Кримінальне провадження
№1-кп/311/49/2014
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 року

м.Василівка

Колегія суддів Василівського
районного суду Запорізької області у
складі:

головуючого судді
Степаненко Ю.А.

суддів
Пушкарьової С.П., Кочевої
І.В.

при секретареві
Шак О.В.

за участю прокурора
Жабаленко Т.В.

обвинувачених
ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисників - адвокатів
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальне
провадження відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця села
Новодніпровка
Кам'янсько-Дніпровського району
Запорізької області, громадянина
України, українця, має середню освіту,
не одруженого, на утриманні малолітніх
та неповнолітніх дітей не має, не
працюючого, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше не судимого, - обвинуваченого за
ч.3 ст.187 КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця села
Новодніпрова Кам'янсько-Дніпровського
району Запорізької області,
громадянина України, українця, має
неповну середню освіту, не одруженого,
на утриманні малолітніх та
неповнолітніх дітей не має, не
працюючого, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
раніше судимого:

1) 19.04.2000 року Кам'янсько-Дніпровським
районним судом Запорізької області за
ч.2 ст.140, ст.ст.44, 46-1 КК України до 1 року
позбавлення волі з випробувальним
терміном на 1 рік;

2) 19.07.2000 року Кам'янсько-Дніпровським
районним судом Запорізької області за
ч.2 ст.17, ч.1, 2 ст.140, ст.ст.42,43 КК України до
1 року 1 місяця позбавлення волі.
Звільнився 27.04.2001 року за постановою
Бережанського районного суду
умовно-достроково, не відбутий строк - 1
місяць 15 днів;

3) 16.07.2003 року Кам'янсько-Дніпровським
районним судом Запорізької області за
ч.2 ст.296, ст.ст.75, 76 КК України до 2-х
років позбавлення волі з
випробувальним терміном на 1 рік;

4) 13.10.2003 року Кам'янсько-Дніпровським
районним судом Запорізької області за
ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 1
місяця позбавлення волі. Звільнився
13.02.2007 року за постановою Вільнянського
районного суду умовно-достроково, не
відбутий строк - 6 місяців 28 днів;

5) 21.06.2007 року Кам'янсько-Дніпровським
районним судом Запорізької області за
ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 2
місяців позбавлення волі. Звільнився
21.07.2010 року по відбуттю строку
покарання,- обвинуваченого за ч.3 ст.187
КК України;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця села
Новодніпровка
Кам'янсько-Дніпровського району
Запорізької області, громадянина
України, українця, має повну середню
освіту, не одруженого, на утриманні
малолітніх та неповнолітніх дітей не
має, не працюючого, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_3,
раніше, в силу ст. 89 КК України, не
судимого, - обвинуваченого за ч.3 ст.187 КК
України;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця села
Новодніпровка
Кам'янсько-Дніпровського району,
Запорізької області, громадянина
України, українця, має середню технічну
освіту, не одруженого, на утриманні
малолітніх та неповнолітніх дітей не
має, працюючого в ФГ «Деметра» водієм,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_4, раніше не судимого,-
обвинуваченого за ч.3 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

26 січня 2012 року, в період часу з 17:00
години до 20:00 години, ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_3, знаходились в гостях у
ОСОБА_9 в будинку АДРЕСА_5. В ході
розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_2
повідомив ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, про
те, що його знайомий ОСОБА_10 займається
незаконним збутом наркотичних речовин
та запропонував їм скоїти розбійний
напад на нього з метою заволодіння
майном та грошовими коштами
потерпілого, на що ОСОБА_1, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 дали свою згоду.

Після цього, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_4, знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння, приблизно о 20:00
годині, на автомобілі ВАЗ 2170030,
державний номер НОМЕР_1, який належить
ОСОБА_11, під керуванням ОСОБА_12, якому
вони не повідомили про свої наміри
вчинити злочин, поїхали з села
Новодніпровка
Кам'янсько-Дніпровського району
Запорізької області, на вулицю Леніна в
селі Широке Василівського району
Запорізької області.

Приблизно о 21:00 годині ОСОБА_12 зупинив
автомобіль на відстані приблизно 100
метрів від будинку АДРЕСА_6, за місцем
проживання ОСОБА_10 ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 підійшли до вказаного
житлового будинку та пройшли через
хвіртку на огороджену територію
домоволодіння.

ОСОБА_2 постукав у вхідні двері та на
питання ОСОБА_13 про те, хто прийшов, з
метою ввести останню в оману, і таким
чином, обманним шляхом проникнути до
будинку, відповів, що «сусід», після
чого ОСОБА_13 відкрила вхідні двері
будинку АДРЕСА_6, за місцем мешкання
ОСОБА_10

Далі, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_4,
відштовхнувши ОСОБА_13, пройшли в
приміщення вищевказаного будинку.

Перебуваючи в будинку, ОСОБА_1, діючи
умисно, з метою заволодіння чужим
майном, дістав виготовлений
саморобним способом, макет пістолета,
та, демонструючи намір його
застосувати, взяв коробку для сірників,
якою став чиркати по не менш як 9
сірникам, що знаходились закріпленими
із зворотнього краю стволу, погрожуючи
зробити постріл, та при цьому, кричав на
ОСОБА_10, погрожуючи йому та вимагаючи
передачі цінностей: «Давай золото,
гроші, а то уб'ю!», «Всіх уб'ю!»

Для більшого сприйняття загрози,
ОСОБА_2 взяв в коридорі будинку
потерпілого дерев'яний предмет, по
типу «бейсбольної біти», який став
утримувати в руках, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4
стояли в кімнаті, створюючи видиму
фізичну і кількісну перевагу,
психологічно пригнітаючи волю ОСОБА_10
до опору.

Потім ОСОБА_1, продовжуючи свої
злочинні дії, за попередньою змовою, в
групі з ОСОБА_3, ОСОБА_2 і ОСОБА_4, для
підтвердження наміру на заподіяння
насильства, небезпечного для життя і
здоров'я, завдав удар дерев'яною
частиною макета пістолета, в ліву
область голови в районі виска ОСОБА_10,
вимагаючи від нього передачі золотих
виробів. ОСОБА_10 сприйняв дані погрози
як реальні, тому зняв з руки і передав
ОСОБА_1 золоту обручку вагою 1,75 грам,
вартістю 750 гривень.

ОСОБА_1, продовжуючи реалізацію свого
злочинного наміру, став вимагати у
ОСОБА_10 передачі йому грошових коштів,
завдавши, при цьому, потерпілому удар
ногою в ліву частину грудної клатки,
після чого ОСОБА_13 зняла з пальця руки
та передала йому золоту обручку вагою
1,75 грам, вартістю 750 гривень.

Після цього ОСОБА_10 на вимогу ОСОБА_1
передвав портмоне, з якого останній
забарав гроші в сумі 1150 грн, а портмоне
залишив у будинку потерпілого.

ОСОБА_3, підтверджуючи єдиний умисел
нападу з метою заволодіння майном
ОСОБА_10, проходячи по кімнаті будинку,
підійшов до ОСОБА_10 і завдав йому удар
долонею руки по обличчю.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 побачивши, що їх
погрози повністю подавили волю ОСОБА_10
до супротиву, поки ОСОБА_1 та ОСОБА_2
знаходились біля потерпілого, стали
відкрито збирати в приміщенні будинку
речі і цінності. Так, ОСОБА_3 взяв у
будинку потерпілого мобільний телефон
«NОКІА» в корпусі синьо-білого кольору,
вартістю 50 гривень, мобільний телефон LG
KF 300, вартістю 600 гривень, в якому
знаходилась сім-карта мобільного
оператора «Київстар», з абонентським
номером НОМЕР_2, вартістю 10 гривень, на
рахунку якої знаходились грошові кошти
в сумі 6 гривень, два флакони туалетної
води «DOUBLE WHISKEY» вартістю 35 гривень за
один флакон, на загальну суму 70 гривень,
флакон туалетної води «MEN MEN SHOU»
вартістю 138 гривень, нарди гральні,
вартістю 300 гривень, , куртку зимову
болонєву, вартістю 600 гривень, в якій
знаходились ключі від автомобілю ВАЗ
21011 та паспорт громадянина України на
ім'я ОСОБА_10, які для потерпілого
ОСОБА_10 матеріальної цінності не
представляють, DVD програвач «JVC»,
вартістю 150 гривень та машинку для
стрижки, вартістю 100 гривень. ОСОБА_4
взяв з будинку ОСОБА_10 коробку передач
в зборі в упаковці, вартістю 400 гривень.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4
перенесли викрадені речі до автомобіля
ВАЗ 2170030, державний номер НОМЕР_1, в
якому знаходився ОСОБА_12, склали їх у
багажник та з місця події поїхали на
автомобілі ОСОБА_12, не повідомивши
останнього про скоєний злочин,
завдавши потерпілому ОСОБА_10
матеріальну шкоду на загальну суму 5074
гривень.

Крім того, в ході розбійного нападу
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на
ОСОБА_10 в його будинку було пошкоджено
наступні речі: мікрохвильову плиту,
міксер, керамічну статую у вигляді
собаки та двері шафи.

Злочинними діями ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 і ОСОБА_4, потерпілому ОСОБА_10
також були заподіяні тілесні
ушкодження у вигляді синця на грудній
клітці зліва, які відносяться до легких
тілесних ушкоджень.

Потерпілим ОСОБА_10 цивільний позов
заявлений не був.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_4 свою провину
визнав повністю та суду пояснив, що
станом на 26.01.2012 року він був знайомий з
іншими обвинуваченими, але в дружніх чи
неприязних відносинах з ними не
перебував, а з потерпілим знайомий не
був.

26 січня 2012 року, приблизно у період
18-00-19-00 годин, точно час не пам'ятає,
знаходячись в гостях у свого брата -
ОСОБА_9 в будинку АДРЕСА_5, ОСОБА_2
повідомив йому, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, про
те, що його знайомий, який займається
незаконним збутом наркотичних речовин,
та який проживає у населеному пункту,
розташованому за м.Василівка
Запорізької області, винен йому кошти,
тому запропонував поїхати до нього, щоб
забрати борг. При цьому, ОСОБА_2
спочатку запропонував поїхати на його
(ОСОБА_9) автомобілі, однак він
відмовився, оскільки вживав вино. Чи
вживали в зазначеному будинку спиртні
напої інші обвинувачені, на даний час
вже не пам'ятає.

Всі погодилися поїхати «за компанію» з
ОСОБА_2, при цьому, вони не планували
вчиняти злочин, не розподіляли ролі.

Коли до них прийшов ОСОБА_12, ОСОБА_2
попросив його повезти їх в с.Широке
Василівського району, на що той
погодився.

Приблизно о 19-00 годині він, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на автомобілі під
управлінням ОСОБА_12, поїхали в с.Широке
Василівського району Запорізької
області. Він дав кошти в сумі 100 грн. для
придбання палива. Дорогу показував
ОСОБА_2 В с.Балки та в м.Василівка вони
зупинялися, щоб купити пива, соку та
води, які потім вживали.

Зупинивши автомобіль на відстані
приблизно 50-100 метрів від будинку в селі
Широке, він, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2
вийшли та підійшли до будинку, пройшли
через відчинену хвіртку на огороджену
територію домоволодіння. ОСОБА_2
постукав у вхідні двері та на питання
ОСОБА_13, про те хто прийшов, запитав:
«ОСОБА_10 дома?», після чого жінка
відкрила вхідні двері. Не питаючи
дозволу, вони всі зайшли в приміщення
вищевказаного будинку.

В будинку ОСОБА_2 за руку привітав
потерпілого ОСОБА_10, з чого він
зрозумів, що вони знайомі. ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 почали спілкуватися з
потерпілим, в тому числі, й на
підвищених тонах. Про що саме вони
розмовляли та чи висловлювалися на
адресу потерпілого чи членів його
родини погрози, не чув, але бачив як
ОСОБА_2 чи ОСОБА_1 замахувалися рукою в
бік потерпілого. Чи наносили вони
потерпілому удари, не бачив. Також
бачив в руках у ОСОБА_1 якийсь предмет,
але, що саме це було, не бачив. Крім того,
бачив в руках у ОСОБА_2 дерев'яну палку.

Не бачив, щоб ОСОБА_1 підпалював
сірники.

Він пішов у одну з кімнат будинку, де
побачив коробку передач в зборі,
упаковану, яку вирішив викрасти. Також
бачив як ОСОБА_3 у цій же кімнаті взяв
нарди, ДВД та курточку. Чи брав ОСОБА_3 з
будинку ще якісь речі, не бачив.

Він не бачив також, щоб хтось із
обвинувачених пошкоджував майно в
будинку потерпілого.

Він розумів протиправність своїх дій
та дій інших обвинувачених.

Потім, він, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2
вийшли з будинку, підійшли до
автомобіля ОСОБА_12, якого попросили
відкрити багажник, куди він та ОСОБА_3
поклали викрадені ними речі. У
автомобілі розмови про те, що
трапилося, вони не вели. В
с.Новодніпровка зупинилися біля
магазину «Барвінок», купили пива та
сигарет, забрали із багажника
автомобіля все викрадене, після чого
пішли додому до ОСОБА_3, де він побачив
все викрадене ними, у тому числі, кошти
в сумі 150 грн., дві золоті обручки,
одеколони, мобільний телефон, машинку
для стрижки. Точно все майно перелічити
не може, оскільки не пам'ятає.

