Вирок

іменем України

м. Носівка
18 грудня 2008 р.

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого
- судді Киреєва О.В.

за
участю секретаря Верби О.С.,

за
участю прокурора - помічника прокурора
Носівського району юриста третього класу Супруна Ю.В.,

захисників
неповнолітніх підсудних -
адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

законного
представника неповнолітніх підсудних
ОСОБА_3,

потерпілих
ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця і мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, освіта повна
загальна середня, неодруженого, студента Ніжинського професійного ліцею побуту
та сервісу, на утриманні нікого не має, раніше не судимого, якому обрано
запобіжний захід у виді підписки про невиїзд,

ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця і мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, освіта повна
загальна середня, неодруженого, не працює, на утриманні нікого не має, раніше
не судимого, якому 18 листопада 2008 року обрано запобіжний захід у виді взяття
під варту,

ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця і мешканця АДРЕСА_2, громадянина України, освіта середня
спеціальна, неодруженого, не працює, на утриманні нікого не має, раніше не
судимого, якому обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд,

ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця і мешканця АДРЕСА_3, громадянина України, освіта базова
загальна середня, неодруженого, не працює, на утриманні нікого не має, в
порядку ст. 89 КК України не судимого, якому обрано запобіжний захід у виді
підписки про невиїзд,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4
ст. 296 КК України,

встановив:

В ніч з 13 на 14
червня 2008 року близько 00 годин в с. Іржавець Носівського району
Чернігівської області перебуваючи на АДРЕСА_4 неповнолітній ОСОБА_6, будучи в
стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7,
ОСОБА_9, ОСОБА_8, які також знаходилися в стані алкогольного сп'яніння, в
присутності ОСОБА_4 грубо порушили громадський порядок, виявляючи при цьому
особливу зухвалість, яка полягала в тому, що стали лаятися нецензурною лайкою
на адресу ОСОБА_4, стали наносити потерпілому удари по голові та тілу руками,
ногами та штахетиною, яку відірвали від забору біля будинку культури та
принесли до господарства потерпілого. Продовжуючи хуліганські дії ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 збили потерпілого з ніг, забігли за ним у його
господарство, де продовжили побиття ОСОБА_4, який лежав на землі, наносячи
удари потерпілому палицями, які підібрали в цьому ж господарстві, кулаками рук і ногами по голові та різних
частинах тіла.

Коли дружина
потерпілого ОСОБА_5 почула крики та вибігла з будинку, то підсудні не припинили
хуліганські дії, не реагували на її зауваження, продовжували побиття ОСОБА_4
ОСОБА_6 став розмахувати ножем перед обличчям ОСОБА_5, погрожувати їй. Коли
дочка потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_10 стала говорити, що викличе працівників
міліції, то ОСОБА_6 почав розмахувати перед її обличчям ножем, погрожував
спалити будинок.

Свої хуліганські
дії підсудні ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 здійснювали на протязі близько
однієї години, заподіяли ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою
короткочасний розлад здоров'я. Після цього ОСОБА_8 почав заспокоювати інших
підсудних, просити вибачення у потерпілих, допоміг завести ОСОБА_4 у будинок.

Продовжуючи
хуліганські дії ОСОБА_6 вибив ногою двері у веранду будинку потерпілого, розбив
шибку у дверях, у будинку перевернув відро з водою, увірвався в кімнату
будинку, де перебували потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

В судовому
засіданні ОСОБА_6 в пред'явленому обвинуваченні по ч. 4 ст.
296 КК України винним себе визнав
частково, пояснив, що 13 червня 2008 р.
був на дискотеці в с. Іржавець,
вживав пиво та горілку. На пропозицію місцевого жителя вийшов на вулицю
з'ясувати стосунки. Він став роздягатися для бійки, отримав удар по спині, від
якого упав. З клубу вийшли ОСОБА_9, ОСОБА_8 та брат ОСОБА_7. Місцеві хлопці
повтікали. Він ухопив палицю, побіг доганяти. Коли він біг, то його хтось
ударив, він упав і втратив свідомість. Пізніше він підбіг з палкою до двору
потерпілого, там хлопці били дядька. Він не пам'ятає чи бив потерпілого. У
дворі він бачив ОСОБА_5, яка щось кричала. Він підбігав до неї, просив води,
щоб умитися. Він заходив у будинок, просив пробачення, говорив, що помилилися й
не того побили. Вину він визнає частково тому, що не згоден з тим, що у нього
був ніж, чи заточка.

В
судовому засіданні ОСОБА_7 в пред'явленому обвинуваченні по ч. 4 ст.
296 КК України винним себе визнав
частково, пояснив, що 13 червня 2008 р. він був на дискотеці, вживав горілку.
Коли почалася бійка, то він гнався за кимсь, але той хлопець утік. Він
(підсудний) почув крики у дворі, побіг туди, побачив, що брат вдарив
потерпілого кулаком по голові. Ножів і палиць він не бачив. Лежачого ОСОБА_4
били хлопці у дворі.

