В И Р О К

Іменем України

справа № 610/4106/14-к

провадження 1-кп/610/13/2015

м. Балаклія 23.01.2015 року
Балаклійський районний суд Харківської області -
головуючий: ОСОБА_1 ,

за участі:
обвинувачених: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

прокурора: ОСОБА_12 ,

секретаря: ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000926 про обвинувачення:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ; громадянина України; з повною загальною середньою освітою; офіційно не працевлаштованого; не одруженого, має неповнолітню дитину; рнокпп НОМЕР_1 ; раніше судимого:

05.08.2013р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України остаточно до 3р. обмеження волі (звільнений від покарання з випробуванням на 2р. і покладенням обов`язків). Кінець випробування 05.08.2015р.,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженця і проживаючого в АДРЕСА_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_4 ; громадянина України; з базовою загальною середньою освітою; офіційно не працевлаштованого; не одруженого; рнокпп НОМЕР_2 ; раніше судимого:
22.09.2009р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3р. позбавлення волі (звільнений від покарання з випробуванням на 1р. і покладенням обов`язків),
01.02.2010р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України остаточно до 3р. 3міс. позбавлення волі. За постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.07.2012р. від відбування покарання звільнений 02.08.2012р. умовно-достроково на невідбуту його частину 10міс. 07д.,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; уродженця, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_5 ; громадянина України; з повною вищою освітою; офіційно не працевлаштованого; не одруженого; рнокпп НОМЕР_3 ; раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:

9 червня 2014 року приблизно о 14.00 годині в АДРЕСА_6 , ОСОБА_2 , діючи за попередньою змовою і спільно з ОСОБА_3 , який діяв повторно, реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, з території домоволодіння таємно викрали належні ОСОБА_6 металеву ємність з підставкою загальною вагою чорного металу 3150кг і вартістю 6300 гривень, розпорядившись ними на свій розсуд.

12 липня 2014 року, точний час не встановлений, в АДРЕСА_7 , ОСОБА_2 , реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, таємно викрав належні ОСОБА_14 : хлібопічку «Elbe Scott 24001» вартістю 318грн., пароварку «Saturn ST-EC7176» вартістю 209грн., шуруповерт «Интерскол Д-11/530ЭР» вартістю 141грн., кутову шліфмашину «Einhell Bavaria BAG 125» вартістю 169грн., всього на 837 гривень, розпорядившись ними на свій розсуд.

В середині серпня 2014 року, більш точні дата і час не встановлені, в смт. Червоний Донець Балаклійського району Харківської області на території гаражного кооперативу «Факел», ОСОБА_2 , діючи з метою незаконного заволодіння транспортними засобами, зірвавши запори проник до приміщення гаражу № НОМЕР_4 , звідки повторно, незаконно заволодів: належним ОСОБА_7 скутером «Baotian Roky» 2007р.в. з об`ємом двигуна 49см? вартістю 3594 гривень, належним ОСОБА_8 скутером «Kanuni JSD50T-19» 2007р.в. вартістю 8242 гривень, перемістивши їх до іншого гаражу.

В ніч на 13 серпня 2014 року, точний час не встановлений, в АДРЕСА_8 , ОСОБА_2 , діючи повторно, за попередньою змовою і спільно з ОСОБА_4 , який діяв вперше, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, зламавши запори проникли до салону автомобіля «Мерседес Спринтер» номерний знак НОМЕР_5 , звідки таємно викрали належні ОСОБА_10 : домкрат «Miol-80-110» вартістю 172грн., 3000грн. готівкових грошей, балонний хрестовидний ключ і навігатор «MIO», вартість яких не встановлена, всього на 3172 гривень, належні ОСОБА_9 : 6 акумуляторних батарей 6 CN-60 Mustang вартістю 370грн, 6 CN-60 SANFORKS вартістю 420грн., 6 CN-60 Vega HP вартістю 480грн., 6 CN-60 OBERTON вартістю 480грн., 6 CN-60 UNIPower вартістю 390грн., 6 CT-100 вартістю 700грн., всього на 2840 гривень, на загальну суму 6012 гривень. розпорядившись ними на свій розсуд.

В серпні 2014 року, точна дата не встановлена, в смт. Червоний Донець Балаклійського району Харківської області на території гаражного кооперативу «Факел», ОСОБА_2 , реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, розрізав на фрагменти и повторно, таємно викрав належну ОСОБА_11 металеву ємність вагою 1000кг, що використовувалась в якості гаражу під № 80, вартістю 1600 гривень, розпорядившись нею на свій розсуд.
Обвинувачені у вчиненні інкримінованих їм злочинів винними себе визнали повністю і підтвердили факт вчинення злочинів при обставинах, викладених у даному вироку.
Потерпілий ОСОБА_14 просив провести судовий розгляд кримінального провадження за його відсутності внаслідок перебування у тривалому відрядженні, заявивши клопотання про його розгляд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України (т. 1 а.с. 25-27).