Наступного дня вони всі четверо на його
автомобілі та під його керуванням
поїхали в м.Дніпроруднке, де на базарі
він продав викрадену коробку передач, а
ОСОБА_2 здав у ломбард золоті обручки,
після чого поїхали в м.Енергодар, де
ОСОБА_2 продав нарди. Із виручених
коштів він отримав приблизно 200-300 грн.,
які витратив на власні потереби.

Все інше майно залишалося дома у
ОСОБА_3.

Матеріальна шкода потерпілому ним
відшкодована у повному обсязі. Він
неодноразово просив вибачення у
потерпілого. У скоєному кається,
просить суд суворо його не карати.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 свою провину не
визнав та суду пояснив, що станом на
26.01.2012 року він був знайомий з
обвинуваченими, але у дружніх чи
неприязних відносинах вони не
перебували. З потерпілим також був
знайомий приблизно з серпня 2011 року,
був у нього вдома в с.Широке.

26 січня 2012 року він прийшов додому до
ОСОБА_3, якому розповів, що потерпілий
ОСОБА_10 винен йому кошти в сумі 2000 грн.,
які не віддає, та запропонував поїхати
до потерпілого, щоб забрати борг, на що
ОСОБА_3 погодився. Тоді вони пішли
шукати водія, який відвіз би їх в
с.Широке.

При цьому, він неодноразово
телефонував потерпілому, щоб той
повернув борг, але він не повертав, а
згодом його телефон був вимкнений.

Кошти потерпілий брав у нього в борг в
кінці вересня 2011 року на строк до
початку листопада 2011 року, на придбання
наркотичних засобів, якими той
торгував, про що йому було відомо, але в
міліцію про це він не повідомляв.
Ніякими письмовими документами факт
передачі ним коштів потерпілому у борг
не засвідчувався.

Вони з ОСОБА_3 пішли до ОСОБА_9, де вже
знаходилися ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Чи
вживали вони спиртні напої, йому не
відомо, але він в цей вечір спиртні
напої не вживав. Він попросив ОСОБА_4,
щоб той звозив його на своєму
автомобілі за боргом, але той
відмовився, пояснивши, що вживав вино.
При цьому, він запропонував ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 поїхати разом з ним за
боргом, на що ті погодилися. Тоді він
попросив ОСОБА_12, який теж прийшов до
них, щоб той відвіз їх в с.Широке, на що
він погодився.

У поїздку ніяких предметів вони з собою
не брали. На автомобілі під керування
ОСОБА_12, приблизно о 19-00 годині, вони
поїхали в с.Широке. Автомобіль
заправили за кошти ОСОБА_4

ОСОБА_4 сидів на передньому
пасажирському сидінні, а він, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1- на задньому. Дорогу вказував
він. По дорозі зупинялися в с.Балки та в
м.Василівка біля магазинів, щоб купити
води. Стверджує, що ні в будинку, ні по
дорозі в автомобілі вони не планували
вчинити злочин відносно потерпілого
ОСОБА_10

Зупинивши автомобіль на відстані
приблизно 100 метрів від будинку АДРЕСА_6
за місцем проживання ОСОБА_10, він,
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за його
пропозицією, підійшли до вказаного
будинку і пройшли через відчинену
хвіртку на огороджену територію
домоволодіння. В будинку горіло світло.
Автомобіль навмисно не зупинили біля
самого будинку, оскільки потерпілий
сам раніше про це його просив, щоб не
притягувати увагу міліції та сусідів,
так як торгував наркотиками.

Він постукав у двері, дружина
потерпілого запитала «Кто?», на що він
відповів «Это - я! А ОСОБА_10 дома?»,
дружина відповіла «Да», після чого
відчинила двері. Він перший зайшов у
будинок та сказав іншим обвинуваченим
зайти, дружина потерпілого проти цьому
не заперечувала та сказала «Проходите
ребята, а то на улице холодно». Він
пройшов у кімнату, де знаходився
потерпілий, який сидів на дивані та
дивився ТБ, привітався з ним. Інші
обвинувачені залишилися у коридорі.
Він почав говорити потерпілому про
повернення боргу, на що той сказав, що
всієї суми для повернення боргу у
нього немає, але запропонував забрати
дві золоті обручки, 150 грн. та деякі речі
з будинку. При цьому, він попросив
золоті обручки не продавати, щоб він
згодом міг їх викупити, а речі, які вони
забируть з його будинку дозволив
продати в рахунок погашення боргу. Тоді
потерпілий пішов у другу кімнату,
звідки виніс та передав йому дві золоті
обручки та 150 грн., сказавши, що залишок
боргу в сумі 1850 грн. він поверне йому
через тиждень. До них підійшов ОСОБА_1,
про що він розмовляв з потерпілим, не
пам'ятає.

Також обвинувачений пояснив, що
дружина потерпілого, у той час, коли він
спілкувався з її чоловіком,
добровільно передала ОСОБА_3 нарди,
мобільні телефонии, ДВД, курточку. При
цьому, обвинувачений в судовому
засіданні 03.07.2014 року пояснив, що бачив
також одеколони та машинку для
стрижки, а вже в судовому засіданні
17.07.2014 року пояснив, що машинки для
стрижки не було, а чи були одеколони, не
пам'ятає.

У будинку він також бачив доньку
потерпілого, яка знаходилася у іншій
кімнаті, але з нею не спілкувався.

Ні у ньому в руках, ні в руках у ОСОБА_1,
ніяких предметів не було, ніхто з
обвинувачених потерпілому не
погрожував, не бив, майно у будинку не
пошкоджував.

Потерпілий пояснював, що вже не
займається продажем наркотичних
засобів, але ОСОБА_3 приніс два шприца,
заповнені рідиною, схожою на
наркотичні засоби, які знайшов у
будинку потерпілого. Вони висловили
свої претензії потерпілому з цього
приводу.

Коли вони вирішили йти, дружина
потерпілого провела їх та зачинила за
ними двері. Вони підійшли до
автомобіля, на його прохання ОСОБА_12
відчинив, не виходячи із автомобіля,
багажник, куди вони склали речі, які
винесли з будинку потерпілого.

Після цього вони поїхали назад в с.
Новодніпровка. По дорозі про події, які
відбулися в будинку потерпілого, не
спілкувалися.

В с. Новодніпровка вони зупинилися біля
магазину «Барвінок», де забрали з
багажника автомобіля речі потерпілого
та пішли додому до ОСОБА_3, а ОСОБА_12
поїхав додому. Вдома у ОСОБА_3 він
побачив також коробку передач. Вони
деякий час посиділи, поспілкувалися,
після чого пішли по домам.

На наступний день вони всі разом
поїхали на автомобілі ОСОБА_4 та під
його керуванням в м.Дніпрорудне, де в
ломбарді він здав дві золоті обручки,
які передав йому потерпілий, за що
отримав приблизно 700 грн., які він
забрав собі, в рахунок погашення боргу
потерпілого перед ним. ОСОБА_4 на ринку
продав коробку передач приблизно за 150
грн., які залишив собі. Після цього вони
поїхали в м.Енергодар, де він продав
нарди за 200 грн. знайомому.

Мобільні телефони вони не продавали,
вони залишилися у нього вдома.

Під час досудового розслідування на
нього здійснювався психологічний та
фізичний тиск, у зв'язку з чим він
звертався зі скаргою, за результатами
розгляду якої йому було відмовлено у
порушені кримінальної справи відносно
працівників міліції.

Обвинувачений стверджує, що жодного
злочину не вчиняв, але розкаюється у
тому, що таким чином забрав свій борг.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_3 свою провину
визнав частково, пояснивши, що станом
на 26.01.2012 року був знайомий з іншими
обвинуваченими, з потерпілим знайомий
не був.

26.01.2012 року, приблизно о 18-00 годині, до
нього додому прийшов ОСОБА_2, який
розповів, що йому необхідно поїхати в
інший населений пункт, щоб забрати борг
в сумі приблизно більш ніж 1500 грн., та
запропонував йому поїхати з ним, на що
він погодився. При цьому, ОСОБА_2
пояснив, що особа, яка винна йому кошти,
займається незаконним продажем
наркотичних засобів, тому у ньому кошти
є завжди. Також ОСОБА_2 сказав, що після
того, як вони заберуть кошти, поїдуть у
якийсь заклад погуляти.

Тоді вони пішли шукати водія, який зміг
би їх повезти. Коли прийшли в будинок
ОСОБА_9, там вже знаходилися ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_12 На столі знаходилася
пластикова бутилка з якоюсь речовиною,
але що в ній було, йому не відомо. В цей
вечір він спиртні напої не вживав, а чи
вживали їх інші обвинувачені, йому не
відомо. ОСОБА_2 розповів всім про борг
та запропонував ОСОБА_4 на його
автомобілі поїхати за коштами, на що
той відмовився, пояснивши, що вживав
спиртні напої. На пропозицію ОСОБА_2
погодився ОСОБА_12

Тоді він, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та
ОСОБА_12, на автомобілі останнього та
під його керуванням, поїхали в
с.Широке. Дорогу показував ОСОБА_2 По
дорозі вони зупинялися в с.Балки та в
м.Василівка біля магазинів, щоб купити
води, сигарет, печева та
безалкогольного пива.

В с.Широке вони приїхали приблизно о 20-21
годині. Зупинилися приблизно за 200 м. до
будинку потерліого. ОСОБА_12 залишився в
автомобілі, а всі інші обвинувачені
пішли до будинку. Підійшовши до
вказаного будинку, вони пройшли через
хвіртку на огороджену територію
домоволодіння. В будинку горіло світло.
ОСОБА_2 постукав у двері, жінка запитала
«Хто там?» на що ОСОБА_2 відповів
«ОСОБА_12, это я, ОСОБА_2! ОСОБА_10 дома?»,
жінка відповіла, що «Дома», відчинила
двері та запропонувала всім пройти в
будинок, оскільки на вулиці було
холодно.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пройшли в кімнату до
потерпілого ОСОБА_10, а їх з ОСОБА_4
дружина потерпілого провела на кухню,
запропонувавши випити чаю, на що вони
погодилися. Про що спілкувалися ОСОБА_2,
ОСОБА_1 та потерпілий, йому не відомо.
Тоді потерпілий покликав свою дружину
та сказав їй віддати їм речі в рахунок
погашення боргу. ОСОБА_2 сказав йому
допомогти забрати речі. Тоді дружина
потерпілого почала ходити по кімнатам,
збирати речі та передавати йому й
ОСОБА_4 Серед цих речей були: курточка,
ДВД, мобільні телефони, туалетна вода.
При цьому, вона пояснювала, що добре, що
саме вони забирають ці речі, а то
прийшли б наркомани, й все рівно їх би
забрали. В руках у ОСОБА_4 він бачив
якусь коробку, але що саме в ній
знаходилося, не знав. Тоді він помітив в
шифонері два шприца з рідиною, схожою
на наркотичні засоби. Він показав їх
іншим обвинуваченим та потерпілому,
який заперечував, що займається
продажем наркотичних засобів. Тоді він
рукою хлопнув по обличчю потерпілого,
але не вдарив. Як передавалися кошти й
золоті обручки, він не бачив.

В будинку, крім потерпілого та його
дружини, нікого не бачив. В руках у
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ніяких предметів не
бачив, потерпілого вони не били, речі в
будинку не пошкоджували.

ОСОБА_10 сказав, що речі він передає в
рахунок погашення боргу перед ОСОБА_2,
та просив золоті обручки не продавати,
а здати їх у ломбард, щоб він мав
можливість згодом їх викупити.

Тоді потерпілий провів їх до калітки,
вони пішли до автомобіля, де він з
ОСОБА_4 у багажник склали всі речі, які
взяли в будинку потерпілого. Вони
поїхали в с.Новодніпровка, ОСОБА_12
зупинив автомобіль біля його будинку,
вони забрали речі та пішли до нього в
будинок, а ОСОБА_12 поїхав додому.
Попивши чай, всі розійшлися, а на
наступний день, на автомобілі ОСОБА_4,
під його керуванням, він, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 поїхали в м.Дніпрорудне, де
ОСОБА_2 з ОСОБА_1 пішли у ломбард
«Капітал» , де заклали золоті обручки.
Після цього, вони повернулися в
с.Новодніпровка, де ОСОБА_2 забрав у
нього нарди. Куди ОСОБА_4 дів коробку
передач, йому не відомо.

Під час досудового розслідування на
нього здійснювався психологічний та
фізичний тиск, у зв'язку з чим він
звертався зі скаргою, за результатами
розгляду якої йому було відмовлено у
порушені кримінальної справи відносно
працівників міліції.

Обвинувачений стверджує, що жодного
злочину не вчиняв, але відшкодував
потерпілому приблизно 1000 грн. та вину
визнає частково, у зв'язку з тим, що дав
ляпаса потерпілому, у скоєному кається.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 свою провину
визнав частково, пояснивши, що станом
на 26.01.2012 року був знайомий з іншими
обвинуваченими, з потерпілим знайомий
не був.