В судовому
засіданні ОСОБА_8 в пред'явленому
обвинуваченні по ч. 4 ст. 296 КК України
винним себе визнав частково, пояснив, що 13 червня 2008 р. він пив горілку біля
клубу, був на дискотеці. Коли він вийшов з клубу, то побачив, що ОСОБА_11
тягається з ОСОБА_6 Коли останній упав, то в цей час він підійшов, став питати,
чому всі напали на одного. Від нього всі почали тікати. Вони зібралися під двором потерпілого. ОСОБА_4
вийшов з двору, говорив: «Навіщо чіпаєте сина». Він (ОСОБА_8) ударив потерпілого. ОСОБА_4
намагався втекти у двір. У дворі всі стали бити потерпілого руками та ногами. У
ОСОБА_6 в руках була штахетина від паркану. Увімкнулось світло, з будинку
вийшла ОСОБА_5, стала кричати: «Навіщо вони б'ють її чоловіка». Вони бігали по
селу за хлопцями, щоб побити їх. Ножів та заточок у них не було.

В
судовому засіданні ОСОБА_9 в
пред'явленому обвинуваченні по ч. 4 ст. 296
КК України винним себе визнав частково, відмовився давати показання
через те, що погано пам'ятає події того вечора. На запитання ОСОБА_9 відповів,
що він бив ОСОБА_4 кулаками та носаками. Били тому, бо вважали, що то
потерпілий розбив голову ОСОБА_6 Палки були у нього ОСОБА_6 та ОСОБА_8. Він
(ОСОБА_9) підібрав палку в дворі потерпілого для того, щоб битися.

Винність
підсудних ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 в скоєнні інкримінованого злочину
повністю підтверджується зібраними в справі і дослідженими в судовому засіданні
доказами в їх сукупності.

Показаннями свідка ОСОБА_12,
яка суду пояснила, що в червні 2008 р. в
с. Іржавець біля клубу була бійка. Вона (свідок) була вдома, почула крики,
вийшла з двору на вулицю. В цей час її дочки втікали від клубу, забігли у господарство,
розповіли їй, що біля клубу хлопці з Носівки всіх б'ють. До її (свідка) двору
підходили троє хлопців, які зараз знаходяться на лаві підсудних, запитували: «Чи ніхто не пробігав?», кричали,
що хтось образив Носівку. В одного з хлопців у руці був предмет схожий на ніж.
Цим предметом хлопець стукав по воротах, говорив: «Кажи, де вони є». Свідок
ОСОБА_12 стверджувала, що в одного з
підсудних був ніж, до її господарства приходили саме підсудні, бо місцевих хлопців
вона знає, обов'язково б впізнала їх. По селу ходили розмови про те, що ОСОБА_4
побили та підрізали швайкою. Вона бачила, що потерпілий кульгав, опирався на
палицю Показаннями свідка ОСОБА_13, яка
суду пояснила, що 13 червня 2008 р. вона проводила дискотеку в будинку культури
с. Іржавець. Підсудні були добре напідпитку, біля автомобіля розпивали спиртні
напої, але вели себе культурно. Близько 24 години ОСОБА_7 просив її не
закривати, а продовжити дискотеку. В той вечір відпочивали місцеві хлопці
ОСОБА_14 та ОСОБА_11, дві дочки ОСОБА_12 та підсудні, інші розійшлись по
домівках. Через хвилин 15-20 почувся шум. Коли вона вийшла у веранду, то
побачила, що ОСОБА_7 стояв у кутку, їй здалося, що його хтось образив. Один з
підсудних високого росту почав знімати з себе куртку. Вона (свідок) зрозуміла,
що буде бійка, тому вигнала всіх з приміщення, вимкнула музику і світло,
зачинила приміщення. Підсудні вимагали, щоб вона увімкнула світло. Коли вона
цього не зробила, тоді автомобіль, на
якому приїхали підсудні, розвернувся, в автомобілі загорілись фари. Коли вона
(свідок) відходила від клубу, то там уже була бійка, чулись крики та тріск від
того, як ламали штахетини з паркану. Від ОСОБА_12 вона (свідок) чула, що до
двору приходили хлопці, в одного з них був ніж, хлопці когось шукали. В
магазині від ОСОБА_5 почула про те, що відбувалося вночі у потерпілої в
господарстві.

