Справа № 447/3900/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/308/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 18 лютого 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:
цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання Держівської виправної колонії № 110 УДПтС України у Львівській області про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю м.Дзержинськ Донецької області.

Не погоджуючись з даною ухвалою, засуджений ОСОБА_6 та його адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких вважають оскаржувану ухвалу незаконною і необґрунтованою, просять її скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання Держівської ВК № 110 УДПтС України у Львівській області та спостережної комісії при Миколаївській районній державній адміністрації Львівської області про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, адвокат та засуджений покликаються на те, що до засудженого ОСОБА_6 неодноразово застосовувалися заохочення, він добросовісно та сумлінно ставиться до праці, а тому це свідчить про те, що останній став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважає апеляційні скарги підставними та просить рішення суду першої інстанції скасувати і задоволити вказане подання, вивчивши матеріали подання та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що такі не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення і відбув визначену законом частину покарання, встановленого вироком суду.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Як вбачається із матеріалів подання, ОСОБА_6 засуджений вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 19.04.2007 року на 12 років позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

За час перебування в установах виконання покарань за порушення встановленого порядку до засудженого ОСОБА_6 тричі застосовувалися заходи стягнення, за сумлінну поведінку і ставлення до праці 12 разів заохочувався адміністрацією Виправної колонії № 56.

Поряд з тим, згідно з поданою характеристикою (а.с.п. 3), засуджений ОСОБА_9 працевлаштований в Держівській виправній колонії № 110 в бригаду № 11, але до праці на виробництві не залучався у зв`язку із скороченням обсягів робіт. За час відбування покарання у Держівській виправній колонії № 110 порушень встановленого режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, всебічно та повно врахував дані про особу засудженого, його поведінку за весь час відбування покарання та дійшов до вірного висновку про відсутність переконливих доказів, які б свідчили про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою, й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 18 лютого 2015 року, якою відмовлено у задоволенні спільного подання Держівської виправної колонії № 110 УДПтС України у Львівській області про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_6 , залишити без змін, його та адвоката ОСОБА_7 апеляційні скарги - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4