26.01.2012 року він приїхав в
с.Новодніпровка в гості до бабусі.
Приблизно о 20-00 годині він прийшов в
гості до ОСОБА_9, де знаходився ОСОБА_4,
куди також прийшли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 В
цей вечір він спиртні напої не вживав, а
чи вживали їх інші обвинувачені, йому
не відомо. ОСОБА_2 став прохати ОСОБА_4
поїхати на його автомобілі до
знайомого, але з якою метою, він не чув
чи не пам'ятає. ОСОБА_4 відмовився,
пояснивши, що випив вина. Коли прийшов
ОСОБА_12, ОСОБА_2 запропонував йому
поїхати, на що той погодився. Вони всі
вирішили поїхати з ОСОБА_2, щоб
покататися. Ніяких речей з собою не
брали, про вичнення злочину розмови не
було. На автомобілі ОСОБА_12 та під його
керуванням вони поїхали в с.Широке,
дорогу показував ОСОБА_2 По дорозі вони
зупинялися в с.Балки та в м.Василівка
біля магазинів, щоб купити води.

В с.Широке приїхали приблизно о 20-30-21-00
годині. Зупинилися приблизно за 100 м.
від будинку потерпілого. ОСОБА_2
запропонував їм піти разом з ним,
ОСОБА_12 відмовився, а всі інші
погодилися.

Підійшовши до вказаного будинку, вони
пройшли через хвіртку на огороджену
територію домоволодіння. В будинку
горіло світло. ОСОБА_2 постукав у двері,
жінка запитала «Кто?», на що ОСОБА_2
відповів «Я!». Жінка відчинила двері,
ОСОБА_2 запитав «Дома ОСОБА_10?», вона
відповіла «Дома» та запросила їм
пройти в будинок. Він з ОСОБА_2 пройшли в
кімнату, де знаходився потерпілий, що в
цей час робили ОСОБА_4 та ОСОБА_3, йому не
відомо. В будинку він дізнався про те,
що потерпілий винен ОСОБА_2 кошти, а
також про те, що той торгує
наркотичними засобами. Він висловив
потерпілому своє невдоволення тим
фактом, що той продає наркотики, але
ОСОБА_10 запевняв його, що вже цим не
займається. Тоді ОСОБА_3 заніс в кімнату
два шприца, заповнених наркотичними
засобами, та дав потерпілому ляпаса.
Потерпілий вийшов у іншу кімнату,
звідки приніс кошти в сумі приблизно 120
грн. та дві золоті обручки, передавши їх
ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу. Він
заходив на кухню, де пив чай разом з
іншими обвинуваченими та дружиною
потерпілого.

Він не бачив, хто саме та які речі взяв в
будинку потерпілого. В будинку, крім
потерпілого та його дружини, нікого не
бачив. В руках у нього та ОСОБА_2 ніяких
предметів не було, потерпілого вони не
били, речі в будинку не пошкоджували.

З будинку їх провела дружина
потерпілого. В руках у ОСОБА_3 він бачив
якісь речі. Чи клали інші обвинувачені
в багажник автомобіля якісь речі, не
знає.

Після цього вони поїхали назад в
с.Новодніпровка, по дорозі ніде не
зупинялися. Біля магазину «Барвінок» в
с.Новодніпровка вони зупинилися та
пішли додому до ОСОБА_3, а ОСОБА_12 поїхав
додому. При цьому, він бачив, що ОСОБА_3
ніс якісь речі в руках.

На наступний день ОСОБА_4 на автомобілі
заїхав за ним приблизно о 10-00 годині,
після чого вони поїхали до ОСОБА_3, де
знаходився ОСОБА_2. Тоді вони всі
четверо на прохання ОСОБА_2 поїхали в
м.Дніпрорудне, де ОСОБА_4 заклав у
ломбарді золоті обручки потерпілого,
ОСОБА_4 ходив у своїх справах на ринок,
після чого вони їздили в м.Енергодар в
справам ОСОБА_2.

Обвинувачений стверджує, що жодного
злочину не вчиняв, тому й розкаюватися
йому немає в чому, але відшкодував
потерпілому приблизно 1000 грн.

Не зважаючи на часткове визнання своєї
вини обвинуваченим ОСОБА_4 та не
визнання своєї вини обвинуваченими
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, їх вина у
вчиненні зазначеного злочину знайшла
своє повне підтвердження в судовому
засіданні та підтверджується
наступними дослідженими в судовому
засіданні доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_10, який
суду пояснив, що до 26.01.2012 року з
обвинуваченими знайомий не був. Разом з
дружиною - ОСОБА_13, донькою - ОСОБА_18 та
внуком - ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_11,
проживали в АДРЕСА_6. Будинок
складається з: коридору, двох спальних
кімнат, прихожої, зали та кухні.

26.01.2012 року, у період часу, приблизно з
21-00 до 22-00 години, всі члени його сім'ї
знаходились в будинку, вхідні двері
якого були закриті на замок, дивились
телевізор. Він з дружиною знаходився в
прихожій кімнаті, а донька з внуком - у
спальній, двері в якій були відсутні.

В цей час у двері будинку постукали.
Дружина пішла дізнатися хто прийшов, а
він залишився у кімнаті, лежав на
дивані. Потім він почув крики, в будинок
вірвалися обвинувачені. В кімнату, де
знаходився він, зайшли ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 В руках у ОСОБА_1 знаходився
«саморобний пістолет», де той його
взяв, йому не відомо, а в руках у ОСОБА_2 -
дерев'яна «саморобна бита», яку той
взяв у коридорі їх будинку. ОСОБА_1
став вимагати від нього передати
золото та гроші, направивши в його
сторону дуло пістолета, а потім
намагався край самопала, в якому вже
знаходилися вставлені сірники,
підпалити за допомогою коробка. При
цьому, сірники та коробок ОСОБА_1 приніс
з собою. ОСОБА_1 не вдалося підпалити
сірники, вони розсипались на підлогу,
він розсердився, кричав, погрожував,
але, що конкретно ОСОБА_1 при цьому
говорив, не пам'ятає. Чи був цей
саморобний пістолет заряджений, йому
не відомо.

При цьому, кричав на нього та
погрожував тільки ОСОБА_1 ОСОБА_2 стояв
поруч.

Потім ОСОБА_1 наніс йому один удар
рукояткою пістолета в область лівого
виска та ногою по ребрам зліва, а ОСОБА_3
наніс йому удар рукою в ліву частину
обличчя. Із рани, яка виникла після
удару ОСОБА_1 в обличчя, потекла кров,
яку він витирав полотенцем, яке лежало
на дивані.

Він сприйняв погрози реально, оскільки
ОСОБА_1 перебував в агресивному стані,
кричав і своїми діями показував, що має
намір вистрілити з даного предмета. Він
знав, що з саморобного пістолета можна
людину вбити, або заподіяти тілесні
ушкодження, тому сприймав його, як
вогнепальну зброю, хвилювався за себе
та своїх рідних.

Тому, на вимогу ОСОБА_1, він передав
портмоне, але хто саме: ОСОБА_1 чи ОСОБА_2
його взяв, не бачив, оскільки стояв до
них в той час спиною, в якому
знаходилися кошти в сумі 1150 грн., а
також він та його дружина зняли з
пальців рук та передали ОСОБА_1 свої
золоті обручки, які купував він до
весілля та які належать йому.

Тоді він побачив як ОСОБА_2 зайшов до
кімнати, в якій знаходилася донька з
внуком, та вдарив «битою» по люстрі.

В той час ОСОБА_3 ходив по кімнатам та
збирав речі. Він бачив, що ОСОБА_4 стояв
у коридорі, а чи заходив він у якусь із
кімнат та чи брав якесь майно, не бачив.

Забравши кошти, обручки та речі,
обвинувачені на пропозицію ОСОБА_2
пішли з його будинку. За ними вийшла
його дружина та побачила, що
обвинувачені сіли в автомобіль, який
знаходився приблизно за 100-150 метрів від
перехрестя доріг, при цьому, пояснив, що
їх будинок знаходився саме на
перехресті, та поїхали.

Донька зателефонувала своєму
співмешканцю, який викликав
працівників міліції.

В ході злочину обвинуваченими було
викрадено: гроші в сумі 1150 гривень, дві
золоті обручки, мобільний телефон
«NОКІА», мобільний телефон LG, в якому
знаходилась сім- карта мобільного
оператора «Київстар», на рахунку якої
знаходились грошові кошти в сумі 6
гривень, коробка передач, два флакони
туалетної води, нарди гральні, ключі
від автомобілю ВАЗ, паспорт
громадянина України на його ім'я,
куртку зимову, DVD програвач «JVC»,
машинку для стрижки.

В ході досудового розслідування
працівниками міліції йому було
повернуто частину викраденого майна, а
саме: дві золоті обручки, два флакони
чоловічої туалетної води, мобільний
телефон «Nokia», DVD-програвач, куртку
зимову.

Саморобний пістолет та биту
обвинувачені забрали з собою.

В результаті нанесених йому ударів, у
нього були тілесні ушкодження в
області ребер та лівого виска. Чи
вказував він судмедексперту при
огляді, який проводився через декілька
днів після вчиненого злочину, на
ушкодження біля виска, не пам'ятає,
оскільки воно було не значним.

Чи перебували обвинувачені у стані
алкогольного сп'яніння, йому не відомо.

Крім того, у будинку було пошкоджено:
собаку керамічну, двері в меблевій
стінці, дзеркало в шафі, міксер, чайник,
мікрохвильову піч. Хто саме пошкодив
це майно, не бачив.

Крім того, потерпілий пояснив, що через
декілька хвилин по тому, приїхали
працівники міліції з двома понятими:
чоловіком та жінкою, з якими він раніше
знайомий не був. На місці проводився
огляд, вилучалися відбитки пальців,
полотенце з плямами крові, проводилася
фотозйомка, складався відповідний
протокол, який всі підписали. В ході
досудового слідства йому пред'являлися
для впізнання обвинувачені та самопал,
які він впізнав. На даний час він також
впевнений у тому, що саме обвинувачені
26.01.2012 року вчинили щодо нього злочин.

Він не пам'ятає точно всі обставини
справи, оскільки пройшло чимало часу,
але при слідчому експерименті краще
пам'ятав, підтримує покази, які він
давав під час вказаної слідчої дії.

Зміну своїх показів у Апеляційному
суду Запорізької області, коли
переглядався вирок Василівського
районного суду у даному провадженні в
апеляційному порядку, пояснює тим, що
на нього та членів його родини
здійснювався тиск з боку як
обвинувачених так і їх знайомих, що
виразилося у тому, що незнайомі йому
люди неодноразово приїздили до нього
додому, погрожували, а одного разу
стріляли по вікнам будинку. Крім того, у
період часу з 14.08.2013 року по 13.09.2013 року
він перебував під вартою та знаходився
в Вільнянському СІЗО №11, де також
утримувалися й обвинувачені. В СІЗО на
нього здійснював тиск ОСОБА_1, який
погрожував йому та членам його родини,
примушував змінити свої покази в суді.
Оскільки він хвилювався за свою
родину, то й вимушений був змінити свої
покази. Крім того, в СІЗО його били
палками, як він здогадався, на прохання
ОСОБА_1 з метою змусити його змінити
свої покази на користь обвинувачених.
Також він обмовив працівників міліції
на прохання ОСОБА_1. Стверджує, що, як в
ході досудового розслідування та і в
ході судових розглядів даного
провадження, працівниками міліції,
прокуратури та суду не здійснювався на
нього ні фізичний, ні психічний вплив.

В даному судовому засіданні він
говорить правду.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4
йому було відшкодовано 3500 грн.,
родичами ОСОБА_1 і ОСОБА_3 по 1000 грн.,
матір'ю ОСОБА_2-20 грн. Цивільний позов
він не заявляв, претензій до
обвинувачених матеріального та
морального характеру, не має. Вибачення
за весь цей час у нього декілька раз
попросив тільки ОСОБА_4, тому він
просить не призначати йому суворе
покарання. Покарання іншим
обвинуваченим просить призначити на
розсуд суду;

- показаннями свідка ОСОБА_13, яка суду
пояснила, що до 26.01.2012 року з
обвинуваченими знайома не була.
Проживала раніше разом з чоловіком
ОСОБА_10, донькою чоловіка - ОСОБА_18 та
внуком - ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_11, в
будинку АДРЕСА_6. Будинок складається
з: коридору, двох спальних кімнат,
прихожої, зали та кухні.

26.01.2012 року, у період часу приблизно з
21-00 до 22-00 години, всі члени їх сім'ї
знаходились у будинку, вхідні двері
якого були закриті на замок, дивилися
телевізор. Вона з чоловіком
знаходилася в прихожій кімнаті, а її
донька з внуком - у спальній кімнаті,
двері в яку були відсутні.

В цей час у двері будинку постукали.
Вона пішла дізнатися хто прийшов.
Підійшовши до вхідної двері, вона
запитала: «Хто там ?», на що їй відповіли
: «Сусід», після чого вона відчинила
двері. Відштовхнувши її, в будинок
вірвалися обвинувачені з криками
«Лежать!». ОСОБА_4 залишився у коридорі,
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зайшли у прихожу до її
чоловіка, а ОСОБА_3 пішов по кімнатам.

При цьому, в руках у ОСОБА_1 вона
побачила предмет, схожий на саморобний
пістолет, а у ОСОБА_2 - дерев'яну палку,
яку той взяв у коридорі їх будинку.

ОСОБА_1 був дуже агресивним, розмахував
цим предметом, кричав : «Давай золото и
деньги, а то уб'ю!», а потім намагався
край цього пістолета, в якому вже
знаходилися вставлені сірники,
підпалити за допомогою коробка та при
цьому кричав « Я Вас сейчас постреляю!».
Йому не вдалося підпалити сірники,
вони розсипались на підлогу, він
розсердився, кричав, після чого наніс
рукояткою пістолета удар чоловіку в
висок, в результаті чого у чоловіка
потекла кров, та удар ногою по ребрам,
але черговість цих ударів точно не
пам'ятає. Чи наносив удар ОСОБА_3, не
знає, оскільки вона відлучалася до
внука, який плакав, та могла цього не
бачити.

