У х в а л а

і м е н е м У к р а ї н и

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Синявського О.Г.,

суддів Коротких О.А., Глоса Л.Ф.,

за участю прокурора Глибченко Т.Г.,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 12 червня 2007
року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції, касаційною скаргою підсудного ОСОБА_1
на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 1 грудня 2006 року

Даною ухвалою кримінальну справу по
обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

за ст.ст. 115 ч.2 п.п. 7,12; 15 ч. 2, 115 ч.2 п.п. 1, 7, 12 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст.ст. 28 ч. 2,
115 ч.2 п.п. 7,12; 28 ч. 2, 15 ч. 2, 115 ч.2 п.п. 1, 7, 12; 296 ч.4 КК
України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст.ст. 28 ч. 2,
115 ч.2 п.п. 7,12; 28 ч. 2, 15 ч. 2, 115 ч.2 п.п. 1, 7, 12; КК України,

повернуто
прокурору Одеської області на додаткове розслідування.

Досудовим слідством ОСОБА_1 ОСОБА_2,
ОСОБА_3 обвинувачуються в тому, що 31 липня 2005 року близько 2-ї год. будучи в стані алкогольного сп'яніння, за
попередньою змовою та пропозицією
останнього, використовуючи малозначний привід вирішили вбити двох раніше
незнайомих осіб, які перед цим побили ОСОБА_3

Реалізовуючи спільний умисел, ОСОБА_3
передав ОСОБА_1 кухонний ніж і вони
втрьох пішли до торгового павільйону, що на АДРЕСА_1. По дорозі ОСОБА_2 знайшов металеву палицю, яку взяв
з собою для нанесення тілесних ушкоджень. Коли біля торгового павільйону вони побачили ОСОБА_4 та ОСОБА_5, діючи узгоджено, з метою реалізації
попередньої домовленості, ОСОБА_3 руками та ногами, а ОСОБА_2 металевою палицею безпричинно, з
особливою зухвалістю, почали наносити удари
по тулубу ОСОБА_4. Після чого ОСОБА_1 з метою вбивства умисно наніс
потерпілому удар ножем у груди та інші життєво важливі органи. Внаслідок
колото-різаного поранення грудної клітки з пошкодженням серця ОСОБА_4 помер на
місці.

Продовжуючи свої дії та діючи
узгоджено, ОСОБА_1 підбіг до ОСОБА_5, якого безпричинно били ОСОБА_2 металевою палицею, а ОСОБА_3 руками та ногами, з особливою
зухвалістю, діючи узгоджено, з метою умисного вбивства наніс ножем ОСОБА_5.
декілька ударів по тулубу, спричинивши йому проникаючі колото-різані поранення
грудної клітки, що є небезпечними для життя. Однак довести свій умисел до кінця
вони не змогли з підстав, що не залежали від їхньої волі.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_2 там
же, грубо порушуючи громадський порядок, безпричинно, діючи з особливою
зухвалістю напав на ОСОБА_6, який виконував свій громадський обов'язок по
припиненню хуліганських дій, металевою палицею, яку заздалегідь заготовив для
нанесення тілесних ушкоджень намагався вдарити його, але зробити цього не зміг,
оскільки ОСОБА_7 вдалося ухилитися від удару.

Під час розгляду справи, суд дійшов
висновку про те, що досудовим слідством допущено неповноту та однобічність, а
також порушення права на захист, які не можуть
бути усунуті в судовому засіданні.

Зокрема, згідно з постановою про
порушення кримінальної справи (т.1 а.с. 2 ) від 1 серпня 2005 року, справа
порушена стосовно ОСОБА_1 за ст.ст. 15 ч. 1, 115 ч. 2 п.п. 1,7, 12 КК України. В описовій частині
цієї постанови зазначено, що даний злочин вчинений за попередньою змовою з
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Однак досудовим слідством участь захисників під час допиту в
якості підозрюваних ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 забезпечена не була. Не всі
слідчі дії були виконані з дотриманням часу та місця зазначеного слідчим в
протоколі.

В порушення вимог ст. 19 КПК України
ОСОБА_3, який не володіє російською мовою, не було вручено на грузинській мові
копію постанови про притягнення в якості обвинуваченого.

Залишилися неперевіреними доводи
підсудних про застосування до них під час досудового слідства недозволених
методів, а також їхня версія про те, що
вони ножових поранень ОСОБА_4. не наносили. У зв'язку з чим необхідно провести
відтворення обстановки та обставин події за участю підсудних та свідка ОСОБА_8.

Не встановлено дівчину не ім'я
“ОСОБА_9”, яка перебувала на місці вчинення злочину, а також осіб, які б бачили
як ОСОБА_4 йшов від місця злочину до місця, де його знайшли.

Необхідно встановити знаряддя
злочину, оскільки згідно з висновками криміналістичних експертиз, тілесні
ушкодження потерпілим спричинені ножами, ширина леза яких є різною.

