Дата документу Справа № 0528/5681/2012
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11/778/90/15 Головуючий в 1 інстанції
ЄУ №0528/6581/2012 ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст.187, ч.2 ст. 15 ч.4 ст.152, Доповідач ОСОБА_2
п.п. 6,10 ч.2 ст.115 КК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

підсудного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції апеляції захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та підсудного ОСОБА_6 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 19 грудня 2012 року яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська. Донецької області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодружений, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)
02.07.2002р. Краматорським міським судом Донецької області за ч. З ст. 117. ч. 2 ст. 118, ч. 2 ст. 142, сі. 42 КК України до 7 років позбавлення волі;

29.04.2005р. Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 153, ст. 71 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 31.0.2010р. умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 17 днів
засуджено
за ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 - ч.4 ст. 152, п.п.6, 10 ч.2 ст. 115, ч.ч.1, 2, ст. 70, ч.2 ст. 71 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_11 у рахунок відшкодування моральної шкоди 300 000 грн.

Вирішено питання про стягнення судових витрат і про долю речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
20 березня 2013 р. ухвалою Апеляційного суду Донецької області були частково задоволені захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та підсудного ОСОБА_6 .

Вирок місцевого суду змінено в частині призначеного ОСОБА_6 покарання. За інкриміновані йому злочини та за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

В решті вирок суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду Украйни з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.11.2014 р. ухвала Апеляційного суду Донецької області від 20.03.2014 р. скасована, а справа направлена на новий апеляційний розгляд.

ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні за обставин, детально викладених у вироку суду, злочинів.

Як установив суд ОСОБА_6 будучі раніше засудженим, звільнившись з місць позбавлення волі 31.05.2010 р. умовно - достроково не відбутий строк 1 рік 8 місяців 17 днів, вчинив особливо тяжкі злочини при наступних обставинах.

03.11.2010р. близько 19.30 год. ОСОБА_6 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, спрямував до центру м. Краматорська Донецької області, маючи при собі заточений олівець та фрагмент навушників від мобільного телефону у вигляді шнура, які збирався застосувати як знаряддя злочину, де став підшукувати особу, відносно якої мав умисел вчинити розбій.

03.11.2010р. близько 21.00 год. ОСОБА_6 , знаходячись на автобусній зупинці, розташованій біля буд. № 9 по вул. Шкадінова у м. Краматорську Донецької області, побачивши раніше незнайому йому ОСОБА_12 пішов за нею, приблизно о 21.15 год., наздогнав її за мостом через балку Кутову по вул. Шкадінова у м. Краматорську Донецької області, та реалізовуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що вони знаходяться у безлюдному, малоосвітленому місці, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, виказуючи погрозу застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, здійснив напад на потерпілу ОСОБА_12 ,, схопивши її лівою рукою за талію та приставивши вістря олівця, що знаходився у нього у правій руці, до шиї потерпілої. Подавивши волю потерпілої, ОСОБА_6 повів її до зарослі кущів у балці Кутовій приблизно у 150 м. від зазначеного моста, у напрямку вулиці Орджонікідзе в м. Краматорську Донецької області, де заволодів срібною каблучкою потерпілої. При цьому, під час здійснення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_12 , близько 21.25 год., у ОСОБА_6 виник умисел на вчинення її зґвалтування, та він умисно, усвідомлюючи, що застосовує насильство для вступу з потерпілою в статеві зносини, бажаючи цього, скориставшись тим, що воля потерпілої була подавлена фізичним насильством під час розбійного нападу, продовжуючи виказувати погрози застосування фізичного насильства, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 153 КК України, повторно, примусив потерпілу сісти на землю, зняти джинсові брюки та нижню білизну та проти її волі став здійснювати дії, що були направлені на зґвалтування ОСОБА_13 . ОСОБА_6 виконав усі дії, що були спрямовані на зґвалтування потерпілої ОСОБА_12 , які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено у зв`язку із фізіологічними причинами, які не залежали від його волі.

Крім того, під час вчинення дій, спрямованих на зґвалтування потерпілої ОСОБА_12 побоюючись свого викриття у вчиненні злочинів, з метою приховати скоєні злочини та уникнути відповідальності, у ОСОБА_6 виник умисел на вбивство ОСОБА_13 . З цією метою, він повернув потерпілу ОСОБА_12 на живіт, після чого умисно, з метою заподіяння смерті потерпілій, сів їй на спину та накинув на шию заздалегідь приготоване знаряддя злочину для розбійного нападу - фрагмент навушників від мобільного телефону у вигляді шнура, продовжуючи здійснювати дії, спрямовані на зґвалтування потерпілої, став душити потерпілу, закриваючи правою рукою її рот та ніс, внаслідок чого потерпіла померла. Впевнившись, що потерпіла ОСОБА_12 померла, ОСОБА_6 із корисливих мотивів, що виникли до позбавлення життя потерпілої, заволодів її майном - мобільним телефоном, грішми, трьома срібними каблучками та срібними сережками, після чого з місця злочину зник, звернувши викрадене на свою користь, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду у сумі 616 грн. 50 коп.

