1Справа № 335/6858/15-к 1-кс/335/3511/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 ,розглянувши клопотання слідчого слідчого управління ГУ МВС України в Запорізькій області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000425 від 22.11.2012 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 364 Кримінального Кодексу України,
В С Т А Н О В И В:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за погодженням з прокурором звернувся слідчий слідчого управління ГУ МВС України в Запорізькій області з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000425 від 22.11.2012 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 364 Кримінального Кодексу України.
В ході розслідування кримінального провадження встановлено, що у 2008 році ОСОБА_4 отримав кредит у ВАТ «Кредитпромбанк» під заставу квартири АДРЕСА_1 , яка належала його колишній дружині ОСОБА_5 .

На підставі рішення Комунарськсго районного суду від 21.04.2012 р. на вищезазначену квартиру, яка виступила предметом іпотеки встановлена вартість з метою подальшої реалізації.

13.07.2012 р. розпочате виконавче провадження з метою реалізації залогового майна.

20.08.2012 р. на проведених ТОВ ТБ «Гліт Сервіс» торгах квартира АДРЕСА_1 реалізована ОСОБА_6 , яка в подальшому була зареєстрована за ним в ТОВ «ЗМБТІ».

11.12.2013 р. ОСОБА_6 продав вищезазначену квартиру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна від 25.02.2014 р.

20.01.2014 р. ОСОБА_8 звернулася з заявою про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , з метою виключення її подальшої перепродажу.

У зв`язку з вищевикладеним виникла необхідність у застосуванні заборони на користування вищезазначеною квартирою, а також заборони розпоряджатися нею ОСОБА_9 , оскільки їх незастосування може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити та накласти арешт на вказану квартиру.

Відповідно до ч. 2 ст.171 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, необхідно розглядати без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про накладання арешту задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000425, розпочате за ознаками ч. 2 ст.190 КК України за фактом незаконних дій з квартирою ОСОБА_10 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

З наданих суду матеріалів вбачається, що квартира, на яку слідчий просить накласти арешт, на даний час належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до даного кримінального провадження не має ніякого відношення та добросовісно користується вказаною квартирую на законних підставах.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що немає правових підстав для арешту майна, не надано достатнього обсягу доказів, що підтверджують відсутність наслідків арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна є безпідставним та задоволенню не підлягає, оскільки слідчим не доведено необхідність такого арешту.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170 173 КПК України,
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого управління ГУ МВС України в Запорізькій області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000425 від 22.11.2012 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 364 Кримінального Кодексу України відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1