Справа № 11 - 281/2008 р. Головуючий у 1 інстанції Шляхов В.І.
Категорія - ст.. 289 ч.1 Доповідач Зенченко Т.С.
року. Колегія суддів судової
палати з кримінальних справ апеляційного
суду Чернігівської області в складі:
суддів - Зенченко Т.С., Баглая І.П.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією прокурора Ріпкинського
району на вирок Ріпкинського районного
суду Чернігівської області від 6
Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець с. Задеріївка Ріпкинського району
Чернігівської області, громадянин України,
з середньо освітою, неодружений, непрацюючий, на утриманні має
неповнолітню дитину, мешканець смт. Радуль Ріпкинського району Чергівської
області, в силу ст. 89 КК України не
судимий
засуджений за ст.
289 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України
звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки та покладено на нього обов'язки,
передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання;
періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально - виконавчої системи.
визнано винним в тому, що він 17
вересня 2007 року, приблизно о 2 годині,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не маючи дозволу власника або
користувача, тобто незаконно на не охоронюваній стоянці на околиці смт. Радуль
Ріпкинського району Чернігівської області, заволодів автомобілем КАМАЗ 5511,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить закритому акціонерному товариству
„Автомобільне транспортне підприємство № 2562”.
який приймав участь у справі подав апеляцію. Доводи апеляції зводяться до того,
що не заперечуючи фактичних обставин
справи, кваліфікації дій засудженого, суд неправильно застосував матеріальний
закон. Згідно п. 8 постанови Пленуму Верхового Суду України № 7 „Про практику призначення
судами кримінального покарання” від 23 жовтня 2003 року призначення
основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за
даний злочин, або перехід до іншого, більш м'якого виду основного покарання,
або непризначення обов'язкового додаткового покарання (ст. 69 КК)
може мати місце лише при наявності
декількох (не менше двох)
обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Суд при призначенні покарання
засудженому неправильно
застосував матеріальний закон. Призначив йому 2 роки позбавлення волі, хоча
санкція статті 289 ч.1 КК України
передбачає покарання у вигляді штрафу або позбавлення волі на
строк від 3 до 5 років. Посилаючись
на заначені обставини, прокурор просить вирок суду скасувати, у зв'язку
з неправильним застосуванням кримінального закону, справу прийняти до свого
провадження і постановити новий вирок в межах санкції статті 289 ч.1 КК
доповідь судді, прокурора, який
підтримав апеляцію, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.
суду про винність ОСОБА_1 у незаконному заволодінні транспортним засобом
за викладених у вироку обставин, а також правильність кваліфікації його дій у апеляції прокурора не оспорювалися.
зі ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом'якшують покарання
та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи
винного суд, умотивавши своє рішення,
може за особливо тяжкий, тяжкий злочин або злочин середньої тяжкості
призначити осеовне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції
статті Особливої частини цього Кодексу.
матеріалів кримінальної справи, при призначенні
засудженому покарання суд першої інстанції дійшов висновку, що пом'яшкуючими обставинами є лише
щире каяття та активне сприяття розкриттю злочину.
Проте у справі є й інші обставини, не зазначені в ч.1
ст. 66 КК України, які суду першої інстанції
слід було визнати такими, що
пом'якшують покарання засудженому. Зокрема , до них належать: з'явлення із
зізнанням; те що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався;
має на утриманні неповнолітню дитину.
справі врахованих судом першої інстанції
та трьох додаткових підстав, що
пом'якшують покарання й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи
ОСОБА_2 і тяжкості вчиненого ним злочину, колегія суддів вважає за
необхідність до засудженого
застосувати ст. 69 КК України.
ст.ст. 365, 366, 379 КПК України, колегія суддів,
прокурора Ріпкинського району
задовольнити частково.
Вирок
Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 6 березня 2008 року щодо ОСОБА_1змінити.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ст. 289 ч.1 КК України
із застосуванням ст. 69 КК України до покарання призначеного судом першої
інстанції.

У
решті вирок суду залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: