Справа № 1- 325/2008
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14
серпня 2008 року Деснянський районний
суд м. Чернігова в складі :

головуючого - судді -
Розинко В.М.

при секретарях - Примак Т.В., Самусь Л.В.

з участю прокурора - Домашенко О.В.

потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народження, уродженця м. Чернігова, українця,
громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не працюючого, не
одруженого, раніше судимого Деснянським районним судом м. Чернігова 12.06.1990
р. за ст. 81 ч. 3 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі з умовним
засудженням до позбавлення волі з обов'язковим
залученням до праці, ухвалою
Ленінського районного суду м. Львова від 11.02.1992 р. направленого в місця
позбавлення волі, Новозаводським
районним судом м. Чернігова 15.12.1994 р. за ст. ст. 81 ч. 3, 140 ч. 2, 193 ч.
1, 215-3 ч. 2 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі, Деснянським
районним судом м. Чернігова 18.02.2000 р. за ст. ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3 КК
України 1960 року до 3 років позбавлення волі, Новозаводським районним судом м.
Чернігова 16.12.2003 р. за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 року позбавлення волі,
звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком в 2 роки, Новозаводським
районним судом м. Чернігова 27.04.2004 р. за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років
3 місяців позбавлення волі, звільненого 24.05.2007 р. за відбуттям покарання,
мешканця АДРЕСА_1 -

у скоєнні злочину, передбаченого
ст. 185 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и
в :

11.04.
2008 р. близько 18 год. підсудний ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись у квартирі 1 будинку 117, розташованого на проспекті
Миру в м. Чернігові, таємно викрав гроші в розмірі 1500 грн., що належить
потерпілому ОСОБА_2

Підсудний,
допитаний у судовому засіданні, вину у пред'явленому обвинуваченні за ст. 185 ч.
2 КК України визнав повністю та пояснив, що не бажає давати свідчення в суді,
оскільки у повному обсязі підтримує свої попередні свідчення, які давав у ході
досудового слідства. Просить суворо не карати, обрати умовне покарання без
позбавлення волі, оскільки все вийшло по дурості, у скоєному розкаюється.

Потерпілий, при допиті в
судовому засіданні пояснив, що випивав разом із підсудним, а потім запросив
того додому. Через деякий час той, розмовляючи по мобільному телефону, вибіг із
квартири і не повернувся. Після того він
виявив пропажу грошей, декілька разів ходив додому до підсудного, сестра того
обіцяла, що він віддасть гроші. Оскільки гроші не були повернуті, він написав
заяву до міліції та подав позов про стягнення грошей на суму 1500 грн. Гроші до
цього часу не повернуті, але він відмовляюсь від позову, пробачає того.

Враховуючи свідчення підсудного та потерпілого, а також те, що фактичні
обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що дії підсудного
правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка), вчинене повторно, а вина у скоєному доведена у повному
обсязі.

Вирішуючи питання про міру
покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до
злочинів середньої тяжкості, особу винного - його вік, сімейний стан, наявність
постійного місця проживання та позитивної характеристики за таким, обставину, яка пом'якшує покарання - щире
каяття та обставину, яка обтяжує покарання - учинення злочину особою, що
перебуває у стані алкогольного сп'яніння, приймає до уваги відсутність вимог
потерпілого про призначення йому
суворого покарання та, зважаючи на те, що підсудний неодноразово притягався до
кримінальної відповідальності саме за скоєння корисних правопорушень, причому
до нього застосовувалось як покарання у вигляді позбавлення волі, так і
інститути, що передбачають гуманізацію покарання - умовне покарання, амністія,
умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, звільнення від відбуття
покарання з випробуванням, що у сукупності не змусило підсудного стати на шлях
виправлення, доходить висновку, що
відсутні підстави для обрання покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, але
обираючи таке, є підстави дати підсудному ще одну можливість для виправлення та
обрати його в межах мінімальних санкцій закону, що є необхідним і достатнім для
його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вважає можливим прийняти відмову потерпілого від позову, що не
суперечить закону та не порушує прав і законних інтересів учасників кримінального
судочинства.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_1
визнати винним за ст. 185 ч. 2 КК України і призначити покарання у вигляді 2
років позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати з 06.05.2008 р., тобто з часу фактичного
затримання, залишивши запобіжним заходом до набрання вироком законної сили
взяття під варту.

Закрити провадження по справі в частині позову.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Чернігівської
області протягом 15 діб із дня його проголошення, а засудженим у той же строк
із моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий Розинко
В.М.