Смерть потерпілої ОСОБА_12 наступила в результаті механічної асфіксії при удавленні петлею, та знаходиться у прямому причинному зв`язку із завданими потерпілій ОСОБА_12 засудженим ОСОБА_6 тілесними ушкодженнями.

В апеляціях:

захисник ОСОБА_8 не згодний з вироком, вважає, що вина його підзахисного у інкримінованих йому злочинах не доведена;

зазначає, що його визнавальні покази про вчинення розбою, зґвалтування та вбивства потерпілої від 25.01.2011р. не спроможні, та надані ним під тиском працівників міліції, оскільки рыдсудний був затриманий у південь, а до слідчого його привели о 21-00 год.; нічим не підтверджені, викладені ОСОБА_6 мотиви вбивства надумані;

вказує, що пояснення ОСОБА_6 щодо знаряддя вбивства (мотузка жовтого кольору) суперечить висновку експертизи;

вважає, що пояснення при проведенні відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_6 також є недопустимим доказом по справі, оскільки надані ним одразу ж після визнавальних пояснень в той же день 23-00год. у зимній час року;

вказує, що відеозапис, який відбувався під час вчинення цих слідчих дій також не є доказом винності ОСОБА_6 , оскільки є незрозумілим, має перерви, та на його думку свідчить лише про те, що працівники міліції водили ОСОБА_6 з місця на місце, та періодично вмикали відеокамеру;

зазначає, що також при проведенні відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_6 показував місце, де він викинув викрадене та знаряддя злочину, але додаткові огляди вказаних місць нічого не виявили;

зазначає, що висновки судово-психологічної експертизи про те, що пояснення ОСОБА_6 були надані без тиску з боку працівників міліції, також є недопустимим доказом, оскільки в них міститься застереження експертів про малу кількість зразків для дослідження;

звертає увагу, що з матеріалів справи не видно, який саме шнур був вилучений при обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , про що не було відомо його матері; пояснення з нього приводу обох понятих, на його погляд, також є неспроможними, оскільки вони на той момент проходили переддипломну практику у слідчому відділені Краматорського міському відділі міліції:

зазначає, що не були досліджені у повному обсязі обставини появи у ОСОБА_6 мобільного телефону потерпілої та не встановлена особа, на яку ОСОБА_6 вказував як на продавця телефону;

вказує, що пояснення ОСОБА_6 про те, що викрадений мобільний телефон він сховав на дитячій площадці та він там пролежав до 23.01.2011р., на його думку, також не мають сенсу;

зазначає, що деталізація телефонних з`єднань також є неповною, при вилученні цих даних не були ідентифіковані матеріали про інформацію з`єднання всіх абонентських номерів;

звертає увагу на те, що при проведенні виїмки, працівник МТС пояснив слідчому, що витребувати інформацію про телефони з`єднання з телефону ОСОБА_6 за більш ранній період ніж за 01.12.2010 р. технічно неможливо, а інформація про з`єднання з телефоном потерплої, надана з вечора 03.11.2010 р., що, на його думку, не дає повної та об`єктивної картини події та свідчить про те, що на досудовому слідстві вибірково збирались докази та в тому ракурсі, у якому слідство було зацікавлено;

також звертає увагу, що ІМЕІ телефону, який знаходився у потерпілої 03.11.2010 р. не відповідає, тому, що був вилучений у ОСОБА_6 , що на його думку свідчить про те, що це були зовсім різні телефони;

вважає, що ні одна з проведених по справі експертиз не дає прямих підстав вважати, що зазначені злочини вчинені ОСОБА_6 , але в задоволенні його клопотань про проведення додаткових комісійних експертиз судом було відмовлено;

зазначає, що суд не дав правильної оцінки поясненням свідків, які прямо підтвердили, що ОСОБА_6 в момент вчиненого ним злочину знаходився поряд з ними та спілкувався, пославшись на їх покази, надані в судовому засіданні раніше;

вказує, що не були встановлені та опитані всі інші особи, на яких посилається свідок ОСОБА_14 , а саме дівчина на ім`я ОСОБА_15 , яку він возив за вказаною нею адресою;

вказує, що суд не дав належної оцінки поясненням свідка ОСОБА_16 , яка бачила, що потерпіла цілий день розмовляла з кимось по телефону, казала, що у неї проблеми, та її після роботи будуть чекати; зазначене також не було встановлено ні слідством, ні судом;

