Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/694/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2015 року м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002775 стосовно ОСОБА_8 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 травня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, що не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-08 червня 2010 рокуКіровським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

-10 листопада 2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2012 року звільнений 27 грудня 2012 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання на 1 рік 17 днів,

визнано винним та засуджено за ч.2 ст.15,ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у видіпозбавлення волі на строк 4 роки.

Ухвалено про стягнення з ОСОБА_8 184 грн. 50 коп. процесуальних витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, за наступних обставин.

21 березня 2015 року близько 13.30 год., ОСОБА_8 перебуваючи в торговій залі ТОВ «Вересень Плюс» крамниці «Файно-Маркет», розташованої за адресою м. Кіровоград, вул. Волкова, 11, корп.1, вирішив таємно викрасти упаковку кави.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 діючи повторно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власної наживи, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав зі стелажу упаковку кави «CarteNoireOriginal» вагою 90 г, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 733 від 10 квітня 2015 року складає 132,80 грн., яку сховав під пахву лівої руку.

Після чого ОСОБА_8 , проходячи касову зону, не розраховуючись за пачку кави направився до виходу з крамниці, але був помічений охоронцем ОСОБА_9 , який почав кричати та вимагав його зупинитись, зрозумівши що його дії помічені, ОСОБА_8 намагався втекти з крамниці з викраденим, але довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий охоронцем ОСОБА_9 і вантажником ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини справи, кваліфікацію дій та висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання, а саме застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що при призначенні покарання, суд першої інстанції не в повній мірі врахував те, що ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується позитивно, розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті інкримінованого йому злочину, повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду, зробив відповідні висновки, проживає з батьками похилого віку, які потребують його допомоги.

Наведені обставини, на думку захисника ОСОБА_7 не знайшли своєї об`єктивної та належної оцінки під час судового розгляду, що призвело до необґрунтованого призначення її підзахисному надто суворого покарання, яке не відповідає цілям та загальним засадам.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 , яка повністю підтримала апеляційну скаргу і просила суд її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Викладені у вироку районного суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, ґрунтуються на сукупності зібраних та досліджених доказах, достовірність і достатність яких не була поставлена під сумнів учасниками судового розгляду, в зв`язку з чим, згідно ст. 349 КПК України, вони за згодою сторін судом першої інстанції не досліджувались.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 як і на правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких, особу ОСОБА_8 , який вчинив умисний, корисливий злочин, маючи непогашену в установленому законом порядку судимість за попереднім вироком.

Також при призначенні покарання ОСОБА_8 , судом враховано обставини, що пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття та відшкодування шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Враховуючи, ступінь тяжкості та зухвалий характер вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, його особу, який будучи раніше судимий за вчинення умисного, тяжкого, кваліфікованого злочину проти власності під час іспитового строку, після умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання, знов вчинив, умисне, тяжке, кваліфіковане, корисливе кримінальне правопорушення, ніде не працює, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 218 від 21 квітня 2015 року виявляє психічні розлади внаслідок вживання опіоїдів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_8 , як особа представляє суспільну небезпеку, а тому його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

В даному випадку, суд призначив ОСОБА_8 мінімальне покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 186 КК України, яке є справедливим і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 є молодою, працездатною особою, проживає з батьками похилого віку, які потребують допомоги, підтримує з сусідами добрі стосунки, позитивно характеризується, працює неофіційно, щиро розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті даного кримінального правопорушення, добровільно відшкодував заподіяну потерпілому шкоду і може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки фактично ОСОБА_8 будучи звільнений за вироком Кіровського районного суду від 08 червня 2010 року відбування покарання з випробуванням, 23 червня 2010 року продовжив злочинну діяльність і вчинив крадіжку чужого майна з проникненням у приміщення по 2 епізодам, після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, маючи непогашену судимість за попереднім вироком вчинив грабіж.

При таких обставинах та кримінологічній характеристиці ОСОБА_8 як особи, колегія суддів підстав для зміни вироку і звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 травня 2015 року стосовно ОСОБА_8 за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4