АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008
року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючої
судді: Мельничук Н.М.

суддів Михайловського В.І.,

Зав'язуна С. М.

з участю
прокурора Руденка В.І.

засудженого ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1на вирок Житомирського районного суду від 22 жовтня 2007
року,

ВСТАНОВИВ:

Цим вироком

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженець і жительАДРЕСА_1 судимий: вироком Житомирського районного суду
від 2.07.1984 року за ст. 142 ч.3 КК
України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є власністю засудженого; вироком
Червоноармійського районного суду Житомирської області від 27.01.1992 року
за ст. 142 ч.2 КК України на 8 років
позбавлення волі; вироком Житомирського районного суду від 29.04.2004 року за ст. 185 ч.2 КК України, з застосуванням ст.
ст. 75, 76 КК України на 2 роки
позбавлення волі, з іспитовим строком
на 2 роки.

засуджений
за ст.
153 ч.3 КК України на 9 (дев'ять) років позбавлення волі;

за ст.
ст. 15 ч.2, 152 ч.4 КК України
на 10 (десять) років позбавлення волі;

за ст. 156 ч.2 КК України на 4 (чотири) роки
позбавлення волі.

Справа № 11-38
2008 р

Головуючий у 1
інстанції Башинський С. Ф.

Категорія ст. 153 4.2,
15, 152, 156 ч.2 КК України

Суддя-доповідач
Михайловський В.І.

2

Відповідно
до ч.1 ст. 70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено
засудженомуОСОБА_1 покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Запобіжний
захід, до набрання вироком законної
сили, засудженому ОСОБА_1залишено
попередній - тримання під вартою.

Початок строку
відбуття покарання рахується з 26 квітня 2007 року.

Згідно
вироку суду, ОСОБА_1 на початоку березня
2007 року у першій половині дня,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння за місцем свого проживання у
будинку АДРЕСА_1 з метою задоволення
своєї статевої пристрасті неприродним способом, скориставшись безпорадним станом, викликаним малолітнім віком, задовольнив свою статеву пристрасть
неприродним способом шляхом аногенального контакту з малолітнім сином
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження, у присутності своєї
малолітньої доньки ОСОБА_3

Продовжуючи
свої злочинні дії, ОСОБА_1, вчинивши відносно свого малолітнього сина
ОСОБА_2 злочин, передбачений
ст. 153 КК України, 9 березня
2007 року о 19й годині, знаходячись за
вищевказаним місцем проживання у стані алкогольного сп'яніння, з метою зґвалтування своєї малолітньої
доньки ОСОБА_3, роздягнув її та
скориставшись безпорадним станом і малолітнім віком, у присутності малолітнього сина ОСОБА_2
, намагався здійснити з малолітньою
ОСОБА_3 насильницький статевий акт,
який до кінця не довів, оскільки
його злочинні дії були припинені громадянамиОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6та ОСОБА_7

Не
припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_1 у
березні 2007 року, знаходячись у будинкуАДРЕСА_1умисно
здійснив добровільний статевий акт зОСОБА_8. у присутності своїх малолітніх
дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , вчинивши
таким чином щодо них розпусні дії.

Знаходячись
за вищевказаним місцем свого проживання у стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1 17.04. 2007 року о 07 годині, вирішив повторно зґвалтувати малолітню
доньку ОСОБА_3, переніс її на своє
ліжко, де, скориставшись її малолітнім віком, намагався здійснити з ОСОБА_3 насильницький
статевий акт, однак з причин, що не залежали від нього, завершити його не зміг, оскільки від крику сестри прокинувся її
малолітній брат та обоє малолітніх дітей втекли з вказаного будинку.

В апеляції та
наданих доповненнях засудженийОСОБА_1 просить скасувати вирок Житомирського
районного суду від 22.10.2007 року, а
справу направити на нове розслідування.

3

В
обгрунтування апеляції та доповнень засуджений посилається на ті
обставини, що кримінальна справа, порушена проти нього, є сфабрикованою, грунтується на сфальсифікованих доказах. На
досудовому слідстві ОСОБА_1 себе оговорив під тиском працівників міліції, було порушено його право на захист, а під час безпосереднього розгляду справи
-вимоги Кримінально-процесуального закону.

На думку
апелянта, його засудили за
злочин, якого він не вчиняв, справа розслідувана та розглянута з
обвинувальним нахилом, оскільки були
залишені поза увагою належні докази і клопотанняОСОБА_1 під час як досудового
та і судового слідства.

Крім
того, на думку засудженого, було порушено його право на захист, належним чином не ознайомлено з матеріалами
справи, по даній кримінальній справі
не допитані всі свідки. У показах допитаних свідків є розбіжності, судові слідство проводилося без участі
підсудного, запитання експерту ставилися
невірно, а на сторінці 2 вказаного
вироку помилково вказано, щоОСОБА_1 є
потерпілим.

Засуджений
також посилається на те, що суд першої
інстанції не взяв до уваги ті обставини,
щоОСОБА_1 на досудовому слідстві був змушений оговорити себе під тиском
працівників міліції про злочини, яких
він не вчиняв, покази
свідківОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_5ОСОБА_4 є суперечливими. У вироці
суду, на думку засудженого, навмисно все заплутано, а зазначені свідкі умисно домовилися між
собою про надання досудовому слідству та суду певних доказів, які фактично є неправдивими та надуманими.