У касаційному поданні прокурор, який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, порушує питання про
скасування ухвали суду з направленням справи на новий судовий розгляд. На його
думку ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд дав оцінку
доказам, при тому, що у судовому засіданні не були допитані потерпілі та всі
свідки, що вказані в обвинувальному
висновку. Як вважає прокурор, в ухвалі не зазначено чому суд позбавлений
можливості усунути у судовому засіданні недоліки допущені досудовим слідством
шляхом надання окремих доручень та більш ретельного допиту підсудних,
потерпілих, свідків.

У касаційній скарзі підсудний ОСОБА_1
вважає, що ухвала суду про направлення справи на додаткове розслідування є
обґрунтованою. Просить з урахуванням його стану здоров'я та даних про особу, змінити
запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, прокурора Глибченко Т.Г., яка частково підтримала касаційне
подання та просила змінити ухвалу суду й виключити з неї вказівку про необхідність
проведення ряду слідчих дій, а касаційну скаргу ОСОБА_1 просила залишити без
задоволення, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи
касаційного подання й касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційне
подання підлягає задоволенню частково, а
касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 281 КПК України
повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або
неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота
або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Під час досудового слідства у зв'язку з тим,
що обвинувачений ОСОБА_3 не володіє в повному об'ємі російською мовою,
постановою слідчого від 28 листопада 2005 року йому було забезпечене право
користуватися послугами перекладача з російської на грузинську мову.

Відповідно до вимог ст. 19 КПК
України особам, що беруть участь у справі і не володіють мовою, якою
провадиться судочинство слідчі документи вручаються в перекладі на його рідну
мову або іншу мову, якою він володіє.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 постанову від 28 листопада 2005 року про притягнення його в якості
обвинуваченого в перекладі на грузинську мову не вручили.

Таким чином, повертаючи справу на
додаткове розслідування, суд обґрунтовано визнав, що дане порушення
кримінально-процесуального закону є істотним порушенням права обвинуваченого на
захист, оскільки поновлення порушених
під час розслідування процесуальних прав ОСОБА_3 не може бути усунуте в
судовому засіданні.

За таких обставин доводи касаційного
подання прокурора про необґрунтованість ухвали апеляційного суду про повернення
справи на додаткове розслідування та можливість усунення недоліків досудового
слідства під час судового розгляду, є безпідставними.

Також є обґрунтованою вказівка суду
про необхідність перевірки доводів підсудних про застосування до них під час
досудового слідства недозволених методів.

Разом з тим, колегія суддів вважає,
що суд в ухвалі безпідставно вказав про необхідність проведення певних слідчих
дій, які з урахуванням даних досудового слідства не свідчать про його неповноту
або неправильність, зокрема, з матеріалів справи вбачається, що органи
досудового слідства вживали передбачені законом заходи для з'ясування особи
дівчини на ім'я “ОСОБА_9”, встановлення знаряддя злочину, під час досудового
слідства проводилися відтворення обстановки і обставин події за участю
обвинувачених та свідка ОСОБА_8.

Тому з мотивувальної частини ухвали слід
виключити вказівки про обов'язковість
встановлення та допиту дівчини на ім'я “ОСОБА_9”, проведення відтворення
обстановки і обставин події за участю обвинувачених та свідка ОСОБА_8.,
встановлення знарядь злочинів.

У зв'язку з цим колегія суддів
вважає, що ухвалу суду про повернення справи на додаткове розслідування необхідно змінити, частково задовольнивши
касаційне подання прокурора.

Доводи касаційної скарги підсудного
ОСОБА_1 про необхідність зміни йому запобіжного заходу, на думку колегії суддів
є необґрунтованими.

ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні особливо
тяжких злочинів і перебуваючи на волі може перешкодити встановленню істини у
кримінальній справі, а також з метою забезпечення виконання процесуальних
рішень, апеляційним судом обґрунтовано залишено йому запобіжний захід у вигляді
тримання під вартою.

Підстав для зміни запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и
л а :

Касаційне подання прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково.
Касаційну скаргу підсудного ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 1 грудня 2006 року про повернення кримінальної справи по
обвинуваченню ОСОБА_1 за ст.ст.
115 ч.2 п.п. 7,12; 15 ч. 2, 115 ч.2 п.п.
1, 7, 12 КК України, ОСОБА_2 за ст.ст. 28 ч. 2,
115 ч.2 п.п. 7,12; 28 ч. 2, 15 ч. 2, 115 ч.2 п.п. 1, 7, 12; 296 ч.4 КК
України, ОСОБА_3 за ст.ст. 28 ч. 2, 115
ч.2 п.п. 7,12; 28 ч. 2, 15 ч. 2, 115 ч.2 п.п. 1, 7, 12; КК України на додаткове
розслідування - змінити.