Вона просила ОСОБА_1 зупинитися та не
чіпати її чоловіка, але той не реагував.
ОСОБА_2 теж намагався заспокоїти ОСОБА_1

Обвинувачені, на її думку, перед
приходом в їх будинок, вживали спиртні
напої, оскільки у будинку було чути
запах алкоголю.

Вона сприймала погрози реально,
боялася, що їх можуть вбити або
заподіяти тілесні ушкодження.

Тому, на вимогу ОСОБА_1, чоловік передав
портмоне ОСОБА_2, який витягнув з нього
кошти в сумі 1150 грн., а портмоне
викинув. Тоді вона з чоловіком також
зняли з пальців рук та передали ОСОБА_1
свої золоті обручки, які купував
чоловік до їх весілля та які належать
йому.

Тоді вона побачила як ОСОБА_2 зайшов до
кімнати, в якій знаходилася донька
чоловіка з внуком, та вдарив битою по
люстрі, внук плакав.

В той час ОСОБА_3 ходив по кімнатам та
збирав речі. Вона бачила, що ОСОБА_4
стояв у коридорі, заходив в залу, але,
чи брав він якесь майно, не бачила.

Коли ОСОБА_3 виносив з кімнат речі,
вона попросила його залишити одну
зимову курточку, так як була зима і
чоловікові ні в чому було б ходити, на
що він залишив одну чоловічу зимову
курточк.

Забравши кошти, обручки та речі,
обвинувачені на пропозицію ОСОБА_2
пішли з їх будинку. Вслід за ними
вийшла й вона та побачила, що
обвинувачені сіли в автомобіль, який
знаходився приблизно за 100-150 метрів від
перехрестя доріг, при цьому, пояснила,
що їх будинок знаходився саме на
перехресті, та поїхали.

Донька чоловіка зателефонувала своєму
співмешканцю, який викликав
працівників міліції.

В ході злочину обвинуваченими було
викрадено: гроші в сумі 1150 гривень, дві
золоті обручки, мобільний телефон
«NОКІА», мобільний телефон LG, в якому
знаходилась сім- карта мобільного
оператора «Київстар», на рахунку якої
знаходились грошові кошти в сумі 6
гривень, коробку передач, два флакони
туалетної води, нарди гральні, ключі
від автомобілю ВАЗ, паспорт
громадянина України на ім'я чоловіка,
куртку зимову, DVD програвач «JVC»,
машинку для стрижки.

Саморобний пістолет та биту
обвинувачені забрали з собою.

Крім того, у будинку було пошкоджено:
собаку керамічну, двері в меблевій
стінці, дзеркало в шафі. Можливо було
ще щось пошкоджено, але вона на даний
час не пам'ятає. Хто саме пошкодив це
майно, не бачила.

Через декілька хвилин по тому, приїхали
працівники міліції з двома понятими:
чоловіком та жінкою, з якими вона
раніше знайома не була. На місці
проводився огляд, вилучалися відбитки
пальців, полотенце з плямами крові,
проводилася фотозйомка, складався
відповідний протокол, який всі
підписали. В ході досудового слідства
їй пред'являлися для впізнання
обвинувачені та самопал, які вона
впізнала. На даний час вона також
впевнена у тому, що саме обвинувачені
26.01.2012 року вчинили злочин в їх будинку.

Вона не пам'ятає точно всі обставини
справи, але при слідчому експерименті
краще пам'ятала, підтримує покази, які
вона давала при вказаній слідчій дії.

Також свідок пояснила, що незнайомі їй
люди неодноразово приїздили до них
додому, погрожували, а одного разу
стріляли по вікнам будинку,
телефонували чоловікові, вимагали, щоб
він змінив свої покази на користь
обвинувачених.

Їй також відомо зі слів чоловіка, що в
той час, коли він перебував в СІЗО, де
знаходилися й обвинувачені, на нього
здійснювався тиск, лунали погрози на
його адресу та його сім'ї, тому він
змушений був змінити свої покази при
перегляді вироку суду в Апеляційному
суді.

Стверджує, що, як в ході досудового
розслідування та і в ході судових
розглядів даного провадження,
працівниками міліції, прокуратури та
суду не здійснювався як на неї так і на
чоловіка, ні фізичний, ні психічний
вплив.

Крім того, в ході досудового
розслідування ОСОБА_4 та родичами
ОСОБА_1 і ОСОБА_3 чоловіку було
відшкодовано шкоду в сумі 3000 грн.;

- показаннями свідка ОСОБА_18, яка суду
пояснила, що проживала раніше з ОСОБА_10,
який є її батьком, ОСОБА_13 - дружиною
батька, та сином - ОСОБА_19,
ІНФОРМАЦІЯ_11, в будинку АДРЕСА_6.

В січні 2012 року, точно дату не пам'ятає,
приблизно о 22-00 годині, вони всі
знаходилась в будинку, при цьому, вона з
сином знаходилася у окремій кімнаті,
лежали на кроваті, коли почула крики та
побачила, що в будинок вірвалося
четверо хлопців, з якими вона знайома
не була. Вона прикрила своїм тілом сина,
при цьому, вона бачила та чула, що
відбувалося у кімнаті, де знаходився
батько, оскільки дверей між кімнатами
не було. Її син дуже злякався та до
теперішнього часу ще не почуває себе
добре.

Вона бачила всіх обвинувачених, тому в
ході досудового слідства при
пред'явленні для впізнання, вказала
саме на них. На даний час вона також не
має сумнівів у тому, що злочин було
вчинено саме обвинуваченими.

Обвинувачені вимагали від батька
передати їм кошти, золото, а також
мобільні телефони. При цьому, з їх
будинку були викрадені всі мобільні
телефони, окрім належного їй, який
знаходився у її кімнаті під подушкою, з
якого вона й викликала працівників
міліції.

ОСОБА_1 поводив себе агресивно,
погрожував батькові, кричав : «Убью!
Застрелю», при цьому, в його руках
знаходився, як вона вважала, пістолет,
яким той погрожував батькові. При
цьому, на той час вона сприймала його як
справжній, за допомогою якого можна
вбити людину.

Всі погрози вона сприймала як реальні
та дуже хвилювалася за всіх членів
родини.

Вона чула, що ОСОБА_1 наносив батькові
удари, але не бачила. Чи наносили інші
обвинувачені удари батькові та чи
висловлювали погрози, не пам'ятає. В
результаті цих подій у батька були
тілесні ушкодження в лівій височній
частині голови, звідки текла кров, під
лівим оком та в лівій області ребер.

ОСОБА_2 також весь час знаходився біля
батька, при цьому, в його руках
знаходилась дерев'яна палка, яку той
взяв в їх будинку. Він також намагався
вступити в бійку з батьком. ОСОБА_2
заходив у кімнату, де знаходилась вона
з сином, розбив зазначеною палкою
люстру після того, як вона намагалася
ввімкнути світло.

Обвинувачені бігали по кімнатах,
забирали різні речі. Зокрема, вона
пам'ятає, що викрадено було мобільні
телефони, золоті обручки, які зняли зі
свої рук батько та його дружина, гроші,
запчастина на автомобіль.

Забравши речі з їх будинку,
обвинувачені пішли. В кімнаті, де
перебував батько, на підлозі, вона
бачила розсипані сірники.

Під час проведення огляду місця події
працівниками міліції були присутні
поняті: чоловік та жінка.

В ході досудового розслідування їй
також надавалися на впізнання
предмети, схожі на пістолети, серед
яких вона вказала на предмет, який був
схожий на той, який був в руках ОСОБА_1
під час вчинення злочину.

На даний час вона не пам'ятає всіх
подробиць вчинення злочину, оскільки
минуло багато часу. Покази, які вона
давала в ході досудового розслідування
та в судовому засіданні, підтримує.

Стверджує, що ні в ході досудового
розслідування, ні в ході судового
розгляду справи на неї не здійснювався
тиск працівниками правоохоронних
органів, її покази є правдивими;

- показаннями свідка ОСОБА_12, який суду
пояснив, що в січні 2012 року, точно дату
не пам'ятає, приблизно о 18 - 19-00 годині,
він прийшов в будинок ОСОБА_9 - брата
ОСОБА_4 в с.Новодніпровка, де вже
знаходилися : ОСОБА_4., ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, які пили пиво. При цьому, з
ОСОБА_4 він був у дружній відносинах, а
з іншими - просто знайомий. Трохи
згодом, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 попросили його
на своєму автомобілі відвезти їх до їх
знайомого, у якого їм необхідно
забрати свої речі, але які саме, не
говорили, а він й не запитував. Він
спочатку відмовлявся, але потім
погодився.

Він пішов додому, взяв належний його
батькові автомобиль ВАЗ 2170, яким він
має право керувати, та приблизно о
19-30-20-00 годині під'їхав на ньому за
обвинуваченими. У автомобіль на
переднє пасажирське сидіння сів
ОСОБА_4, а на заднє сидіння сіли: ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 По дорозі він на
прохання обвинувачених зупинився біля
магазину в с.Балки Василівського
района, де обвинувачені купили собі
пиво, яке пили у автомобілі по дорозі.
Тоді біля магазину «АТБ» в м.Василівка
він знов зупинився на їх прохання, де
обвинувачені купили собі пиво, яке
випили біля магазину.

Дорогу, куди вони їхали, показував
ОСОБА_2 По дорозі обвинувачені
спілкувалися між собою, однак розмови
про вчинення злочину, не було.

Всі обвинувачені були веселі, у стані
легкого алкогольного сп'яніння.

Приблизно о 21-00 годині вони приїхали в
с.Широке Василівського району, ОСОБА_2
попросив зупинити автомобиль.
Обвинувачені вийшли із автомобіля, при
цьому, в руках у одного із
обвинувачених, у кого саме, точно не
пам'ятає, але, можливо у ОСОБА_2, був
якийсь пакет з ручками, що в ньому
знаходилося, йому не відомо. Йому
наказали чекати їх на цьому місці, де
він зупинився. Обвинувачені пішли в
сторону житлових будинків, які
розташовані приблизно за 200-300 метрів,
але куди саме, він не бачив.

Приблизно через 30 хвилин обвинувачені
повернулись, ОСОБА_1 чи ОСОБА_2, точно не
пам'ятає, сказав йому відкрити
багажник автомобіля, він, не виходячи
із автомобіля, відкрив. В зеркало
заднього виду він бачив, що в руках
хлопців були якісь речі, які вони
поклали у багажник.

Потім ОСОБА_2 сказав йому їхати назад в
с.Новодніпровка. В с.Балки він знов на
прохання обвинувачених зупинився біля
магазину «Барвінок», де вони вийшли,
купили собі пиво, а також попросили
його відкрити багажник, який він
відчинив не виходячи із автомобіля,
забрали з нього речі та пішли, а він
поїхав додому. Йому не було відомо про
те, що обвинувачені в с.Широке скоїли
злочин, про це вони по дорозі з с.Широке
не говорили;

- показаннями свідка ОСОБА_22, яка суду
пояснила, що у 2012 році вона працювала
експертом-оцінювачем у ПП «Климчук і
Компанія «Ломбард - Капітал», який
знаходиться в м.Днепрорудне. В її
обов'язки входив прийом та оцінка майна
(побутова техніка, вироби з
дорогоцінних металів), яке здавалося у
ломбард, оформлення договорів з
клієнтами.

У 2012 році, точно дату не пам'ятає, вона
приймала дві золоті обручки, які згодом
були вилучені працівниками міліції,
однак, хто саме їх здавав, не пам'ятає.
Всі необхідні документи були складені
нею та підписані особою, яка здавала ці
обручки;

- показаннями свідка ОСОБА_23, який суду
пояснив, що працює старшим слідчим
Василівського РВ ГУМВС України в
Запорізькій області. В групі слідчих
ним проводилось досудове
розслідування у данному кримінальному
провадженні.

В ході проведення слідчої дії
пред'явлення предмета для впізнання,
потерпілому та свідкам, у присутності
понятих, були пред'явлені для
впізнання раніше ним виготовлені
макети пістолета та макет пістолета,
який було вилучено у ОСОБА_3 При цьому,
потерпілий та свідки впізнали предмет,
який знаходився в руках у одного із
хлопців при нападі на їх сім'ю, а також
описали ознаки, за якими вони його
впізнали.

Всі складені ним документи під час
проведення слідчих дій, містяться в
матеріалах кримінального провадження;

- показаннями свідка ОСОБА_24, який суду
пояснив, що працює заступником
начальника Василівського РВ ГУМВС
України в Запорізькій області. Станом
на 2012 рік він працював слідчим. В групі
слідчих ним проводилось досудове
розслідування у данному кримінальному
провадженні.