На думку
апелянта, головуючий не надав йому
можливості ознайомитися з матеріалами справи та припустився грубого
порушення ст. 255 КПК України, а також відобразив у вироці висновки, які не відповідають фактичним обставинам
справи.

Заслухавши
доповідача по справі, висновок
прокурора, який заперечував проти
задоволення апеляції,
засудженогоОСОБА_1, який
підтримав апеляцію з наданими доповненнями,
обговоривши її доводи та вивчивши справу, апеляційний суд вважає, що апеляція засудженого з доповненнями
задоволенню не підлягають.

Вина засудженого
ОСОБА_1 у насильницькому задоволенні статевої пристрасті неприродним
способом, вчиненому щодо малолітнього
із застосуванням безпорадного стану потерпілого, у закінченому замаху на зґвалтування
малолітньої, вчинене повторно, особою,
яка раніше вчинила злочин,
передбачений ст. 153 КК
України, а також у вчиненні розпусних
дій щодо своїх малолітніх дітей підтверджена зібраними органами досудового
слідства та дослідженими судом доказами: показами потерпілої ОСОБА_3, потерпілого - неповнолітнього ОСОБА_2
, свідків ОСОБА_9 ОСОБА_4
ОСОБА_5, ОСОБА_6
ОСОБА_7ОСОБА_10 показами самого
ОСОБА_1під час досудового слідства,
висновком судово-медичної експертизи НОМЕР_1 та НОМЕР_2 актом амбулаторної

4

судово-психіатричної
експертизиНОМЕР_3 від 8.05.2007 року,
актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи НОМЕР_4від 15 травня
2007 року. Згідно акту амбулаторної судово-наркологічної експертизиОСОБА_1
страждає хронічним алкоголізмом та потребує примусового лікування від
алкоголізму (а.с. 118).

У
відповідності з дослідженими судом першої інстанції показами свідків ОСОБА_11.
та ОСОБА_12 сам ОСОБА_1 як особа вів
аморальний спосіб життя, з боку його
дружини надходили скарги щодо вчинення розпусних дійОСОБА_1 по відношенню до
своїх малолітніх дітей.

Посилання
засудженого ОСОБА_1 на ті обставини,
що кримінальна справа відносно нього побудована на сфальсифікованих
доказах, а він оговорив себе на
досудовогому слідстві під тиском працівників міліції є безпідставними та
спростовуються письмовими матеріалами справи,
з яких вбачається, що всі
допитані по справі особи надавали добровільно правдиві та послідовні
докази, які узгоджуєються і іншими
здобутими по справі письмовими доказами.

Що
стосується тиску з боку працівників міліції та недозволених методів ведення
судового слідства, на які посилається
у своїй скарзі засуджений, то
зазначені обставини перевірялися судом першої інстанції під час судового
слідства в порядку ст. 3151 КПК
України, постановою прокурора
Житомирського району у порушенні кримінальної справи відмовлено за відсутністю
складу злочину (т.2, а.с. 12-14).

Апеляційний
суд також не погоджується з посиланням апелянта ОСОБА_1на ті обставини, що органами досудового слідства та судом
було порушено його право на захист та не були надані для ознайомлення письмові
матеріали справи.

Як
вбачається з кримінальної справи, на
стадії досудового слідства (т.1, а.с.
45, 79) ОСОБА_1 погодився захищати свої
інтереси під час розслідування кримінальної справи самостійно та відмовився від
послуг захисника. У судовому засіданні підсудному були роз'яснені права, передбачені
ст. 63 Конституції України та ст.
263 КПК України (т.1, а.с. 197), будь-яких заяв та клопотань щодо
необхідності надання йому можливості скористатися послугами адвоката не
надходило.

З
досліджених під час апеляційного розгляду справи письмових матеріалів
вбачається, що матеріали кримінальної
справи двічі надавалися для ознайомлення ОСОБА_1судом першої інстанції
(т.1, а.с. 175, т.2,
а.с. 73-76).

Послідуючі дії
засудженого змусили суд встановитиОСОБА_1 графік ознайомлення з матеріалами
кримінальної справи, згідно якого були
визначені дата та години ознайомлення,
направлений відповідний виклик засудженого до суду, який ним фактично був проігнорований (а.с.
77-79, т.2).

5

Є
безпідставними й посилання засудженогоОСОБА_1 на ті обставини, що допитані свідки по справіОСОБА_6 ОСОБА_7
ОСОБА_5таОСОБА_43аздалегідь домовилися між собою про надання досудовому
слідству і суду неправдивих доказів,
оскільки у справі відсутні будь-які дані з цього приводу.

У той же
час покази вказаних свідків повністю співпадають з первинними поясненнями та
показами потерпілих осіб, а також
фактично встановленими обставинами вчинення злочинів, які вказують на те, що саме вищезазначені особи були
безпосередніми очевидцями протиправних дій ОСОБА_1по відношенню до своїх
малолітніх дітей: донькиОСОБА_3, сина
ОСОБА_2та фактично перешкодили подальшому здійсненню злочинних намірів.

Враховуючи
наведене, апеляційний суд не вбачає
підстав для скасування або зміни вироку суду1і інстанції щодо засудженогоОСОБА_1

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 з наданими доповненнями залишити без задоволення, а вирок Житомирського районного суду
Житомирської області від 22 жовтня 2007 року щодо нього - без зміни.