.,
у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт.Красні Окни, справу про
ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження,
уродженця с.Топали Красноокнянського району Одеської області, мешканця АДРЕСА_1, українця,
громадянина України,
середньою технічною освітою, одруженого, пенсіонера,
не судимого, в скоєнні злочину,
передбаченого ст.172 ч.1 КК України,
Підсудний ОСОБА_1 будучи
суб”єктом підприємницької діяльності - фізичною особою підприємцем з
08.08.1997р., використовуючи працю найманих робітників - гр.ОСОБА_2 з
01.09.2007р. по 15.02.2008р., гр.ОСОБА_4 з 01.09.2007р. по грудень 2007р., та
гр.ОСОБА_3 з серпня 2007р. по 15.02.2008р., в порушення ст.ст.21, 24, 24-1,
135-1 КЗпП України, трудовий договір з
ними не уклав, накази про прийом на роботу не видав і в центрі зайнятості не
зареєстрував, в трудових книжках, всупереч ст.48 КЗпП України, відміток про
прийом на роботу не зробив. Трудові відносини із вказаними найманими
працівниками, в порушення ст.ст.253, 254, 256 КЗпП України, ОСОБА_1 в звітності
Пенсійному фонду України та іншим установам не відобразив, а страхові внески по
загальнообов”язковому державному соціальному страхуванню, на випадок безробіття
по тимчасовій непрацездатності по загальнообов”язковому державному соціальному
страхуванню від нещасних випадків і професійних захворювань, а також пенсійному
забезпеченню, не оплачував, що позбавило зазначених громадян права на
гарантований державою соціальний захист працівників.
В порушення ст.ст.17, 29, 163
КЗпП України ОСОБА_1 не забезпечив проходження найманими працівниками медичного
огляду при прийомі на роботу, не роз”яснив під розписку про умови праці, не
ознайомив з правилами внутрішнього трудового розпорядку, не провів початковий
та поточний інструктаж, а також не забезпечив спеціальним одягом, а всупереч
ст.ст.48, 116 КЗпП України, при звільненні ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, всіх
сум належних їм від підприємства в день звільнення не виплатив.
Також, в порушення ст.ст.94, 95,
96, 97 КЗпП України і ст.с.5, 6 Закону України «Про оплату праці» у СПД - ФОП
ОСОБА_1 система оплати праці не відповідала вимогам стосовно залежності розміру
заробітної плати від складності і умов виконуваної роботи, а зазначеним
найманим працівникам він виплачував заробітну плату нижче встановленої
мінімальної заробітної плати
Крім того, в порушення ст.ст.50,
62, 66, 106, 107 КЗпП України, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 працювали більше 40
годин в неділю, виконуючи роботу цілу добу з 07.00год. ранку до 07.00год.
наступного дня, без перерви на відпочинок і прийняття їжі, виконували надурочні
роботи, без проведення оплаті праці за надурочні роботи та в нічний час.
Також, в порушення ст.ст.1, 11,
30 Закону України «Про оплату праці» СПД - ФОП ОСОБА_1 не враховувались мінімальні
гарантії в оплаті праці працівників відповідної кваліфікації, не здійснювалась
індексація заробітної плати, не забезпечений облік робочого часу, а оплата
праці не здійснювалась в розмірі мінімальної заробітної плати встановленої
Зазначені грубі порушення трудового
законодавства призвели до недоотримання коштів фондами загально-обов»язкового
соціального страхування, внаслідок чого наймані працівники ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 втрачали можливість отримання необхідних виплат і допомог, стаж їх
роботи не зараховувався в трудовий стаж при виході на пенсію, оскільки не
здійснювались перерахування в Пенсійний фонд України, у випадку тимчасової непрацездатності їм не
виплачується відпустка в зв»язку з хворобою, а після втрати місця роботи вони
позбавлені можливості стати на облік в центр зайнятості і залишились без
допомоги по безробіттю.
Підсудний ОСОБА_1, будучи допитаним в судовому засіданні, вину свою
визнав повністю і підтвердив суду, що дійсно із серпня 2007 року по лютий 2008
року він, займаючись підприємницькою діяльністю та використовуючи, при цьому,
працю найманих робітників, грубо порушував законодавство про працю та про
оплату праці, а саме: трудові договори з ними не укладав, накази про прийом на
роботу не видавав і в центрі зайнятості не реєстрував, в трудових книжках
відміток про прийом на роботу не робив. Трудові відносини із вказаними
найманими працівниками в звітності Пенсійному фонду України та іншим установам
не відображав, а страхові внески по загально-обов”язковому державному
соціальному страхуванню і пенсійному забезпеченню не виплачував. Також, не
забезпечив проходження найманими працівниками медичного огляду при прийомі на
роботу, не роз”яснив під розписку про умови праці, не ознайомив з правилами
внутрішнього трудового розпорядку, не провів початковий та поточний інструктаж,
та не забезпечив спеціальним одягом. При звільненні ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, всіх сум належних їм, в день звільнення не виплатив.
