Номер провадження:1-м/521/29/15

У Х В А Л А

02 липня 2015 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
затриманого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Малиновського району м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кутаїсі, Грузинської РСР, грузина, громадянина Грузії, що має середню освіту, не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого на території України, оголошеного в розшук 22.03.2005 року, за вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 162 КК Російської Федерації, -
В С Т А Н О В И В:
03.02.2015 співробітниками Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 162 КК Російської Федерації.

13.11.2003 року слідчим СВ Новоусманського РВВС порушено кримінальну справу № 03693138 за ознаками злочину передбаченого п. «а» ч. 2 ст. 162 КК РФ.

27.01.2004 року компетентними органами Російської Федерації ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину передбаченого п. «а» ч. 4, ст. 162 КК РФ.

22.03.2005 року суддею Новоусманського районного суду відносно ОСОБА_7 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та оголошено в розшук.

30.08.2005 ОСОБА_7 оголошено у міждержавний розшук.

05.02.2015 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_7 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.

27.02.2015 з Генеральної прокуратури Російської Федерації до Міністерства юстиції України надійшов запит про видачу ОСОБА_7 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності.

Розділ 9 КПК України визначає у відповідності зі світовою практикою й вимогами міжнародних договорів про права людини процедуру екстрадиції осіб, розшукуваних іноземними державами у зв`язку зі здійсненням злочинів на їхній території й установленням на території України, а також передбачає порядок захисту прав таких осіб.
Аналогічні вимоги, передбачено в статтях 58-62 Конвенції про правову допомогу й правових відносин у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року (Мінської конвенції).
У своєму клопотанні прокурор просить застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт), мотивуючи клопотання тим, що він скоїв злочин на території Російської Федерації і в теперішній час розшукується компетентними органами РФ для притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Затриманий та його захисник, кожен окремо, в судовому засіданні не погоджуючись з клопотанням, просили відмовити у його задоволені.

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника та затриманого, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя при винесенні ухвали враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 61 Конвенції «Про правову допомогу і правові відношення в цивільних, сімейних і кримінальних справах» (м. Мінськ, Республіка Білорусь, 22.01.1993 року) передбачається, що особа яка потребує видачі, за клопотанням може бути взята під варту і до отримання вимоги про видачу.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Частиною 1 статті 584 КПК України, передбачається, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

З матеріалів наданих судді для розгляду вбачається, що ОСОБА_7 розшукується Новоусмановским районим судом Воронежської області, яким розглядається кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 162 ч.4 п. «а» КК РФ.

Слідчим суддею також встановлено, що матеріали екстрадиційного арешту містять усі необхідні документи, для задоволення вказаної подання.

При застосуванні екстрадиційного арешту, суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно ОСОБА_7 .

Згідно ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Вказані вимоги Закону, дають судді підстави для застосування ектрадиційного арешту без відповідно строку, оскільки прокурор зобов`язаний не рідше одного разу на два місяці звернутись до суду з відповідним поданням щодо наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою. Окрім того, сама затримана особа має право звернутись з відповідною скаргою не частіше одного разу на місяць з тих самих підстав.

Враховуючи викладені вимоги закону, з урахуванням викладених обставин суддя обґрунтовано вважає, що є всі об`єктивні підстави для застосування екстрадиційного арешту до ОСОБА_7 до вирішення питання про видачу особи (екстрадиції) і його фактичну передачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 16 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957 року, ст. ст. 56, 60, 61 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» / г. Мінськ, Республіка Білорусь, 22.01.1993 року /, а також ст. ст. 541, 584 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Малиновського району м. Одеси задовольнити.

Застосувати екстрадиційний арешт відносно ОСОБА_6 , до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та його фактичної передачі, але не більше строку встановленого ч. 10 ст. 584 КПК України КПК України.

Конвоювати та тримати ОСОБА_6 доОдеського слідчого ізолятору УДПтС України в Одеській області.

Копію ухвали направити в ОСІ УДПтС України в Одеській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором.

Слідчий суддя: ОСОБА_1