Показаннями свідка ОСОБА_15, який
суду пояснив, що 13 червня 2008 р. він був на дискотеці. Коли підсудні стали
чіплятися до ОСОБА_14, то він (свідок) допоміг відвести останнього додому. Він
стояв у себе біля двору з ОСОБА_16 До них підбігли підсудні, почали кричати,
матюкатися. У одного з підсудних була палиця.
З будинку на крики вийшов його
батько, який був лише у плавках, став заступатись за них. Батько заштовхнув
його у двір. Скориставшись цим він утік з дому, ночував у ОСОБА_16

Показаннями потерпілого ОСОБА_4,
який суду пояснив, що 13 червня 2008 р. він почув крики під двором, вийшов з
будинку, впізнавши голос сина. Біля
двору стояло четверо підсудних. Він (потерпілий) став між сином та підсудними,
заштовхнув ОСОБА_15 у двір. ОСОБА_6 замахнувся на нього штахетиною, тобто
дошкою від паркану, який стоїть біля клубу. Він (ОСОБА_4) прикрив свою
голову рукою від удару штахетиною, тому
удар прийшовся по руці. Інші підсудні збили його з ніг, почали бити лежачого.
Йому вдалося забігти у двір, але його не відпускали, звалили, на протязі 30
хвилин продовжували бити руками, ногами та штахетиною. Під час побиття він
відчув якийсь укол у стегно. Через деякий час з будинку вибігла дружина та
дочка, які просили припинити бійку. Підсудні не реагували, продовжували бити
його. Коли побиття закінчилось, то дружина та ОСОБА_8 допомогли йому зайти у будинок, посадили на стілець.
Після цього в будинок залетів ОСОБА_6, вхопив відро з водою, розлив з нього
воду. Дружині вдалося забрати відро. ОСОБА_8 вивів підсудного з будинку.
Пізніше ОСОБА_8 та брати ОСОБА_6 зайшли в будинок і просили вибачення. Вранці
14 червня 2008 р. у своєму дворі він (ОСОБА_4) виявив штахетину, з якої стирчав
ржавий цвях. На штахетині були плями бурого кольору схожі на кров. ОСОБА_4
пояснив, що він примирився з підсудними, пив з ними горілку, а тому й змінював
на досудовому слідстві свої показання, бо хотів, щоб хлопців не притягували до
кримінальної відповідальності.

Показаннями потерпілої ОСОБА_5, яка
суду пояснила, що 13 червня 2008 р. близько 23 години 30 хвилин вона закрила магазин, прийшла додому, лягла
відпочивати. Її розбудила дочка, сказала, що на вулиці якісь крики. Коли вона з
дочкою вийшла на вулицю, то побачила чотирьох підсудних та оголеного чоловіка,
який говорив: «Хлопці, до чого тут я, за що мене б'єте?» Вона по голосу
впізнала свого чоловіка. Підсудні били його немов футбольного м'яча. Після
цього вона почала сама запитувати, за що б'ють її чоловіка. ОСОБА_6 повернувся
до неї, кричав: «За що мене побили, розбили голову. За що напарник в машині
підрізаний лежить?» Після цього підсудні похватали палиці, за допомогою яких
накривалась сіткою загородка для гусенят, стали ними махати та бити її чоловіка. У відповідь на її прохання
припинити побиття, ОСОБА_6 підбіг до неї, став махати заточкою, кричати, що
заріже, підріже її. Вона пропонувала могорич підсудним, але вони не припиняли
бити чоловіка. Побиття тривало на протязі близько однієї години. Коли підсудні
перестали бити чоловіка, то ОСОБА_8 допоміг їй завести ОСОБА_4 в будинок.
Перебуваючи з потерпілим у будинку, вона
почула стук у двері, зрозуміла, що було вибито вхідні двері. У хату залетів
залитий кров'ю ОСОБА_6, знову став кричати, матюкатися, перевернув відро з
водою. ОСОБА_8 зайшов до будинку, забрав звідти підсудного ОСОБА_6. Через п'ять
хвилин підсудні заспокоїлись, втрьох зайшли в хату і просили вибачення. Коли
підсудні сідали в автомобіль, то вона чула їх розмову про те, як хтось
запитував, чи все позабирали, чи повкидали ножі. У відповідь говорили, що все в
машині, сідай поїхали.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що
підсудні приїздили до неї, збитків не відшкодували, а просили її, щоб вона
написала розписку про те, що не має до них претензій. Вона на таке не
погодилася. Пізніше їй відшкодували збитки, а тому вона зменшила розмір
збитків, а врешті решт і відмовилась від цивільного позову.

Показаннями свідка ОСОБА_17,
яка суду пояснила, що 13 червня 2008 р. близько 00 години 30
хвилин вона почула крики, розбудила маму. Коли вийшла з будинку, то у дворі
побачила батька, якого били підсудні палицями, ногами. Підсудні кричали, що її
брат підрізав когось із них. Мати побігла розбороняти. Один з братів ОСОБА_6, у
якого була розбита голова, почав махати перед нею швайкою. Вона (свідок)
кричала, що викличе міліцію. У відповідь був крик, що їм спалять хату. Вона
забігла в хату за мобільним телефоном. ОСОБА_6 біг за нею, а потім погрожував,
махав перед обличчям ножем. Побиття батька та погрози на їх адресу тривали
більше години. Вона змушена була втікати. Після того викликала працівників
міліції. У батька було проколоте бедро, воно довго не гоїлося.