робить висновок про те, що при розслідуванні та при розгляді справи в суді не здобуто об`єктивних доказів, які б свідчили про причетність ОСОБА_6 до зазначених злочинів;

прохає вирок суду скасувати, як незаконний, та справу відносно ОСОБА_6 закрити;

захисник ОСОБА_10 виклала в апеляції аналогічні доводи, що й захисник ОСОБА_8 крім того, вважає вирок суду незаконним, прохає скасувати, оскільки в судовому засіданні не здобуто об`єктивних доказів, які б підтвердили, що саме ОСОБА_6 вчинив злочини;

вказує, що суд не прийняв до уваги ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 16.02.12 р. та не перевірив фактично алібі, надане ОСОБА_6 ;

зазначає, що досудове та судове слідство, результати якого використані судом для постановлення обвинувального вироку, судом перевірено не в повному обсязі;

вважає, що пояснення свідків в суді трактовані вільно, враховані у тій редакції, яка не зазначає точно на обвинуваченого ОСОБА_6 , та в той же час не виключає йото участі у вчиненні злочинів;

звертає увагу, що в ході проведення досудового слідства знаряддя злочину змінилось з мотузки на шнур від наушників, та ставить під сумнів факт вилучення шнура при проведенні обшуку 26.11.11р. за місцем мешкання ОСОБА_6 , оскільки матері ОСОБА_6 було відмовлено у запрошенні в якості понятих сусідів, та вона особисто не була присутня при вилученні шнура, а протокол обшуку підписала через три тижня у кабінеті слідчого;

вказує, що учасники обшуку ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які були допитані судом у якості свідків, дали пояснення щодо факту вилучення шнура, які виключають сумнів;

вважає, що не зазначення ОСОБА_6 у визнавальних поясненнях такої важливої подробиці, що він накрив тіло потерпілої форменою курткою магазину «Арбат-5» зеленого кольору, де вона працювала, свідчить про те, що він не вчиняв цього злочину;

зазначає, що судом безпідставно не були прийняті до уваги пояснення свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які працювали разом з потерпілою;

вказує, що пояснення ОСОБА_6 , що він викрав у потерпілої три срібних обручки та сережки, дисконтну картку викинув на місці злочину не відповідають змісту протоколу огляду місця події, згідно якому поряд з трупом потерпілої було знайдена одна каблучка та календар фірми «Оріфлейм», а також ОСОБА_6 нічого не повідомив про долю мобільного телефону бордового кольору, зв`язку ключів від квартири та гаманець з грошовими коштами у сумі 60 гривень, не знайшли їх також при огляді місця події;

зазначає, що свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 показали, що ОСОБА_6 з 21.00 до 24.00 години знаходився з ними в день події злочину, проте суд не дав цим показам ніякої оцінки;

вказує, що пояснення ОСОБА_6 про те, що він ніяких тілесних ушкоджень потерпілій не заподіював суперечать висновку судово-медичної експертизи трупа потерпілої, при огляді якого були виявлені тілесні ушкодження прижиттєвого характеру;

підсудний ОСОБА_6 вважає вирок незаконним, прохає його скасувати, оскільки в судовому засіданні не добуто об`єктивних доказів його вини у вчинені злочину, справу закрити;

вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи;

зазначає, що на місці події злочину були знайдені кришка від пластика з відбитком пальців невідомої особи, спортивна сумка «Мальборо», не з`ясовано відповідно чиї на кришці відбитки пальців та чия сумка;

зазначає, що при вилученні деталізації телефонних з`єднань не були прийняті заходи про ідентифікацію матеріалів про з`єднання всіх абонентських номерів його мобільного телефону та мобільного телефону потерпілої ОСОБА_26

вказує, що органом досудового слідства не були прийняті до уваги та не перевірялись версії вбивства ОСОБА_27 іншими особами;

вважає, що факт знаходження у нього телефону ОСОБА_12 не може бути прямим доказом того, що він вчинив даний злочин;

зазначає, що на досудовому слідстві не була встановлена особа, а саме дівчина на ім`я ОСОБА_15 , яка бачила його особисто та ОСОБА_14 03.11.2010р.;

вказує, що свідок ОСОБА_28 в суді заперечував те, що ОСОБА_29 у телефонній співбесіді повідомив, що телефон, який він хотів йому передати, був з трупа;

вважає, що судом невірно встановлений час вчинення злочину, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_30 ;

зазначає, що слідством та судом був недостатньо досліджений мотив вчинення злочину, висновки суду про те, що у ОСОБА_27 були викрадені обручки та сережки, гроші у сумі 60 грн. не відповідають даним, що були здобуті у суді;

зазначає, що кров у нього не вилучалась, тому висновок експертизи з установлення та порівняння групової належності є недійсним;