Приблизно в кінці січня 2012 року, точно
дату не пам'ятає, він перебував на
чергуванні, коли надійшло повідомлення
про те, що в с.Широке Василівського
району було вчинено розбійний напад.
Він у складі слідчо-оперативної групи
виїхав на місце події. Під час огляду
місця події, який проводився за участю
понятих, потерпілого, його дружини та
доньки, проводилася фотозйомка. По
закінченню слідчої дії був складений
відповідний протокол. На місці було
вилучено, у тому числі, сліди пальців
рук, серед яких за допомогою проведеної
експертизи, виявили сліди, які
належали ОСОБА_3

На підставі дозволу суду ним
проводився обшук за участю понятих за
місцем реєстрації ОСОБА_3, в ході якого
були виявлені та вилучені речі, які
були викрадені з будинку потерпілого
ОСОБА_10 Крім того, мати ОСОБА_3 їм
повідомила, що син проживає у будинку,
який належав його покійному діду. За
вказівкою матері ОСОБА_3 вони пішли до
іншого будинку, де ОСОБА_3 фактично
проживав. Він був вдома, визнав свою
причетність до даного злочину, вказав
на осіб, разом з якими вчинив злочин, та
добровільно видав предмет, схожий на
саморобний пістолет, з використанням
якого, як він пояснив, було вчинено
розбійний напад на потерпілого ОСОБА_10
У присутності понятих цей предмет було
вилучено. Всі ці дії провадилися на
вулиці.

Він почав на вулиці складати
відповідний протокол, але, оскільки
було холодно, мати ОСОБА_3
запропонувала всім пройти в будинок. В
будинку він закінчив складати
протокол, який підписали всі присутні.
Зауважень не було.

Всі обвинувачені, крім ОСОБА_1, в ході
слідства, визнавали свою вину;

- показаннями свідка ОСОБА_25, який в
судовому засіданні пояснив, що був
запрошений працівниками міліції в
якості понятого під час огляду в
будинку АДРЕСА_7. Дату не пам'ятає. Йому
не подобалося, що його запросили бути
понятим, оскільки не хотів, щоб потім
його турбували та викликали в міліцію
чи до суду, але працівники міліції
пообіцяли, що нікуди викликати не
будуть, тому він погодився, про що зараз
шкодує.

В кімнаті за столом сидів працівник
міліції, щось писав. В кімнаті також
знаходився ОСОБА_3, його співмешканка
та мати, другий понятий, інші
працівники міліції. На столі лежав
пакет, але, що саме було в ньому, йому не
відомо. Він поставив свої підписи на
документі, складеному працівником
міліції, однак, що це був за документ,
йому не відомо та він й не бажав про це
знати, так як дуже поспішав, оскільки
треба було поратися по господарству.

Підпис на протоколі огляду від 31.01.2012
року належить йому.

Не пам'ятає на даний час всіх обставин,
оскільки пройшло чимало часу;

- показаннями свідка ОСОБА_26, який в
судовому засіданні пояснив, що був
запрошений працівниками міліції в
якості понятого під час огляду в
будинку АДРЕСА_7. Дату не пам'ятає.

В кімнаті за столом сидів працівник
міліції, щось писав. В кімнаті також
знаходився ОСОБА_3, його співмешканка
та мати, другий понятий, інші
працівники міліції. На столі лежав
пакет, у якому знаходився предмет,
схожий на вогнепальну зброю. Він
поставив свої підписи на документі,
складеному працівником міліції, однак,
що це був за документ, йому не відомо та
він й не бажав про це знати, так як дуже
поспішав.

Підпис на протоколі огляду від 31.01.2012
року належить йому.

Не пам'ятає на даний час всіх обставин,
оскільки пройшло чимало часу;

-показаннями експерта ОСОБА_27, який
суду пояснив, що ним проводилася у
даному кримінальному провадженні
судово-криміналістична експертиза, за
результатами якої було складено
Висновок № 34/ЗТ від 03.02.2012 року,
відповідно до якого, предмет,
вилучений 31.01.2012 року у ОСОБА_3,
вогнепальною зброєю не являється, а
являється макетом пістолета,
виготовленим саморобним способом.
Зазначений предмет був належно
упакованим, пошкоджень упаковка не
мала. Той факт, що розміри макету,
зазначені слідчим, можуть не
співпадати з зазначеними ним у
експертизі, пояснює тим, що слідчий не
має відповідної кваліфікації, тому й
було призначено вищевказану
експертизу;

- протоколом огляду місця події від
27.01.2012 року та фототаблицями до нього,
якими зафіксовано обстановку
безпосередньо після скоєння злочину в
будинку АДРЕСА_6. В ході огляду місця
події також було виявлено та вилучено:
полотенце з плямами бурого кольору,
відбитки пальців рук, 9 сірників,
фрагмент кожури з цитрусового фрукта,
скляну бутилу ємкістю 0,5 літрів (Т-1,
а.с117-125);

- додатковою угодою до договору
фінансового кредиту № 00000823 від 27.01.2012
року та протоколом огляду документа
від 16.03.2012 року, відповідно до якого,
об'єктом огляду є додаткова угода до
договору фінансового кредиту № 00000823
від 27.01.2012 року, в якому зазначено, що
кредитодавцем є : ПП «Климчук і
Компанія «Ломбард Капітал» від імені
якого діє ОСОБА_22, позичальником -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, який проживає за
адресою: АДРЕСА_3. Предметом закладу є:
дві золоті обручки 585, загальною та
чистою вагою: 3,4100 грама, сума крадиту
складає : 790,00 грн., срок повернення
кредиту - до 05.02.2012 року (Т-1, а.с…151-152);

- протоколом огляду від 31.01.2012 року, з
якого вбачається, що містом огляду є
відкрита ділянка місцевості біля
будинку АДРЕСА_7. У даному місці
знаходився ОСОБА_3, який проживав за
вказаною адресою, в ході огляду якого
було виявлено та вилучено під
одягненою на ньому курткою предмет,
зовні схожий на пістолет, який
складався з дерев'яної рукоятки та
металевої трубки, довжиною 20 см,
діаметром 10 мм. Трубка прикріплена до
рукоятки за допомогою ізоленти чорного
кольору (Т-1, а.с.154);

- речовими доказами у провадженні, а
саме: додатковою угодою до договору
фінансового кредиту № 00000823 від 27.01.2012
року (Т-1, а.с.153); сірниками у кількості
дев'яти штук, вилученими під час огляду
місця події 26.01.2012 року у будинку
АДРЕСА_6, за місцем проживання
потерпілого ОСОБА_10 (Т-3, а.с.33-34);
полотенцем з плямами бурого кольору,
фрагментом кожури з цитрусового
фрукта, вилученими під час огляду
місця події 26.01.2012 року у будинку
АДРЕСА_6, за місцем проживання
потерпілого ОСОБА_10 (Т-3, а.с.35-36) ;
мобільним телефоном «Nokia», двома
флаконами туалетної води «Double Whiskey»,
одним флаконом туалетної води «Men Men
Shou», DVD-програвачем «JVC», курткою
зимовою (Т-3, а.с.66-67); двома золотими
обручками (Т-3, а.с.124-125), слідами пальців
рук, вилученими під час огляду 27.01.2012
року будинку АДРЕСА_6, за місцем
проживання ОСОБА_10 (Т-3, а.с.152-153); макетом
пістолета, вилученим 31.01.2012 года у
ОСОБА_3(Т-3, а.с.201-202);

- висновком спеціаліста №18/29-6 від 30.01.2012
року, відповідно до якого, сліди
пальців рук під №1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14,
16, 17, вилучених 26.01.2012 року в АДРЕСА_6, за
місцем проживання потерпілого ОСОБА_10,
придатні для ідентифікації
особистості; сліди пальців рук під №3, 9,
15, вилучені там же, для ідентифікації
особистості не придатні. Сліди пальців
рук під №1, 2, 4, 11, вилучені там же,
залишені ОСОБА_10, сліди пальців рук під
№5, 6, 7, 8, 10, 16, вилучені там же, залишені
ОСОБА_18, сліди пальців рук під №12, 13, 14
вилучені там же, залишені ОСОБА_13, слід
пальця руки під № 17, вилучений там же,
залишений не ОСОБА_10, не ОСОБА_18, не
ОСОБА_13, а іншою особою (Т-1, а.с.49-53);

- довідкою №146 від 27.01.2012 року,
відповідно до якої, в результаті
перевірки за дактилокартотекою за
допомогою АДІС «Сонда» сліду пальця з
руки, вилученого 26.01.2012 року у АДРЕСА_6,
за місцем проживання потерпілого
ОСОБА_10, встановлено, що цей слід
залишено великим пальцем правої руки
ОСОБА_3 (Т-1, а.с.54);

- протоколом огляду від 31.01.2012 року, в
якому зазначено про огляд автомобіля
ВАЗ 217030, державний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_11, яким 26.01.2012 року
керував ОСОБА_12, перевозячи
обвинувачених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 (Т-3, а.с.87);

- протоколом обшуку від 31.01.2012 року, в
якому зазначено, що в ході проведення
обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_3 в
будинку АДРЕСА_2, були виявлені та
вилучені речі, викрадені 26.01.2012 року з
будинку потерпілого ОСОБА_10, а саме:
DVD-програвач, мобільний телефон «Nokia»
6021, флакон туалетної води «Double Whiskey»,
флакон туалетної води «Men Men Shou», зимову
куртку з міховим воротником (Т-3, а.с.120);

- протоколом виїмки від 13.02.2012 року,
відповідно до якого, в ПП «Климчук і
Компанія «Ломбард - Капітал»,
розташованому за адресою: Запорізька
область, Василівський район,
м.Дніпрорудне, вул.Леніна,25, було
вилучено: дві золоті обручки 585 проби,
загальною вагою 3,4100 грама (Т-3, а.с.123);.

- Висновком судово - дактилоскопічної
експертизи №1829-43 від 14.02.2012 року,
відповідно до якого, слід пальця руки
під № 17, вилучений за місцем проживання
ОСОБА_10 26.01.2012 року, залишений ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (Т-3, а.с.141-147);

- Висновком судово - балістичної
експертизи № 34/ЗТ від 03.02.2012 року,
відповідно до якого, предмет,
вилучений 31.01.2012 року у ОСОБА_3,
вогнепальною зброєю не являється, а
являється макетом пістолета,
виготовленим саморобним способом (Т-3,
а.с.160-161);

- Висновком судово - медичної
експертизи №25 від 22.03.2012 року,
відповідно до якого, у ОСОБА_10 виявлено
тілесне ушкодження у вигляді
крововилива на грудній кліткі зліва,
яке відноситься до категорії легких
тілесних ушкоджень, які могли
виникнути в результаті однократного
ударного травматичного впливу тупого
предмету з обмеженою травмуючою
поверхнею. Давність виникнення
ушкоджень не суперечить строкам та
обставинам, указаним в постанові
слідчого (Т-3, а.с.172-173);

- протоколом пред'явлення фотознімків
для впізнання від 28.01.2012 року,
відповідно до якого, ОСОБА_10 впізнав за
фотознімком під № 3 - ОСОБА_3 як особу,
яка разом ще з трьома чоловіками 26.01.2012
року в 21-30 годину вірвалися до нього
додому, де вчинили розбійний напад (Т-3,
а.с.178);

- протоколом пред'явлення особи для
впізнання від 31.01.2012 року та фото
таблицями до нього, відповідно до
якого, ОСОБА_10 впізнав під № 2 - ОСОБА_3,
як особу, яка була серед тих осіб, які
26.01.2012 року вчинили відносно нього
розбійний напад за місцем його
проживання в АДРЕСА_6 (Т-3, а.с.179-180);

- протоколом пред'явлення особи для
впізнання від 31.01.2012 року та фото
таблицями до нього, відповідно до
якого, ОСОБА_13 впізнала під № 2 - ОСОБА_3,
як особу, яка була серед тих осіб, які
26.01.2012 року вчинили відносно її
чоловіка розбійний напад за місцем
проживання в АДРЕСА_6 (Т-3, а.с.181-182);

- протоколом пред'явлення особи для
впізнання від 31.01.2012 року та фото
таблицями до нього, відповідно до
якого, ОСОБА_10 впізнав під № 1 - ОСОБА_4,
як особу, яка була серед тих осіб, які
26.01.2012 року вчинили відносно нього
розбійний напад за місцем його
проживання в АДРЕСА_6 (Т-3, а.с.183-184);

- протоколом пред'явлення особи для
впізнання від 31.01.2012 року та фото
таблицями до нього, відповідно до
якого, ОСОБА_13 впізнала під № 2 - ОСОБА_4,
як особу, яка була серед тих осіб, які
26.01.2012 року вчинили відносно її
чоловіка розбійний напад за місцем
проживання в АДРЕСА_6 (Т-3, а.с.185-186);

- протоколом пред'явлення особи для
впізнання від 31.01.2012 року та фото
таблицями до нього, відповідно до
якого, ОСОБА_10 впізнав під № 3 - ОСОБА_1
як особу, яка була серед тих осіб, які
26.01.2012 року вчинили відносно нього
розбійний напад за місцем його
проживання в АДРЕСА_6. Також потерпілий
вказав на нього, як на особу, у якої під
час нападу знаходився предмет, зовні
схожий на саморобний пістолет
«самопал» (Т-3, а.с.187-188).

- протоколом пред'явлення особи для
впізнання від 31.01.2012 року та фото
таблицями до нього, відповідно до
якого, ОСОБА_13 впізнала під № 3 - ОСОБА_1
як особу, яка була серед тих осіб, які
26.01.2012 року вчинили відносно її
чоловіка розбійний напад за місцем
проживання в АДРЕСА_6. Також свідок
вказала на нього, як на особу, у якої під
час нападу знаходився предмет, зовні
схожий на пістолет (Т-3, а.с.189-190).

