Провадження № 1-кп/734/79/15 Справа № 734/1018/15-к
іменем України
23 квітня 2015 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмача Чернігівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця строкової військової служби, стрільця роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 , військове звання солдат, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проходить строкову військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 407 КК України і ч. 4 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в:
органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 24 квітня 2013 року був призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . У період із 24 квітня 2013 року до 21 січня 2015 року ОСОБА_6 проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , а з 21 січня 2015 року і по теперішній час проходить військову службу на посаді стрільця роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 , перебуває у військовому званні - солдат. У відповідності до вимог ст.ст. 11, 16 і 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_6 під час проходження строкової військової служби повинен: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
У порушення вищевказаних вимог солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 , приблизно о 8.00 годині 4 березня 2015 року, бажаючи ухилитися від виконання обов`язків військової служби, не одержавши дозволу відповідного начальника, без поважних причин, самовільно залишив територію вказаної військової частини ( АДРЕСА_2 ) та проводив час на власний розсуд до 12 березня 2015 року за межами військової частини. При цьому, обов`язків військової служби не ніс, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами військової частини польова пошта НОМЕР_1 приховував. Під час незаконного перебування за межами вказаної військової частини солдат ОСОБА_6 до органів місцевої влади і військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини тривалістю понад три доби, але не більше місяця.
Крім того, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 , приблизно о 9.00 годині 15 березня 2015 року, бажаючи повторно ухилитися від виконання обов`язків військової служби, не одержавши дозволу відповідного начальника, без поважних причин, самовільно залишив територію вказаної військової частини ( АДРЕСА_2 ) та проводив час на власний розсуд до 16 квітня 2015 року за межами військової частини. При цьому, обов`язків військової служби не ніс, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами військової частини польова пошта НОМЕР_1 приховував. Під час незаконного перебування за межами указаної військової частини солдат ОСОБА_6 до органів місцевої влади і військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини тривалістю понад один місяць, в умовах особливого періоду.
20 квітня 2015 року між військовим прокурором Деснянського гарнізону ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_7 , у присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності ст. 472 КПК України. Згідно вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 і підозрюваний ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 407 КК України і ч. 4 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. При цьому, підозрюваний ОСОБА_6 визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 407 КК України і ч. 4 ст. 407 КК України. За вказаною угодою підозрюваному ОСОБА_8 узгоджене покарання: за ч. 1 ст. 407 КК України у виді 6 (шести) місяців тримання у дисциплінарному батальйоні; за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст.ст. 69 і 62 КК України у виді 1 (одного) року тримання у дисциплінарному батальйоні; на підставі ст. 70 КК України узгоджено призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суровим у виді 1 (одного) року тримання військовослужбовця у дисциплінарному батальйоні із відбуттям покарання у військовій частині НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ). В угоді викладені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання цієї угоди.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 407 КК України і ч. 4 ст. 407 КК України. Обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання. Суд дійшов висновку про те, що угода про визнання винуватості від 20 квітня 2015 року між військовим прокурором Деснянського гарнізону ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_7 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України і Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін або інших осіб.
Вивчивши угоду про визнання винуватості, вислухавши думки прокурора ОСОБА_3 і захисника ОСОБА_4 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 20 квітня 2015 року, укладеної між військовим прокурором Деснянського гарнізону ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_7 , призначивши обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання: за ч. 1 ст. 407 КК України у виді 6 (шести) місяців тримання у дисциплінарному батальйоні; за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст.ст. 69 і 62 КК України у виді 1 (одного) року тримання у дисциплінарному батальйоні; на підставі ст. 70 КК України необхідно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суровим, у виді 1 (одного) року тримання у дисциплінарному батальйоні із відбуттям покарання у військовій частині НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує визнання вини і щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень (злочинів), вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відсутні. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів) і особу винного, який задовільно характеризується за місцем проживання та проходження строкової військової служби, і вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами кримінального провадження покарання за ч. 1 ст. 407 КК України у виді тримання у дисциплінарному батальйоні, а також за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, на підставі ст.ст. 69 і 62 КК України - покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, у виді тримання у дисциплінарному батальйоні.
Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 і 475 КПК України, суд
з а с у д и в:
затвердити угоду від 20 квітня 2015 року про визнання винуватості, укладену між військовим прокурором Деснянського гарнізону ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 407 КК України і ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 407 КК України у виді 6 (шести) місяців тримання у дисциплінарному батальйоні; за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст.ст. 69 і 62 КК України у виді 1 (одного) року тримання у дисциплінарному батальйоні.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суровим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) року тримання у дисциплінарному батальйоні із відбуттям покарання у військовій частині НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ).
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 обчислювати із часу його фактичного затримання, тобто із 16 квітня 2015 року.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів із моменту проголошення, у разі не подання апеляції. Вирок може бути оскаржений із підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів із дня проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який перебуває під вартою, у такий же строк із моменту вручення копії вироку.
Суддя