Дійсно, наймані працівники
працювали більше 40 годин в неділю, виконуючи роботу цілу добу з 07.00год. до
07.00год. наступного дня, без перерви на відпочинок і прийняття їжі, виконували
надурочні роботи, без проведення оплаті праці за надурочні роботи та в нічний час,
індексацію заробітної плати не проводив, облік робочого часу не вів, а оплату
праці не здійснював в розмірі мінімальної заробітної плати встановленої
державою. Передбачені законом внески фондам загально-обов»язкового соціального
страхування не перераховував.
Крім повного визнання своєї
вини, вина ОСОБА_1 у вчиненому ним злочині повністю підтверджується
дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
показаннями потерпілих
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні, та оголошеними в судовому засіданні
показаннями потерпілої ОСОБА_5, з яких видно, що в період з вересня 2007р. по
лютий 2008р. вони дійсно працювали у підприємця ОСОБА_1, на автозаправочній
станції в якості операторів. При цьому, роботодавцем не був виданий наказ про
прийом їх на роботу, не були зроблені записи в трудових книжках, обов»язкові
платежі у відповідні установи не здійснювались. Крім того, роботодавець
встановив добове чергування, за роботу в надурочний та нічний час оплату не
проводив, а встановлена заробітна плата була значно нижчою за мінімальний
розмір встановлений законодавством;
№15-22-062/019 від 07.03.2008р. державного інспектора праці Територіальної
державної інспекції праці у Одеській області, згідно якого, СПД-ФОП ОСОБА_1 з
найманим працівником ОСОБА_2трудового договору не укладав, заробітну плату
виплачував „в конвертах” нижче встановленого законодавством мінімального
розміру, не забезпечив належного обліку робочого часу найманих працівників, не
виплачував їм святкові і вихідні дні та за виконану надурочну роботу і в нічний
свідоцтвом про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємцяОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого 06.08.1997р.;
табелями обліку робочого
часу найманих працівників СПД-ФОП ОСОБА_1 за 2006-2007р.р. та 1-й квартал
2008р., в яких відсутні прізвища ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3; /ар.сп. 17-23
розрахунковими відомостями
на виплату заробітної плати найманим працівникам СПД-ФОП ОСОБА_1 за 4-й квартал
2006-2007р.р. і січень-лютий 2008р., в яких відсутні прізвища ОСОБА_2, ОСОБА_4
трудовою книжкою ОСОБА_3, в
якій відсутній запис про роботу у СПД-ФОП ОСОБА_1; /ар.сп. 34 /
об”єднаної державної податкової інспекції від 21.03.2008р., згідно якого
СПД-ФОП ОСОБА_1, за найманих працівників
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, податкові відрахування не здійснював;
Пенсійного фонду України в м.Котовську від 20.03.2008р. №1255/06 та від
07.05.2008р. №1944/06, із яких видно, що СПД-ФОП ОСОБА_1 за найманих
працівників ОСОБА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відрахувань до фонду не здійснював; /ар.сп. 44-45 /
міськрайонного центру зайнятості від 19.03.2008р. №708 та від 05.05.2008р.
№947, згідно яких, СПД-ФОП ОСОБА_1 страхові внески за найманих працівників
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не
актом перевірки НОМЕР_2 від
19.03.2008р. Котовської об”єднаної податкової інспекції, із якого видно,
СПД-ФОП ОСОБА_1 із заробітної плати найманого працівника ОСОБА_2 по доходний
податок не стягував і до бюджету не перераховував;
Суд вважає, що дії підсудного
ОСОБА_1 правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч.1 ст.172 КК України,
як інше грубе порушення законодавства про працю.
По справі заявлений цивільний
позов потерпілою ОСОБА_3, про стягнення із підсудного 3567,40грн. матеріальних
збитків та 3140грн. моральної шкоди,
який, на думку суду, підлягає частковому задоволенню, на підставі ст.ст.28, 328
КПК України та ст.ст.1166, 1167, 1193 ч.4 ЦК України, з урахуванням характеру
правопорушень, глибини душевних страждань позивачки, ступеня вини відповідача
та матеріального становища останнього, як передбачено ч.4 ст.1193 ЦК України, а
також поведінки потерпілої і вимог розумності та справедливості.
обранні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд приймає до уваги
суспільну небезпеку скоєного, данні про його особу, обставини, які пом»якшують
та обтяжують покарання.
обставин, які пом»якшують покарання підсудному суд відносить: вчинення злочину
вперше, щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, позитивну
характеристику та його пенсійний вік.
Обставин, які обтяжують покарання підсудному
судом не встановлено, а тому суд вважає за можливе обрати йому міру покарання у
вигляді позбавлення права займати певні посади та займатися певною діяльністю.
Керуючись ст.ст.323, 324 КПК
України, суд
Визнати винним ОСОБА_1 за ч.1
ст.172 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення права
займати посади чи займатися діяльністю, пов»язаною з адміністративно-господарськими
повноваженнями та підприємницькою діяльністю із використанням найманої праці
строком на 3 /три/ роки.
Міру запобіжного заходу, до
вступу вироку в законну силу, відносно нього залишити попередню - підписку про
Стягнути ізОСОБА_1, на користь
ОСОБА_2, 3567,40грн., в якості відшкодування матеріальних збитків, та 1570грн.,
в якості відшкодування моральної шкоди.
На вирок може бути подана
апеляція в апеляційний суд Одеської області, через Красноокнянський районний
суд, протягом 15 діб з моменту його
Суддя