- протоколом пред'явлення особи для
впізнання від 31.01.2012 року та фото
таблицями до нього, відповідно до
якого, ОСОБА_10 впізнав під № 3 - ОСОБА_2,
як особу, яка була серед тих осіб, які
26.01.2012 року вчинили відносно нього
розбійний напад за місцем його
проживання в АДРЕСА_6. Також потерпілий
пояснив, що під час нападу в руках у
даної особи знаходилася бита (Т-3,
а.с.191-192);

- протоколом пред'явлення особи для
впізнання від 31.01.2012 року та фото
таблицями до нього, відповідно до
якого, ОСОБА_13 впізнала під № 2 - ОСОБА_2,
як особу, яка була серед тих осіб, які
26.01.2012 року вчинили відносно її
чоловіка розбійний напад за місцем
проживання в АДРЕСА_6. Також свідок
вказала на нього, як на особу, у якої під
час нападу знаходилася дерев'яна бита
(Т-3, а.с.193-194);

- протоколом пред'явлення предмета для
впізнання від 25.03.2012 року та фото
таблицями до нього, відповідно до
якого, ОСОБА_10 впізнав під № 2 предмет,
з використанням якого 26.01.2012 року було
вчинено відносно нього розбійний напад
за місцем його проживання в АДРЕСА_6. Як
пояснив потерпілий, цей предмет
знаходився у чоловіка, який наносив
йому удари та говорив, що вистрілить
(Т-3, а.с.195-197);

- протоколом пред'явлення предмета для
впізнання від 25.03.2012 року та фото
таблицями до нього, відповідно до
якого, ОСОБА_13 впізнала під № 1
предмет, з використанням якого 26.01.2012
року було вчинено відносно її чоловіка
розбійний напад за місцем його
проживання в АДРЕСА_6. Як пояснила
свідок, саме цим предметом один із
чоловіків 26.01.2012 року погрожував
вистрілити та наносив ним удари по
голові її чоловіка (Т-3, а.с.198);

- протоколом пред'явлення предмета для
впізнання від 25.03.2012 року, відповідно до
якого, ОСОБА_18 заявила, що предмети під
№ 1 і під № 2 схожі з тим предметом, за
допомогою якого було здійснено напад
на їх сім'ю. Цей предмет був в руках у
хлопця, який бив її батька (Т-3, а.с.199);

- протоколом огляду від 25.03.2012 року,
відповідно до якого, об'єктом огляду є
предмет, зовні схожий на пістолет: з
дерев'яним ложе та стволом. Довжина
предмета - 306 мм, висота - 175 мм, товщина -
22,3 мм. Ствол виготовлений із металевої
трубки циліндричної форми, довжина
трубки - 214 мм, наружний діаметр
дульного зрізу - 14,3 мм, діаметр канала -
9,7 мм. Канал ствола гладкий, без нарізів.
З боку ствол заглушений. Ствол
скріплений на ложе в желобі довжиною 195
мм, глибиною до 5 мм та широною -16 мм.
Ложа пістолетної форми, виготовлена із
світло-коричневої фанери, товщиною 22,3
мм. Пістолетна рукоятка близька до
прямокутного січення 51Х22 мм. Ствол
закріплений на ложе чорною ізоляційною
лінтой та білим пластирем. По предмету
та матеріалу видно, що предмет
виготовлений саморобним способом (Т-3,
а.с.200);

- протоколом відтворення обстановки та
обставин події від 04.02.2012 року та фото
таблицями до нього, за участю
підозрюваного ОСОБА_2, в ході
проведення якої, ОСОБА_2 розповів про
обставини вчиненого 26.01.2012 року
спільно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1
розбійного нападу із застосуванням
фізичного насилля, погроз, з
використанням дерев'яної бити, яку
тримав він та дерев'яного предмету,
який тримав ОСОБА_1, на потерпілого
ОСОБА_10 за місцем його проживання в
АДРЕСА_6 (Т-3, а.с.203-207);

- протоколом відтворення обстановки та
обставин події від 04.02.2012 року за
участю підозрюваного ОСОБА_3, в ході
проведення якої, ОСОБА_3 розповів про
обставини вчиненого 26.01.2012 року
спільно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_1
розбійного нападу із застосуванням
фізичного насилля та погроз, на
потерпілого ОСОБА_10 за місцем його
проживання в АДРЕСА_6 (Т-3, а.с.208-209);

- протоколом відтворення обстановки та
обставин події від 04.02.2012 року за
участю обвинуваченого ОСОБА_4, в ході
проведення якої, ОСОБА_4 розповів про
обставини вчиненого 26.01.2012 року
спільно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1
розбійного нападу із застосуванням
фізичного насилля та погроз, на
потерпілого ОСОБА_10 за місцем його
проживання в АДРЕСА_6 (Т-3, а.с.211-212);

- Висновком судово - медичної
експертизи №196-Д від 27.12.2013 року,
відповідно до якого, у ОСОБА_10 виявлено
крововилив на грудній кліткі зліва. Це
тілесне ушкодження могло виникнути так
як вказує ОСОБА_10 при проведенні
слідчого експерименту 10.12.2013 року та
під час допиту 04.12.2013 року (Т-8, а.с.37-38);

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 10.12.2013 року за участю
потерпілого ОСОБА_10, в ході якого
потерпілий розповів про обставини
вчинення обвинуваченими ОСОБА_39,
ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відносно нього
розбійного нападу 26.01.2012 року із
застосуванням фізичного насилля,
погроз, з використанням дерев'яної
бити, яку тримав ОСОБА_2 та макету
пістолета, який тримав ОСОБА_1, за
місцем його проживання в АДРЕСА_6 (Т-8,
а.с.53-55);

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 10.12.2013 року за участю
свідка ОСОБА_13., в ході якого свідок
розповіла про обставини вчинення
обвинуваченими ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1
та ОСОБА_3 відносно її чоловіка ОСОБА_10
розбійного нападу 26.01.2012 року із
застосуванням фізичного насилля,
погроз, з використанням дерев'яної
бити, яку тримав ОСОБА_2 та макету
пістолета, який тримав ОСОБА_1, за
місцем його проживання в АДРЕСА_6 (Т-8,
а.с.57-59);

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 10.12.2013 року за участю
свідка ОСОБА_18., в ході якого свідок
розповіла про обставини вчинення
обвинуваченими ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1
та ОСОБА_3 відносно її батька ОСОБА_10
розбійного нападу 26.01.2012 року із
застосуванням фізичного насилля,
погроз, з використанням дерев'яної
бити, яку тримав ОСОБА_2 та макету
пістолета, який тримав ОСОБА_1, за
місцем його проживання в АДРЕСА_6 (Т-8,
а.с.61-63);

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 16.12.2013 року за участю
підозрюваного ОСОБА_4, в ході якого
підозрюваний розповів про обставини
вчинення ним, а також іншими
обвинуваченими ОСОБА_2, ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 відносно ОСОБА_10 розбійного
нападу 26.01.2012 року із застосуванням
фізичного насилля, погроз, з
використанням дерев'яної бити, яку
тримав ОСОБА_2 та макету пістолета,
який тримав ОСОБА_1, за місцем його
проживання в АДРЕСА_6 (Т-8, а.с.225-229);

-показаннями свідка ОСОБА_32, який
пояснив, що був запрошений
працівниками міліції в якості понятого
при проведенні слідчих дій в ході
розслідування даного кримінального
провадження. При яких саме слідчих
діях приймав участь та що саме
відбувалося під час їх проведення, не
пам'ятає.

Свідок ОСОБА_40 в судовому засіданні
19.03.2014 року пояснив, що проживає в
с.Широке Василівського району. Був
знайомий з потерпілим ОСОБА_10, який
також проживав у цьому селі. З
обвинуваченими не знайомий. Про
обставини даного кримінального
провадження йому нічого не відомо, але
пам'ятає, що одного разу, дату не
пам'ятає, до нього на роботу вночі
приїздили працівники міліції та
запитували, чи відомо йому щось про
даний злочин. Він відповів, що йому
нічого не відомо. Тоді вони дали йому
документи, але, які саме, не пам'ятає, в
яких попросили розписатися. Він
розписався, але що це були за документи,
не пам'ятає. Стверджує, що підписи у
протоколі огляду місця події від 27.01.2012
року не його, у будинку ОСОБА_10 в той
день він не був.

Свідок ОСОБА_40 в судовому засіданні
25.06.2014 року пояснив, що в січні 2012 року
він працював водієм та сторожем в ФГ
«Шевро». Одного разу, коли він був на
чергуванні, сторожував об'єкт, до нього
прийшли працівники міліції та
запропонували були понятим під час
огляду місця події в будинку ОСОБА_10, на
що він погодився. Крім нього, понятою
була ще й жінка - ОСОБА_33 Вони були
присутні в будинку потерпілого під час
проведення огляду, підписали всі
складені документи, зауважень не мали.
При цьому, свідок пояснив, що у
протоколі огляду місця події від 27.01.2012
року стоять саме його підписи.

В судовому засіданні 19.03.2014 року дав
неправдиві показання, мотивуючи це тим,
що боявся втратити роботу, оскільки
власник підприємства, на якому він
працював, не дозволяв залишати місце
роботи та охороняє мий об'єкт. Крім
того, він боявся обвинувачених.

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні
19.03.2014 року пояснила, що проживає в
с.Широке Василівського району. Була
знайома з потерпілим ОСОБА_10, який
також проживав у цьому селі. З
обвинуваченими не знайома. Про
обставини даного кримінального
провадження їй нічого не відомо, але
пам'ятає, що одного разу, дату не
пам'ятає, до неї на роботу вночі
приїздили працівники міліції та
запитували, чи відомо їй щось про даний
злочин. Вона відповіла, що їй нічого не
відомо. Тоді вони дали їй документи,
але, які саме, не пам'ятає, в яких
попросили розписатися. Вона
розписалася, але що це були за
документи, не пам'ятає. Чи її підписи у
протоколі огляду місця події від 27.01.2012
року, точно сказати не може, але підпис
схожий. У будинку ОСОБА_10 в той день
вона не була.

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні
25.06.2014 року пояснила, що в січні 2011 чи
2012 року, точно дату не пам'ятає, вона
працювала сторожем. Одного разу, коли
вона була на чергуванні, сторожувала
об'єкт, до неї прийшли працівники
міліції та запропонували були понятою
під час огляду місця події в будинку
ОСОБА_10, на що вона погодилася. Крім неї,
понятим був ще й хлопець на ім'я ОСОБА_2,
який також сторожував в ту ніч, але на
іншому об'єкті. Вони були присутні в
будинку потерпілого під час проведення
огляду, підписали всі складені
документи, зауважень не мали. При цьому,
свідок пояснила, що у протоколі огляду
місця події від 27.01.2012 року стоять саме
її підписи.

В судовому засіданні 19.03.2014 року вона
дала неправдиві показання, мотивуючи
це тим, що боялася обвинувачених.

Як правдиві колегія суддів приймає
показання свідків ОСОБА_40 та ОСОБА_33,
які були ними дані в судовому засіданні
25.06.2014 року, оскільки вони узгоджуються
з іншими, дослідженими в судовому
засіданні доказами, а саме: показаннями
потерпілого ОСОБА_10, свідків: ОСОБА_13,
ОСОБА_18, ОСОБА_24, протоколом огляду
місця події від 27.01.2012 року.

Таким чином, неправдиві показання
зазначених свідків, які були дані ними
в судовому засіданні 19.03.2014 року, не
можуть бути визнані судом належними,
достатніми та достовірними доказами.

Відповідно до статей 3 та 27 Конституції
України, людина, її життя і здоров'я,
честь і гідність, недоторканість і
безпека визнаються найвищою
соціальною цінністю. Право на життя є
невід'ємним правом людини. Відповідно
до ст.41 Конституції України, ст.ст.317, 321
ЦК України, власник майна має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Його
право приватної власності є непорушним
та захищається державою.

Таким чином, право на здоров'я,
недоторканість та безпеку, а також
право власності потерпілого ОСОБА_10,
було порушено незаконними діями
обвинувачених.

Із роз'яснень, викладених в п. 19
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 01.11.1996 року № 9 «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя», вбачається, що
визнання особи винуватою у вчиненні
злочину може мати місце лише за умови
доведеності її вини.

Колегія суддів, дослідивши всі надані
та досліджені в судовому засіданні
докази, прийшла до висновку, що вина
обвинувачених у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
знайшла своє повне підтвердження в
судовому засіданні та підтверджується
вищевикладеними доказами.

Колегія суддів вважає неспроможними
доводи сторони захисту про
відсутність у обвинувачених спільної,
попередньої змови на розбійний напад,
оскільки, ці доводи спростовуються
встановленими судом обставинами, а
саме: способом проникнення
обвинувачених у будинок потерпілого,
який є протиправним, фактичним
вчиненням нападу на потерпілого, що
виразилося у вимаганні передачі
грошей, золота, речей, завданні легких
тілесних ушкоджень потерпілому та
погрози в застосуванні насилля
небезпечного для життя та здоров'я
потерпілого з застосуванням макету
пістолета та дерев'яного предмету у
формі «бити», та в подальшому, у
протиправному заволодінні майном
потерпілого всіма обвинуваченими.

Версія обвинувачених про наявність
грошових зобов'язань потерпілого
ОСОБА_10 перед ОСОБА_2, що й було причиною
їх поїздки до потерпілого 26.01.2012 року,
не знайшла свого підтверждення в ході
судового розгляду провадження, вона
основується тільки на показах ОСОБА_2
та жодним належним, достатнім та
допустимим доказом (зокрема,
письмовими: розпискою, договором,
рішенням суду…) не підтверджується та
на думку колегії є тільки засобом
захисту обвинувачених.