Потерпіла ОСОБА_8 просила провести судовий розгляд кримінального провадження 22.01.2015р. і в подальшому за її відсутності. Вказала про підтримку раніше заявленого кропотання про його розгляд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України (т. 1 а.с. 61-62, 103-107).

Виконавши вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події злочинів, винуватості обвинувачених у вчиненні злочинів (т.1 а.с. 25, 49-64, 111-114).
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за викладеними фактами:
за ч. 2 ст. 185 КК України, як

таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб (епізод 09.06.2014р.),
за ч. 2 ст. 185 КК України, як

таємне викрадення чужого майна (крадіжка),

вчинена повторно (епізоди 12.07.2014р., 08.2014р.),
за ч. 2 ст. 185 КК України, як

таємне викрадення чужого майна (крадіжка),

вчинена повторно, за попередньою змовою групою

осіб (епізод 13.07.2014р.),
за ч. 2 ст. 289 КК України, як

незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у приміщення.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за викладеним фактом:
за ч. 2 ст. 185 КК України, як

таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом:
за ч. 2 ст. 185 КК України, як

таємне викрадення чужого майна (крадіжка),

вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.
Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , при цьому встановлено, що він: раніше судимий, вчинив інкриміновані злочині під час відбування покарання з випробуванням з 05.08.2013р. по 05.08.2015р., внаслідок чого перебуває на обліку в КВІ; офіційно не працевлаштований; за місцем проживання характеризується позитивно; не перебуває на диспансерних обліках у нарколога і психіатра; не одружений, має неповнолітню дочку 2010р.н.; інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано (т. 2 а.с. 53-68).
В суді ОСОБА_2 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, що на підставі ст.66 КК України визнається пом`якшуючою покарання обставиною. Щире каяття повинно бути діяльним, супроводжуватися сприянням розкриттю і розслідуванню злочину, відшкодуванням заподіяної шкоди та іншими позитивними діями, що підтверджують глибоке каяття і усвідомлення протиправності своєї поведінки. Однак такого не встановлено. З явкою з повинною він до правоохоронних органів не звертався, лише підтвердив факт вчинення злочинів після їх розкриття і розслідування, до відшкодування заподіяної шкоди не приступив, повернення потерпілим окремих предметів злочинів не є його заслугою.
Обставиною, що обтяжує покарання за епізодом 13.08.2014р., суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Визначаючи ОСОБА_2 вид та міру покарання суд виходить з того, що: ним вчинені 5-ть епізодів злочину, з них 1-н тяжкий, а інші середньої тяжкості; до відшкодування завданої потерпілим матеріальної шкоди добровільно не приступив, до потерпілих за пробаченням в суді не звертався; один із злочинів вчинений на грунті пияцтва; враховує позицію потерпілих, які погодилися із запропонованим прокурором покаранням; його поведінку в суді і молодий вік

