справа № 208/6379/14-к
№ провадження 1-кп/208/65/15
ВИРОК
Іменем України
13 березня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ, Донецької області, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 05.12.2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 187 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі,
за ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
06.07.2014 року, ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, приїхав на АДРЕСА_1 та пішов до квартири АДРЕСА_3 , де перебувала потерпіла ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій заздалегідь виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів повідомив ОСОБА_6 завідомо неправдиву інформацію про те, що її син ОСОБА_8 нібито знаходиться в міліції, і для його звільнення необхідні грошові кошти в розмірі 2 000 грн., на що остання погодилась їх надати.
Вважаючи, що ОСОБА_4 добросовісно виконає домовленість, потерпіла ОСОБА_6 , будучи введеною в оману ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою вулиці Димитрова 28-22, добровільно передала останньому грошові кошти в сумі 1 200 грн., пластикову карту, що належить її сину ОСОБА_8 разом з ПІН-кодом на якій знаходились грошові кошти в розмірі 300 грн. та планшет марки «Ipad» вартістю 1 500 грн. Заволодівши зазначеними коштами та майном, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, та розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій майнову шкоду у загальному розмірі 3 000 грн.
Повторно, 04.10.2014 року, приблизно о 20.15 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи біля комерційного кіоску «Жасмін», що розташований біля будинку № 45 по проспекту Леніна в м. Дніпродзержинську, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_9 , котра в цей момент вийшла з кіоску тримаючи у руці картонну коробку, в якій знаходились гроші у сумі приблизно 1 000 гривень. ОСОБА_4 , реалізовуючи свій раптовий умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення зазначеної вище картонної коробки із грошовими коштами, діючи умисно, підійшов до ОСОБА_9 та відкрито, шляхом ривку рукою, вихопив із рук останньої картонну коробку, в якій знаходились гроші у сумі приблизно 1 000 гривень. Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, ОСОБА_4 , тримаючи викрадену коробку із грошовими коштами у руках, незважаючи на спроби ОСОБА_9 зупинити його, з місяця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини він розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суду пояснив, що ОСОБА_10 , це його знайомий. Він знав і мати ОСОБА_10 , та де вони мешкають. Дійсно 06.07.2014 року, маючи умисел на заволодіння грошима потерпілої шляхом обману, він пішов за адресою: АДРЕСА_4 . Двері відчинила потерпіла, і він сказав, що її син знаходиться в міліції. Для його визволення потрібно 2 000 гривень. ОСОБА_6 дала планшет, 1 200 гривень та пластикову карточку на 300 гривень. Гроші з картки зняв. Планшет продав за 500 гривень. Гроші він витратив на власний розсуд.
04.10.2014 року, проходив біля кіоску на проспекті Леніна. Побачив, що з кіоску виходила жінка з картонною коробкою. В коробці він побачив гроші. Вирішив їх вкрасти, та вихватив коробку з рук потерпілої і втік за будинок. У коробці було близько 1 000 гривень. Тілесних ушкоджень потерпілій не завдавав. Гроші потратив на свої потреби.
Вину визнає повністю, щиро кається в скоєному. Позовні вимоги визнає.
Враховуючи клопотання обвинуваченого про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора, який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом підсудного, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії у скоєнні кримінальних правопорушень вірно кваліфіковані за ст. 190 ч.1 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), за ст. 186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає визнання ним своєї вини, щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєних ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав, враховує обставини що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, принцип індивідуалізації покарання.
З урахуванням того, що відносно ОСОБА_4 набрав законної сили вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, яким його засуджено до 4 років позбавлення волі, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо тільки шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі.
Позовні вимоги потерпілих суд вважає законними, обґрунтованими, такими, що підлягають повному задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні пред`явленного обвинувачення:
- за ст. 186 ч.2 КК України у вигляді 4-х років позбавлення волі;
- за ст. 190 ч.1 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.
Згідно ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Згідно ст. 70 ч.4 КК України, призначеним за цим вироком покаранням повністю поглинути менш суворе покарання, призначене вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05.12.2014 року, остаточно визначивши ОСОБА_4 до відбуття покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 05.10.2014 року.
Речові докази - кофту сірого кольору, (т.2 а.с.47-48), яка належить ОСОБА_4 , повернути останньому; заяву власноручно написану ОСОБА_4 від 05.10.2014 року, залишити в матеріалах кримінального провадження; планшет марки «Ipad», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , залишити у останньої.
Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі, стягнувши на її користь з засудженого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2 100 гривень, 5 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Позовні вимоги ОСОБА_11 задовольнити у повному обсязі, стягнувши на його користь з засудженого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної 598 гривень.
Міру запобіжного заходу відносно засудженого до набрання вироку законної чинності, залишити тримання під вартою.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1