висновок судово-цитологічної експертизи не дав чіткої відповіді про те, кому конкретно належать епітелії па шнурі від навушників мобільного телефону;

вказує, що протокол огляду місця події не відповідає вимогам КПК, оскільки не містить підписів учасників цієї слідчої дії;

захисник ОСОБА_9 у повному обсязі підтримує доводи апеляцій захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , прохає справу повернути на додаткове розслідування прокурору м. Краматорська;

вважає, що дії ОСОБА_6 неправильно кваліфіковані за п.п.6 10 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 - ч.4 ст.152 КК України, оскільки ні досудове слідство, ні суд не навели доказів причетності ОСОБА_6 до злочинів відносно ОСОБА_26 ;

зазначає, що досудове слідство та суд не ліквідували протиріччя, які є у справі, та не відповіли на ряд питань, які на погляд захисника, мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника і підсудного, які підтравили свої апеляції, висновок прокурора, який заперечував проти доводів апеляцій і прохав вирок залишити без змін, а апеляції захисників та підсудного без задоволення, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.323 КПК України 1960 року, за правилами якого розглядається дана справа, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні, та оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" від 29 червня 1990 року №5 та ст.257 КПК України, передбачено, що суди мають безпосередньо досліджувати всі зібрані у справі докази в умовах відкритого і гласного судового розгляду.

На думку колегії суддів, при розгляді даної справи судом першої інстанції вказаних вимог закону не дотримано.

Так суд в обґрунтування визнання вини окрім інших обставин також поклався на первинні покази ОСОБА_6 і на слідчу дію - відтворення обстановки та обставин події. Сторона захисту і сам підсудний підчас судового розгляду справи наполягали на тому, що ці докази були здобуті внаслідок застосування недозволенних методів проведення досудового розслідування. На противагу цьому суд зазначив, що заява ОСОБА_6 , про застосування щодо нього недозволенних методів проведення слідства перевірялась прокуратурою міста Краматорська та не знайшла свого підтвердження, про що є відповідний процесуальний документ. Разом з тим цей документ або його копія в матеріалах справи відсутні. Натомість в матеріалах вказаної кримінальної справи мається лист заступника прокурора Донецької області ОСОБА_31 на ім`я ОСОБА_10 від 19.11.12 №06/1-6248-12 про те, що постанова про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно старшого слідчого СВ Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_32 , оперуповноважених СКР Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_20 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_21 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 від 07.09.2012 р., яка виносилася посадовою особою прокуратури м. Краматорська, була скасована, а матеріали перевірки направлені для проведення додаткової перевірки. Однак подальшої інформації щодо результатів перевірки стосовно співробітників Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції вказаний факт не прийняв до уваги, а відтак належним чином не перевірив всіх доводів підсудного, заявлених на свій захист, не спростував їх, фактично не проаналізував досліджені докази і не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та допустимості, що є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, оскільки потягло порушення права підсудного на захист.

Судом апеляційної інстанції для перевірки фактів по заяві ОСОБА_6 стосовно працівників міліції було зроблено запит до прокуратури Донецької області на який було отримано відповідь прокурора м. Краматорська про те, що за скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_10 неодноразово проводились перевірки і за результатами їх розгляду приймалося рішення про відмову в порушенні кримінальної справи. Останнє таке рішення було винесене 07.09.2012 р. На теперішній час не надається можливим надати будь-які матеріали за скаргами, у зв`язку з тим, що вони були знищені. Зі вказаної відповіді можливо зробити висновок, що після скасування вищестоящою прокуратурою останнього рішення місцевої прокуратури про відмову в порушенні кримінальної справи, нова перевірка щодо застосування працівниками міліції стосовно ОСОБА_6 недозволених методів розслідування проведена не була.

Колегія суддів не в змозі шляхом проведення часткового судового слідства виправити допущені судом першої інстанції помилки.

На думку колегії суддів, допущені судом першої інстанції порушення кримінально-процесуального законодавства є істотними, оскільки фактично потягли порушення права підсудного на захист, у зв`язку з чим оскаржуваний вирок суду не може бути визнаний законним та обґрунтованим, а тому на підставі ст.ст. 370, 374 КПК України 1960 року підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, усунути вищевказані порушення, всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини справи, перевірити доводи ОСОБА_6 та захисників, заявлені на його захист, і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись п.11 розділу XI Перехідних положень КПК України 2012 року, ст.ст. 362, 365, 366, 374 КПК України в редакції 1960 року, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляції захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та підсудного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 19 грудня 2012 року стосовно ОСОБА_6 , скасувати, і направити вказану кримінальну справу на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 залишити без змін тримання під вартою.

Головуючий Судді