Тому, з огляду на вчинення нових злочинів в період відбування покарання з випробуванням, що свідчить про його виняткові зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте не бажання безповоротно відмовитися від злочинного способу життя і стати на шлях виправлення і перевиховання, і необхідність утримання його в умовах ізоляції від суспільства, покарання необхідно призначити у більшому розмірі, ніж іншим обвинуваченим.
Внаслідок того, що має місце сукупність злочинів, суд вважає можливим визначити покарання за вчинені злочини шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за правилами ч. 1 ст. 70 КК України.
Т.я. також має місце сукупність вироків, суд вважає необхідним до покарання, призначеного ОСОБА_2 за новим вироком, частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05.08.2013р., за правилами ст. 72 КК України у вигляді 6 місяців позбавлення волі, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.
Остаточне покарання призначити у відповідності з правилами ч. 4 ст. 71 КК України (тобто більше 5р. позбавлення волі), вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.
Застосування більш суворих розмірів покарання, суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст.ст. 69, 75 КК України.
Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами та доповненнями - у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , при цьому встановлено, що він: раніше судимий; офіційно не працевлаштований; за місцем реєстрації в цілому характеризується позитивно; не перебуває на обліках нарколога і КВІ; перебуває на диспансерному обліку у психіатра. За висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи міг і може усвідомлювати свої дії і керувати ними, є осудним, у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує; не одружений; інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано (т. 1 а.с. 80-82, т. 2 а.с. 38-48).
В суді ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, що на підставі ст.66 КК України визнається пом`якшуючою покарання обставиною. Щире каяття повинно бути діяльним, супроводжуватися сприянням розкриттю і розслідуванню злочину, відшкодуванням заподіяної шкоди та іншими позитивними діями, що підтверджують глибоке каяття і усвідомлення протиправності своєї поведінки. Однак такого не встановлено. З явкою з повинною він до правоохоронних органів не звертався, підтвердив факт вчинення злочину після його розкриття і розслідування, повернення потерпілому предметів злочинів не є його заслугою.
Обставин, що обтяжуть покарання, суд не убачає.
Визначаючи ОСОБА_3 вид та міру покарання суд виходить з того, що вчинений злочин є середньої тяжкості, вчинив його маючи не зняту і не погашену в установленому порядку судимість, відбував покарання у вигляді реального позбавлення волі, до потерпілого за пробаченням в суді не звертався. Також суд враховує молодий вік обвинуваченого, вчинення 1-го епізоду злочину, повернення предмету злочину потерпілому, який не наполягав на суворому покаранні, тому його можливо призначити у вигляді обмеження волі і у дещо перевищуючому мінімальний розмірі, дійшовши висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, при застосуванні ст.ст.75, 76 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, однак також на перевищуючий мінімальний термін і покладанням обов`язків, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.
Застосування більш суворих видів і розмірів покарання, ізоляції від суспільства суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.
Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він: раніше не судимий; офіційно не працевлаштований; за місцем тогочасного проживання в цілому характеризується позитивно; не перебуває на диспансерних обліках у нарколога і психіатра, КВІ; не одружений, проживає з матір`ю-пенсіонером; інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано (т. 1 а.с. 115-118, т. 3 а.с. 48-55).
В суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, що на підставі ст.66 КК України визнається пом`якшуючою покарання обставиною. Щире каяття повинно бути діяльним, супроводжуватися сприянням розкриттю і розслідуванню злочину, відшкодуванням заподіяної шкоди та іншими позитивними діями, що підтверджують глибоке каяття і усвідомлення протиправності своєї поведінки. Однак такого не встановлено. З явкою з повинною він до правоохоронних органів не звертався, підтвердив факт вчинення злочину після його розкриття і розслідування, повернення потерпілому окремих предметів злочину не є його заслугою.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Визначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання суд виходить з того, що вчинений злочин є середньої тяжкості, вчинив 1-н епізод злочину і вперше, також суд враховує молодий вік обвинуваченого, повернення окремих предметів злочину потерпілому, тому покарання можливо призначити у мінімальному розмірі обмеження волі, дійшовши висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, при застосуванні ст.ст.75, 76 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням на мінімальний термін і покладанням обов`язків, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.
Застосування більш суворих видів і розмірів покарання, ізоляції від суспільства суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.
З урахуванням покарання, що призначається обвинуваченому ОСОБА_2 , а також для забезпечення виконання даного вироку, запобіжний захід йому за цим кримінальним провадженням, до набрання вироком законної сили, необхідно застосувати у вигляді тримання під вартою.
Судові витрати, пов`язані з проведенням товарознавчих експертиз стягнути з обвинувачених на користь держави. Порядок стягнення визначається в залежності від участі обвинувачених у вчиненні конкретного злочину.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, -

з а с у д и в:

1)
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, призначивши йому покарання за:

· ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі,

· ч. 2 ст. 289 КК України 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

1)
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

2) На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05.08.2013р. у вигляді 6 місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

3) Застосувати до ОСОБА_2 за цим кримінальним провадженням запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

4) ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

5) На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку 1 рік 6 місяців не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього обов`язки.

6) У відповідності до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

7) ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

8) На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього обов`язки.

9) У відповідності до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

10) Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення даного вироку, тобто з 23.01.2015 року.

11) Судові витрати на користь державни: в сумі 146,70 гривень в дольовому порядку, порівну, стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ; в сумі 734,46 гривень стягнути з ОСОБА_2 ; в сумі 293,40 гривень в дольовому порядку, порівну, стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_4 .

12) Речові докази: предмети злочинів, що були передані на зберігання потерпілим вважати повернутими законним володільцям.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до апеляційного суду Харківської області, через Балаклійський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення. Обвинувачені мають право подати клопотання про помилування, доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції, ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Головуючий ОСОБА_1