Крім того, про правильність
кваліфікації дій обвинувачених
свідчить також те, що розбій є злочином
з усіченим складом. П.6 ч.3 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №10 від
06.11.2009 року «Про судову практику у
справах про злочини проти власності»
передбачається, що розбій вважається
закінченим з моменту нападу,
поєднаного із застосуванням
насильства, небезпечного для життя
чи здоров'я особи, або з погрозою
застосування такого насильства,
незалежно від того, заволоділа винна
особа майном потерпілого чи ні. В
даному випадку, під нападом на
потерпілого слід вважати несподіване,
швидке проникнення обвинувачених в
його будинок для заволодіння чужим
майно, у відкритий, незаконний спосіб,
без дозволу потерпілого.

Погрозою застосування насильства,
небезпечного для життя та здоров'я
потерпілого ОСОБА_10 виявилось
здійснення щодо нього психічного
насильства, яке, крім демонстрації
макета пістолета, дерев'яного предмета
в формі «бити», погроз застосувати
насильство, виразилось також у способі
вчинення злочину, а саме: в
несподіваному проникненні в будинок
чоловіків у кількості чотирьох осіб, з
явною фізичною та кількісною
перевагою, що, в свою чергу, переконало
потерпілого в тому, що у випадку
невиконання вимог про передачу грошей
та золотих виробів добровільно, до
нього негайно буде застосовано
фізичне насилля з метою отримання того,
що вимагається. Зазначені висновки
колегії суддів основуються на показах
потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_13
і ОСОБА_18, які, будучи попередженими в
судовому засіданні про кримінальну
відповідальність за дачу завідоммо
неправдивих показів, вказували на те,
що побачивши раніше незнайомих
чоловіків, які незаконно, без дозволу,
проникли в їх будинок, в вечірній час,
погрожуючи, демонструючи макет
пістолета та дерев'яну «биту»,
застосовуючи їх, у тому числі, для
нанесення потерпілому тілесних
ушкоджень, зокрема, й у життєво важливі
органи, сприймали ці погрози як
реальні, відчували страх за своє життя
та здоров'я.

Крім того, об'єднаність зусиль
обвинувачених при вчиненні злочину,
підвищувало небезпеку самого злочину,
спрощувало його вчинення та
полегшувало його приховання.

У колегії суддів не має сумнівів в
достовірності показів потерпілого
ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_18,
належні, достатні та допустимі докази
на підтвердження того факту, що їх
покази, дані під час провадження у
даному судовому засіданні, є
неправдивими, в судовому засіданні
надані та встановлені не були. Колегією
встановлено, що причин обмовляти
обвинувачених, у зазначених осіб не
було. Той факт, що потерпілий ОСОБА_10 та
свідок ОСОБА_13 раніше притягувалися до
кримінальної відповідальності, а також
те, що ОСОБА_10 й на даний час є
обвинуваченим у вчиненні злочину, не
може бути належною підставою для
визнання їх показань неправдивими.
Крім того, наявність у потерпілої особи
судимості не є пом'якшуючою обставиною
під час призначення покарання для
обвинувачених, як і обставиною, яка б
звільняла від кримінальної
відповідальності чи покарання,
відповідно до вимог КПК України, та не
може слугувати виправданням вчиненого
обвинуваченими особливо тяжкого
злочину.

Колегією суддів встановлено, що будучи
допитаним 22.10.2013 року у апеляційному
суді Запорізької області під час
перегляду в апеляційному порядку
вироку Василівського районного суду
від 22.03.2013 року у даному провадженні,
потерпілий змінив свої покази, які він
давав в ході досудового слідства та
судового розгляду, з метою уникнення
обвинуваченими покарання за скоєне.
При цьому, потерпілий в даному судовому
засіданні визнає, що ті покази були
неправдивими, пояснив такі свої дії
тиском, який на нього здійснювався з
боку, зокрема, обвинуваченого ОСОБА_1, а
також погроз на його адресу та адресу
членів його родини з боку невідомих
осіб.

В судовому засіданні встановлено, що
потерпілий дійсно звертався з заявою
про погрози на його адресу та його
родини з метою змусити змінити покази
на користь обвинувачених (Т-8, а.с.24), а
також, що у період з 14.08.2013 року по
13.10.2013 року він утримувався під вартою
на підставі ухвали Вільнянського
районного суду Запорізької області
від 14.08.2013 року (Т-8, а.с.29-32) та перебував
у Вільнянському СІЗО №11, де, в той же
час, знаходились й обвинувачені ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Таким чином, колегія
не виключає того, що на потерпілого
дійсно чинився тиск, що й змусило його
змінити свої покази. Таким чином,
показання, дані потерпілим 22.10.2013 року у
апеляційному суді Запорізької області,
колегія суддів вважає неправдивими.

Колегія суддів критично ставиться до
показань обвинувачених в частині
відсутності у них умислу на скоєння
розбійного нападу на потерпілого
ОСОБА_10, оскільки, послідовні,
цілеспрямовані дії ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 свідчать про те, що вони
розуміли характер своїх дій, їх можливі
наслідки та бажали їх настання. Даний
злочин вчинено спільними зусиллями
всіх обвинувачених, кожний із яких
вносив свій внесок.

Крім того, інтенсивність, узгодженість
та послідовність дій обвинувачених,
характер та ступінь тяжкості
заподіяного потерпілому тілесного
ушкодження, свідчать про наявність у
обвинувачених умислу на скоєння
розбійного нападу з метою заволодіння
майном потерпілого.

Таким чином, зібрані у провадженні та
досліджені в судовому засіданні докази
являються стабільними, послідовними,
логічними, узгодженими один з одним, їм
надана правильна юридична оцінка та
підстав їм не довіряти, не має, як не має
й підстав для перекваліфікації дій
обвинувачених на менш тяжкий склад
злочину чи їх виправдання.

Позицію обвинувачених щодо невизнання
своєї вини, чи ОСОБА_4, який фактично
частково визнав свою вину, колегія
суддів розцінює як спосіб захисту,
метою якого є уникнення
відповідальності за скоєний особливо
тяжкий злочин.

Крім того, колегія суддів критично
ставиться до показань обвинувачених в
частині того, що потерпілий станом на
26.01.2012 року займався незаконним збутом
наркотичних засобів, оскільки вони не
знайшли свого підтвердження в ході
судового розгляду провадження та
спростовуються постановою
оперуповноваженого ВМСД Василівського
РВ ГУМВС України в Запорізькій області
Лісогора В.В. від 02.04.2012 року (Т-5, а.с.238),
відповідно до якої, на підставі
матеріалу, виділеного з даного
кримінального провадження, за фактом
збуту наркотичних речовин ОСОБА_10,
встановлено, що в діях ОСОБА_10 не
вбачаються ознаки злочину,
передбаченого ст.307 КК України, так як
факти продажу ним наркотичних речовин
не знайшли свого підтвердження, тому, в
порушенні кримінальної справи
відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК
України.

Також, колегія суддів критично
ставиться до показань ОСОБА_3, в частині
того, що під час його затримання 31.01.2012
року АДРЕСА_7, за місцем його
проживання, працівники міліції з-під
одягненої на ньому куртки не вилучали
предмет, схожий на пістолет, оскільки,
даний факт підтверджується
вищевказаним протоколом огляду від
31.01.2012 року, показаннями свідка ОСОБА_24

Безпідставними є й доводи сторони
захисту відносно того, що зазначений
протокол є неналежним доказом,
оскільки огляд проведений за
відсутності на те рішення суду, або
письмової згоди власника житла. Як
вбачається зі змісту протоколу огляду
від 31.01.2012 року, фактично, слідчим було
проведено не огляд, відповідно до вимог
ст.ст.190, 191, 195 КПК України 1960 року, а
обшук, відповідно до вимог ст.ст.183, 184,
186, 188 КПК України 1960 року,
обвинуваченого ОСОБА_3 біля будинку
АДРЕСА_7, за місцем його проживання, та в
ході обшуку було виявлено й вилучено
під одягненою на ньому курткою предмет,
зовні схожий на пістолет, після чого
він був затриманий. При цьому, КПК
України 1960 року передбачав можливість
проведення обшуку особи, при її
затриманні, без відповідної постанови,
при наявності на те вагомих підстав,
які, в даному випадку, мали місце.

Крім того, колегія суддів враховує, що
розбій, поєднаний з проникнення у
житло, є додатковою дією, яка має
самостійний зміст, а намір заволодіти
майном є обов'язковою характеристикою
проникнення, в межах кваліфікуючого
складу даного злочинного діяння. Склад
поняття «проникнення», в розумінні
застосування ст.187 КК України,
сформульовано в п.22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №10 від 06.11.2009
року «Про судову практику у справах про
злочини проти власності», де
проникнення в житло визначається як
незаконне вторгнення будь-яким
способом. Таким чином, незаконність
появи в житлі є обов'язковою ознакою
такого проникнення, у зв'зку з чим,
колегія суддів приходить до висновку,
що обвинувачені незаконно проникли в
житло потерпілого.

Покази обвинувачених в частині того, що
вони в будинок ОСОБА_10 зайшли з дозволу
дружини потерпілого, спростовуюються
вищевикладеними доказами, зокрема,
показаннями потерпілого та свідка
ОСОБА_13

Колегія суддів вважає, що всі
об'єктивні дані, досліджені в судовому
засіданні, мотиви злочинної поведінки
обвинувачених, характер, спосіб, час та
послідовність вчинених ними дій, дають
підстави вважати, що обвинувачені мали
намір заволодіти майном потерпілого
із його домоволодіння й поетапно
реалізовували даний намір.
Застосування норм кримінального
закону відносно подібних
суспільно-небезпечних діянь
відображено й в Постанові Верховного
Суду України від 15.11.2012 року № 5-15 кв/12.

Крім того, в ході судового розгляду
провадження колегією суддів
перевірялись доводи обвинувачених
щодо застосування відносно них
працівниками міліції недозволених
методів досудового розслідування, що,
зі слів обвинувачених, стало підставою
для дачі ними в ході досудового
розслідування неправдивих показів.
Однак, ці доводи свого підтвердження
не знайшли, що підтверджується
постановою слідчого прокуратури
Василівського району Запорізької
області Пелеш Н.Р. від 01.03.2013 року (Т-5,
а.с.226-229), відповідно до якої, в ході
проведеної перевірки, вищевказані
доводи обвинувачених не знайшли свого
підтвердження. Зазначена постанова
залишена без змін ухвалою слідчого
судді Василівського районного суду
Запорізької області від 02.04.2013 року (Т-6,
а.с.113).

Доводи обвинувачених в частині того, що
26.01.2012 року вони спиртні напої не
вживали, спростовуються
вищевикладеними показаннями
обвинуваченого ОСОБА_4 та свідка
ОСОБА_12, а також вищевказаними
матеріалами кримінального
провадження.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_1 в
частині того, що 26.01.2012 року він не
заподіював удари потерпілому в область
голови, не знайшли свого підтвердження
в судовому засіданні, оскільки, вони
спростовуються вищевикладеними
показаннями потерпілого та свідків
ОСОБА_13, ОСОБА_18 Крім того, колегією
суддів встановлено, що судово-медична
експертиза була проведена тільки через
декілька днів після вчиненого злочину,
що могло вплинути на те, що на час
обстеження у потерпілого видимих
тілесних ушкоджень в області голови,
вже не було. Це підтвердив і потерпілий
в судовому засіданні. Ці обставини не
можуть бути підставою для виключення
із обвинувачення факту заподіяння
ОСОБА_1 тілесних ушкоджень потерпілому
в область обличчя.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що ознакою розбою, передбаченого
ст.187 КК України, є не тільки заподіяння
тілесних ушкоджень, але й застосування
насильства, яке реально не спричинило
шкоду життю, але було небезпечним для
життя в момент заподіяння., тобто в
момент застосування створювало
реальну погрозу для життя потерпілого.
Всі зазначені ознаки мають місце й в
даному випадку.

Безпідставними колегія вважає також
твердження обвинувачених стосовно
того, що у них, зокрема, у ОСОБА_1, 26.01.2012
року був відсутній макет пістолета,
оскільки, вони спростовуються
вищевикладеними показаннями
потерпілого ОСОБА_10, свідків: ОСОБА_13 та
ОСОБА_18, протоколом огляду від 31.01.2012
року, протоколами пред'явлення
предмета для впізнання від 25.03.2012 року,
протоколом огляду від 25.03.2012 року,
протоколами проведення слідчих
експериментів.

Вищевказані показання свідків ОСОБА_40
та ОСОБА_33, дані ними під час допиту в
судовому засіданні 19.03.2014 року, колегія
суддів вважає неправдивими, що вони й
самі визнали в судовому засіданні
25.06.2014 року. Крім того, вони не
узгоджуються з вищевикладеними
доказами, зокрема, з показаннями
потерпілого ОСОБА_10, свідків: ОСОБА_13,
ОСОБА_18, ОСОБА_24, протоколом огляду
місця події від 27.01.2012 року.
Безпідставними колегія суддів вважає
посилання сторони захисту на той факт,
що повторний допит зазначених свідків
діючим КПК України не передбачено,
оскільки, ст.352 КПК України проведення
такого допиту не заборонено.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений
ОСОБА_1 звертали увагу колегії суддів
на той факт, що обвинуваченим ОСОБА_1, у
порушення вимог КПК України, після
закінчення досудового розслідування,
безпідставно не було отримано копію
обвинувального акту та реєстру
матеріалів досудового розслідування.
Такі твердження колегія вважає
безпідставними, оскільки, як
вбачається з матеріалів кримінального
провадження (Т-9, а.с.66) обвинувачений
ОСОБА_1 сам відмовився від отримання
зазначених матеріалів, що не може
вважатися порушення вимог ст.293 КПК
України.