Виключити з мотивувальної частину ухвали вказівки суду про обов'язковість встановлення та допиту дівчини на ім'я
“ОСОБА_9”, проведення відтворення обстановки і обставин події за участю
обвинувачених та свідка ОСОБА_8., встановлення знарядь злочинів.

У решті ухвалу залишити без зміни.

С у д д і :

Синявський О.Г. Коротких О.А. Глос Л.Ф.

Згідно зі ст. 281 КПК України
повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або
неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота
або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 11.02.2005 року “Про практику застосування судами
України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування”, якщо суд має
змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду
справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику
й допиту нових свідків, вчинення інших
процесуальних дій, направлення справи на додаткове розслідування є
неприпустимим.

Повертаючи справу на додаткове
розслідування з мотивів неповноти досудового слідства суд вказав, що допущені
порушення не можуть бути усунуті в судовому засіданні. Зокрема, як вбачається з
ухвали, кримінальна справа направлена на додаткове розслідування в зв'язку з
тим, що орган досудового слідства не навів доказів того, що саме від дій
ОСОБА_10 настала смерть потерпілого. Тим самим не були виконані вимоги
ст.ст.22,64 КПК України стосовно доказування способу та інших обставин вчинення
злочину.

Однак, такий висновок суду суперечить
чинному кримінально-процесуальному законодавству.

Повернення
справи на додаткове розслідування у випадках, коли немає доказів, які б
підтверджували обвинувачення, і вичерпані всі можливості одержання додаткових
доказів, є неприпустимим.

Стосовно вказівки суду про встановлення
місця перебування ОСОБА_10, то дана обставина, на думку колегії суддів, не може
бути підставою для повернення справи на додаткове розслідування.

З матеріалів справи вбачається (т.1 а.с.255),
що слідчим прокуратури Залізничного району м. Львова оголошено розшук
обвинуваченого ОСОБА_10 у зв'язку з винесенням постанови про пред'явлення йому
обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст.194 ч.1,2 КК України(в
редакції 1960 року).

Згідно з повідомленням прокуратури м. Чернігова (т.1 а.с.359), оголошено розшук ОСОБА_10 за фактом вбивства громадянина ОСОБА_12.

Таким чином, без направлення
кримінальної справи на додаткове розслідування, суд може перевірити хід
проведення розшуку ОСОБА_10, в тому числі, шляхом огляду матеріалів оперативно
розшукової справи.

Що стосується не виконання судових доручень,
зокрема, стосовно з'ясування де саме знаходиться оригінал протоколу огляду та
вилучення від 12 серпня 1998 року з помешкання ОСОБА_13 електронного записника
“КАСІО”; встановлення осіб, які були присутні при цьому та їхнього допиту; з'ясування дати затримання
ОСОБА_10по кримінальній справі за якою він був засуджений вироком Збаразького
районного суду від 22 лютого 1999 року; непредставлення в судове засідання
електронного записника та металевого прута, які є речовими доказами по
справі, то на думку колегії суддів
вказані обставини не можуть бути підставами для повернення справи на додаткове
розслідування.

З надісланих до суду відповідей на
виконання судових доручень, а також з пояснень працівників міліції та
прокуратури в судовому засіданні вбачається, що частина доручень не виконані з
об'єктивних причин.

Суду необхідно було належним чином
дослідити протоколи вказаних слідчих дій, визначити їх доказове значення та
прийняти законне і обґрунтоване рішення.

З огляду на наведене колегія суддів
вважає, що прийняте судом рішення про направлення справи на додаткове
розслідування є необґрунтованим, переконливих мотивів прийняття такого рішення
суд не навів, а тому ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий
судовий розгляд.

При новому розгляді, в межах
пред'явленого обвинувачення, суду необхідно ретельно перевірити всі докази у
справі, в тому числі показання ОСОБА_10і ОСОБА_14, при необхідності дослідити в
судовому засіданні матеріали кримінальної справи що знаходиться в Залізничному
районному суді м. Львова за вироком якого від 8 лютого 2005 року ОСОБА_14
засуджено за ст.142 ч.3,194 ч.1,2 КК
України ( в редакції 1960 року), дати їм всебічну оцінку і в залежності від
встановленого, вирішити питання про доведеність чи недоведеність вини ОСОБА_10
стосовно всього об'єму обвинувачення чи його частини.

Доводи підсудного про відсутність
доказів його винуватості підлягають ретельній перевірці при розгляді справи.

У зв'язку зі скасуванням ухвали про
направлення справи на додаткове розслідування, підлягає скасуванню і окрема
ухвала суду.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційне подання прокурора, який
затвердив обвинувальний висновок задовольнити, касаційну скаргу підсудного
ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 20 грудня 2006 року щодо ОСОБА_10 та окрему ухвалу адресовану
прокурору Львівської області скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд.

Запобіжний захід у виді тримання під
вартою щодо ОСОБА_10- залишити без
змін.

С у д д і
:

Філатов В.М. Коротких О.А. Школяров В.Ф.