В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.03.2015 Справа №607/2023/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 26 січня 2015 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючої, незаміжньої, котра проживає у АДРЕСА_2 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2014 року близько 3 год. 00 хв. у ОСОБА_3 , яка перебувала в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи у кімнаті, яку винаймає ОСОБА_5 , у квартирі АДРЕСА_3 , після того, як ОСОБА_5 заснула, близько 3 год. 00 хв. 20 грудня 2014 року ОСОБА_3 підійшла до крісла, на якому стояла жіноча сумочка чорного кольору, що належить ОСОБА_5 , відкрила її та побачила в ній поліетиленовий пакетик, в якому знаходився золотий ланцюжок, 585 проби, вагою 1 грам, що належить ОСОБА_5 . Даний ланцюжок ОСОБА_3 заховала у свою сумочку та із викраденим майном покинула місце вчинення злочину.

28 грудня 2014 року ОСОБА_3 задала викрадений ланцюжок у ломбард «Скарбниця», що знаходиться у м. Тернополі на бульв. Шевченка, 14, таким чином спричинивши своїми діями ОСОБА_5 шкоду на загальну суму 600 грн.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 заявила, що вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнає в повному обсязі.

По суті провадження повідомила наступне. Раніше вона товаришувала із потерпілою ОСОБА_5 . В грудні 2014 року по місцю проживання ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_3 вони спільно з потерпілою вживали алкогольні напої. Перебуваючи в даній квартирі, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, вона викрала належний ОСОБА_5 золотий ланцюжок, який в подальшому здала в ломбард.

У скоєному щиро розкаюється. На даний час повернула ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 600 грн.

Вона виховувалась в неповній сім`ї, оскільки батько залишив їх з матір`ю, коли вона була маленькою. На даний час вона не працює, особистого доходу немає. Харчується за рахунок продуктів, котрі передає матір.

Потерпіла ОСОБА_5 суду повідомила, що раніше товаришувала з обвинуваченою ОСОБА_3 .

В ніч з 19 грудня на 20 грудня 2014 року вони на пропозицію ОСОБА_3 в її помешканні у квартирі АДРЕСА_3 вживали алкогольні напої. В приміщенні квартири була окрім неї та ОСОБА_3 ще одна особа. Вночі вона пішла спати, в той час як ОСОБА_3 продовжувала перебувати в квартирі. Зранку, прокинувшись, виявила, що зник її ланцюжок. Підозра про викрадення ланцюжка одразу ж впала на ОСОБА_3 , у зв`язку із чим вона просила останню повернути їй вкрадене. Однак, ОСОБА_3 цього робити не хотіла, через що вона звернулась до правоохоронних органів.

На даний час ОСОБА_3 повернула їй 600 грн. матеріальної шкоди.

На її думку, за скоєне ОСОБА_3 слід покарати суворо та позбавити волі.

Обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, особу винної, яка притягується до відповідальності вперше, обставини, що пом`якшують покарання до яких суд відносить визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, а тому вважає, що їй слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді громадських робіт, з врахуванням також того, що ОСОБА_3 немає самостійного доходу, а тому не зможе сплатити штраф.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя підпис

З оригіналом згідно:

Головуючий суддяОСОБА_1