Справа № 694/1109/14-к Провадження №1-кп/694/2/15
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
20.02.2015 року м.Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі:головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки с. Княжа
Звенигородського району Черкаської області, зареєстрованої
громадянки України, освіта неповна середня, не працюючої, розлученої,не
військовозобовязаної,неповнолітніх дітей на утриманні немає,раніше не
судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,-
в с т а н о в и в:
Обвинувачена ОСОБА_4 в період часу з березня 2014 року по 01 квітня 2014року, у не встановлений досудовим слідством день та час, по АДРЕСА_1 , за попередньою змовою та в групі із обвинуваченим ОСОБА_6 , з метою заволодіння чужим майном, таємно, умисно, з корисливих мотивів, через огорожу із сітки, проникли на присадибну ділянку ОСОБА_5 , звідки викрали саджанці фруктового дерева яблуні в кількості 87, а саме: 74 яблунь Голденделішес, вартістю за одну 25 гривень, на суму 1850 гривень, 11 яблунь Лігол, вартістю за одну 25 гривень, на суму 275 гривень, 2 яблуні Принц, вартістю 25 гривень, на суму 50 гривень. Після чого із викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зникали, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків па загальну суму 2175 гривень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 в інкримінуємому кримінальному правопорушенні вину визнала повністю, щиро розкаялася, пояснивши, що вона разом із ОСОБА_6 проникли на огороджену територію будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали саджанці яблунь.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив,що в с.Козацьке,Звенигородського району,Черкаської області знаходиться будинок його матері,де вона і проживає.На присадибній земельній ділянці він насадив фруктові дерева яблук виду Голденделішес та Лігол.18.03.2014 року коли приїхав в с.Козацьке та вийшов на присадибну ділянку ,то виявив відсутність 70 дерев яблунь,з яких 60-Голденделішес,10- Лігол ,але до міліції не звертався із заявою,так як намагався вирішити дане питання сам.01.04.2014 року приїхавши знову в село виявив також відсутність 17 дерев яблунь,з яких 14-Голденделішес,1-Лігол,2-Принц.08.04.2014 року від жителів с.Козацьке він дізнався,що саджанці його дерев продавали ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .Цього ж дня він особисто забрав 10 яблунь Голденделішес у ОСОБА_8 та 15 в його батька ОСОБА_9 . ОСОБА_4 та ОСОБА_6 працювали на присадибній ділянці та виконували різні роботи біля саджанців дерев яблунь,за що отримували кошти та витрачали їх на власні потреби,претензій до них за виконання роботи не було.Саджанці яблунь він придбав в Польщі за 12 злотих,тобто 46 грн за кожен саджанець.На даний час претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має,оскільки остання відшкодувала йому завдані збитки в повному обємі.
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.02.2015 року виділене кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України в окреме провадження та зупинене до розшуку обвинуваченого ОСОБА_6 .
На підставі ст.349 ч.3 КПК України та за згодою сторін,суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються.
Суд вважає,що обвинувачена ОСОБА_4 винна у вчиненні кримінального правопорушення за ст.185 ч.3 КК України,як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинена за попередньою змовою групою осіб та поєднана з проникненням у сховище.
Обираючи міру покарання,суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного,особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка по місцю проживання характеризується посередньо.
Суд вважає,що необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах
мінімальної санкцї,передбаченої відповідною статтею.
Як помякшуючі вину обставини обвинуваченої ОСОБА_4 ,суд враховує визнання вини та щире каяття.
Обставин,які обтяжують вину обвинуваченої ОСОБА_4 ,судом не встановлено
Враховуючи вищевикладене,суд вважає,що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе і без ізоляції її від суспільства застосувати до неї ст.ст.75,76 КК України,якщо протягом іспитового строку ,встановленого судом обвинувачена не скоїть нового злочину і виконає покладені на неї обовязки:не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання,роботи; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не заявлений.
Керуючись ст..ст.370,374 КПК України,суд,-
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі,якщо вона протягом іспитового строку в 1 (один) рік не скоїть нового злочину і виконає покладені на неї обовязки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання,роботи;періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не заявлений
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області на протязі 30 діб з дня його проголошення.
Суддя