Відповідно до вимог КПК України,
колегія суддів не може посилатися на
покази обвинувачених, дані ними в ході
досудового розслідування чи іншого
судового розгляду, але, може дати їм
оцінку. Дослідивши покази всіх
обвинувачених, колегія суддів прийшла
до висновку, що вони не узгоджуються як
між собою, так і з показаннями
потерпілих ОСОБА_10, свідків: ОСОБА_13 та
ОСОБА_18

При цьому, обвинувачені неодноразово
на протязі як судових засідань так і
під час досудового слідства та
розслідування, змінювали свої покази.

Колегія суддів критично оцінює
показання обвинуваченого ОСОБА_4, який,
хоча й визнає свою вину повністю,
погоджується з кваліфікацією його дій
за ч.3 ст.187 КК України, але, разом з тим,
не у повному обсязі дав покази щодо
обставин вчинення злочину, дав
частково неправдиві покази.

Колегія вважає, що неодноразова зміна
показів обвинуваченими, дача ними
неправдивих показів, свідчить про їх
намір уникнути відповідальності за
вчинений особливо тяжкий злочин.

Дослідивши всі матеріали провадження,
колегія суддів прийшла до висновку про
те, що право на захист обвинувачених, як
в ході досудового розслідування так і
в ході судових засідань, не було
порушено.

Враховуючи викладене, колегія суддів,
відповідно до вимог ст.ст.84-86, 91, 94 КПК
України, за своїм внутрішнім
переконанням, яке ґрунтується на
всебічному, повному й неупередженому
досліджені всіх обставин
кримінального провадження, керуючись
законом, оцінивши всі докази з точки
зору належності, допустимості,
достовірності, а сукупність зібраних
доказів-з точки зору достатності та
взаємозв'язку для прийняття
відповідного процесуального рішення,
вважає, що вина ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 знайшла своє повне
підтвердження в судовому засіданні, та
кваліфікує дії обвинувачених за ч.3 ст.
187 КК України, кваліфікуючими ознаками
якого є: напад з метою заволодіння
чужим майном, поєднаний із насильством,
небезпечним для здоров'я особи та
погрозою застосування насильства,
небезпечного для життя особи, яка
зазнала нападу, вчинений за
попередньою змовою групою осіб,
поєднаний з проникненням у житло.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4
покарання, колегія суддів враховує
характер та ступінь тяжкості
вчиненого злочину, його роль та дії у
вчиненому злочині, дані, які
характеризують його особу, стан
здоров'я, матеріальний та сімейний
стан, те, що він раніше не судимий, має
постійне місце роботи та проживання,
відшкодував потерпілому шкоду,
розкаюється у вчиненому, вибачився
перед потерпілим, потерпілий не має
ніяких до нього претензій та просить
суд не призначати сувору міру
покарання, розкаюється у скоєному, - та
вважає можливим застосувати положення
ст.ст.69, 75, 76 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3
покарання, колегія суддів враховує
характер та ступінь тяжкості
вчиненого злочину, його роль та дії у
вчиненому злочині, дані, які
характеризують його особу, стан
здоров'я, матеріальний та сімейний
стан, те, що він раніше неодноразово
судимий, судимість не знята та не
погашена, не розкаюється у вчиненому,
не вибачився перед потерпілим, а також
те, що він відшкодував потерпілому
шкоду, потерпілий не має ніяких до
нього претензій, - та вважає
необхідним і доцільним призначити йому
покарання, пов'язане з позбавленням
волі. Підстави для призначення
покарання із застосуванням ст.ст.69, 75, 76
КК України, не встановлені.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2
покарання, колегія суддів враховує
характер та ступінь тяжкості
вчиненого злочину, його роль та дії у
вчиненому злочині, дані, які
характеризують його особу, стан
здоров'я, матеріальний та сімейний
стан, те, що він не розкаюється у
вчиненому, не вибачився перед
потерпілим, а також те, що він не
здійснював заходів щодо відшкодування
потерпілому шкоди, потерпілий не має
ніяких до нього претензій, - та вважає
необхідним і доцільним призначити
йому покарання, пов'язане з
позбавленням волі. Підстави для
призначення покарання із
застосуванням ст.ст.69, 75, 76 КК України,
не встановлені.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_1
покарання, колегія суддів враховує
характер та ступінь тяжкості
вчиненого злочину, його роль та дії у
вчиненому злочині, дані, які
характеризують його особу, стан
здоров'я, матеріальний та сімейний
стан, те, що він раніше не судимий, не
розкаюється у вчиненому, не вибачився
перед потерпілим, а також те, що він
відшкодував потерпілому шкоду,
потерпілий не має ніяких до нього
претензій, - та вважає необхідним і
доцільним призначити йому покарання,
пов'язане з позбавленням волі. Підстави
для призначення покарання із
застосуванням ст.ст.69, 75, 76 КК України,
не встановлені.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до набрання вироком
законної сили, колегія суддів вважає
необхідним залишити без змін у вигляді
тримання під вартою.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до
набрання вироку законної сили, колегія
суддів вважає необхідним залишити без
змін у вигляді особистої поруки.

Речові докази у провадженні,
відповідно до вимог ст..100 КПК України,
колегія суддів вважає необхідним:

- додаткову угоду до договору
фінансового кредиту № 00000823 від 27.01.2012
року (Т-1, а.с153) - залишити в матеріалах
кримінального провадження;

- сірники у кількості дев'яти штук,
вилучені під час огляду місця події
26.01.2012 року у будинку АДРЕСА_6, за місцем
проживання потерпілого ОСОБА_10 (Т-3,
а.с.33-34) - знищити;

- полотенце з плямами бурого
кольору, вилучене під час огляду місця
події 26.01.2012 року у будинку АДРЕСА_6, за
місцем проживання потерпілого ОСОБА_10
(Т-3, а.с.35-36), передане на зберігання в
камеру зберігання речових доказів
Василівського РВ ГУМВС - передати у
розпорядження потерпілого ОСОБА_10;

- фрагмент кожури з цитрусового
фрукта, пусту бутилу з-під пива,
вилучені під час огляду місця події
26.01.2012 року у будинку АДРЕСА_6, за місцем
проживання потерпілого ОСОБА_10 (Т-3,
а.с.35-36), передані на зберігання в камеру
зберігання речових доказів
Василівського РВ ГУМВС - знищити;

- мобільний телефон «Nokia», два
флакони туалетної води «Double Whiskey», один
флакон туалетної води «Men Men Shou»,
DVD-проигравач «JVC», куртка зимова,
вилучені під час обшуку 31.01.2012 року за
місцем реєстрації ОСОБА_3 в будинку
АДРЕСА_2 (Т-3, а.с.66-67) -передані на
зберігання потерпілому ОСОБА_10
-залишити в його розпорядженні;

- флакон туалетної води «Cigar»,
вилучений під час обшуку 31.01.2012 року за
місцем реєстрації ОСОБА_3 в будинку
АДРЕСА_2 (Т-3, а.с.120) -передати в
розпорядження ОСОБА_3;

- дві золоті обручки, вилучені
13.02.2012 року в ході проведення виїмки (Т-3,
а.с.124-125), передані на зберігання свідку
ОСОБА_13 - передати у розпорядження
потерпілого ОСОБА_10;

- сліди пальців рук, вилучені під
час огляду 27.01.2012 року будинку АДРЕСА_6,
за місцем проживання ОСОБА_10 (Т-3,
а.с.152-153); макет пістолета, вилучений
31.01.2012 року від час обшуку у ОСОБА_3(Т-3,
а.с.201-202), передані на зберігання в
камеру зберігання речових доказів
Василівського РВ ГУМВС -знащити;

- мобільний телефон «Самсунг
Дуос», вилучений у ОСОБА_2 при
особистому огляді 16.03.2012 року (Т-4, а.с.36)
та мобільний телефон «Моторола»,
вилучений під час проведення огляду
будинку АДРЕСА_3 08.12.2012 року за місцем
проживання ОСОБА_2 (Т-8, а.с.70-71), передані
на зберігання в камеру зберігання
речових доказів Василівського РВ
ГУМВС - повернути ОСОБА_2.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.100, 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374,375, 376, 395,
532, КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді 7 років позбавлення волі з
конфіскацією належного йому майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1
залишити без змін у вигляді тримання
під вартою - до набрання вироком
законної сили. Строк відбуття
покарання ОСОБА_1 рахувати з 31.01.2012
року, тобто, з часу затримання (Т-4,
а.с.1-2).

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді 8 років позбавлення волі, з
конфіскацією належного йому майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3
залишити без змін у вигляді тримання
під вартою - до набрання вироком
законної сили. Строк відбуття
покарання ОСОБА_3 рахувати з 31.01.2012
року, тобто, з часу затримання (Т-4,
а.с.18-20).

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді 7 років позбавлення волі, з
конфіскацією належного йому майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2
залишити без змін у вигляді вигляді
тримання під вартою - до набрання
вироком законної сили. . Строк відбуття
покарання ОСОБА_2 рахувати з 31.01.2012
року, тобто, з часу затримання (Т-4,
а.с.33-34).

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК
України та призначити йому покарання,
із застосуванням ст.69 КК України, у
вигляді 5 років позбавлення волі без
конфіскації належного йому майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до
набрання вироку законної сили-
залишити без змін у вигляді особистої
поруки.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_4 від відбування призначеного
покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 3 роки.

Зобов'язати ОСОБА_4, у відповідності до
ст.76 п.3,4 КК України, повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи та
періодично з'являтись для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої
інспекції.

Речові докази у провадженні :

- додаткову угоду до договору
фінансового кредиту № 00000823 від 27.01.2012
року (Т-1, а.с…153) - залишити в матеріалах
кримінального провадження;

- сірники у кількості дев'яти штук,
вилучені під час огляду місця події
26.01.2012 року у будинку АДРЕСА_6, за місцем
проживання потерпілого ОСОБА_10 (Т-3,
а.с.33-34) - знищити;

- полотенце з плямами бурого
кольору, вилучене під час огляду місця
події 26.01.2012 року у будинку АДРЕСА_6, за
місцем проживання потерпілого ОСОБА_10
(Т-3, а.с.35-36), передане на зберігання в
камеру зберігання речових доказів
Василівського РВ ГУМВС - передати у
розпорядження потерпілого ОСОБА_10;

- фрагмент кожури з цитрусового
фрукта, пусту бутилу з-під пива,
вилучені під час огляду місця події
26.01.2012 року у будинку АДРЕСА_6, за місцем
проживання потерпілого ОСОБА_10 (Т-3,
а.с.35-36), передані на зберігання в камеру
зберігання речових доказів
Василівського РВ ГУМВС - знищити;

- мобільний телефон «Nokia», два
флакони туалетної води «Double Whiskey», один
флакон туалетної води «Men Men Shou»,
DVD-проигравач «JVC», куртка зимова,
вилучені під час обшуку 31.01.2012 року за
місцем реєстрації ОСОБА_3 в будинку
АДРЕСА_2 (Т-3, а.с.66-67) -передані на
зберігання потерпілому ОСОБА_10
-залишити в його розпорядженні;

- флакон туалетної води «Cigar»,
вилучений під час обшуку 31.01.2012 року за
місцем реєстрації ОСОБА_3 в будинку
АДРЕСА_2 (Т-3, а.с.120) -передати в
розпорядження ОСОБА_3;

- дві золоті обручки, вилучені
13.02.2012 року в ході проведення виїмки (Т-3,
а.с.124-125), передані на зберігання свідку
ОСОБА_13 - передати у розпорядження
потерпілого ОСОБА_10;

- сліди пальців рук, вилучені під
час огляду 27.01.2012 року будинку АДРЕСА_6,
за місцем проживання ОСОБА_10 (Т-3,
а.с.152-153); макет пістолета, вилучений
31.01.2012 року від час обшуку у ОСОБА_3(Т-3,
а.с.201-202), передані на зберігання в
камеру зберігання речових доказів
Василівського РВ ГУМВС -знащити;

- мобільний телефон «Самсунг
Дуос», вилучений у ОСОБА_2 при
особистому огляді 16.03.2012 року (Т-4, а.с.36)
та мобільний телефон «Моторола»,
вилучений під час проведення огляду
будинку АДРЕСА_3 08.12.2012 року за місцем
проживання ОСОБА_2 (Т-8, а.с.70-71), передані
на зберігання в камеру зберігання
речових доказів Василівського РВ
ГУМВС - повернути ОСОБА_2.

Апеляційна скарга може бути подана
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення, а для осіб, які
перебувають під вартою - протягом
тридцяти днів з моменту вручення їм
копії вироку. Апеляційна скарга
подається до апеляційного суду
Запорізької області через
Василівський районний суд Запорізької
області.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не буде скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати копію вироку суду після
його проголошення.

Головуючий суддя Василівського

районного суду
Ю.А. Степаненко

Судді
С.П.Пушкарьова

І.В.Кочева