Висновком судово-медичної експертизи
№ 445, з якого вбачається, що в ОСОБА_4 маються тілесні пошкодження у виді гематоми
правого ока, саднин обличчя, обширної гематоми правого передпліччя і правого
бедра, які відносяться до категорії легких
тілесних пошкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я
(том 1, а. с.35-37).

Висновком судово-медичної експертизи № 447, з якого вбачається, що в
ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у виді рубця в області обличчя, які
можуть бути результатом загоювання ран
(том 1, а .с. 45-46).

Речовими доказами, штахетиною та
палицею, які були вилучені у господарстві потерпілого (том. 2, а.с. 19-20), що
підтверджують факт пристосування
підсудними предметів для нанесення тілесних ушкоджень.

Суд критично оцінює показання
підсудних в тій частині, що у них не було ножів чи заточок, оскільки вони
намагаються ухилитися від кримінальної відповідальності, їх показання спростовуються показаннями
свідка ОСОБА_15, ОСОБА_12, потерпілої ОСОБА_5, які стверджували, що бачили у
руках підсудних предмети з лезом, які
схожі на ножі або заточки. Ці предмети підсудні відкрито демонстрували, погрожували
ним.

Суд критично оцінює показання
підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в тих частинах, що вони не били потерпілого,
оскільки вони намагаються ухилитися від кримінальної відповідальності, їх
показання спростовуються показаннями свідка ОСОБА_10, потерпілої ОСОБА_5,
показаннями підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_8, які стверджували, що брати завдавали
ударів потерпілому палицями, руками та ногами.

Оцінюючи
зібрані в справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає
їх достовірними, оскільки показання
свідків, потерпілих, вірно відображають обставини злочину, узгоджуються між
собою, повністю викривають діяння всіх підсудних.

Аналізуючи
добуті докази, суд приходить до висновку про те, що з обвинувачення підсудних
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 підлягає виключенню кваліфікуюча ознака, а
саме: хуліганство, що супроводжується винятковим цинізмом та знущання над
особами, котрі знаходились в
безпорадному стані, оскільки в судовому
засіданні не було добуто доказів, які б підтверджували, що діяння підсудних
полягали в грубому порушенні громадського порядку, які супроводжувалось
винятковим цинізмом, та були направлено щодо осіб, які знаходились в
безпорадному стані.

Дії ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати по ч. 4 ст. 296 КК України,
як грубе порушення громадського порядку
з мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, з застосуванням
предметів, спеціально пристосованих та заздалегідь заготовлених для нанесення
тілесних ушкоджень.

Підсудні діяли
умисно, усвідомлювали суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачали
його суспільно небезпечні наслідки і бажали їх настання.

Вина підсудних в
межах даної кваліфікації доказана повністю.

Підсудні
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 підлягають покаранню за вчинений ними
злочин.

З обвинувачення ОСОБА_9 підлягає
виключенню обтяжуюча обставина «рецидив злочину», як помилково йому
пред`явлена.

Суд прийшов до такого висновку,
оскільки в матеріалах справи міститься лист Бобровицької кримінально-виконавчої
інспекції, з якого видно, що ОСОБА_9 був знятий з обліку на підставі постанови
Бобровицького районного суду від 29 жовтня 2007 року про звільнення його від
покарання, яке було визначене вироком від 06 вересня 2006 року. Відповідно до
ст. 89 КК України ОСОБА_9 вважається таким, що не має судимості.

Суд визнає обставиною, що
обтяжує покарання підсудних ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8, вчинення злочину особою, що перебуває в стані
алкогольного сп'яніння.

Суд визнає обставинами, що
пом'якшують покарання ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8, відсутність у них
судимості, відшкодування завданого збитку, у підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 -
вчинення злочину неповнолітніми.

Призначаючи покарання
підсудним ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого ними злочину, особи винних, їх вік, молодість, стан
здоров'я, сімейне положення, відношення до суспільно корисної праці, ту
обставину, що ОСОБА_6 навчається, обставини
справи, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання неповнолітнім
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує умови їх життя, ту обставину, що вони
виховувалися в родині з обома батьками, отримали повну загальну середню освіту,
не перебувають на обліку в лікарів нарколога та психіатра.

Обираючи вид і
міру покарання підсудним ОСОБА_6, , ОСОБА_9, суд приймає до уваги їх
характеризуючі дані і приходить до висновку, що
необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження нових злочинів
буде покаранням у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу
ОСОБА_6, його роль у вчиненому злочині, відсутність у нього судимості, те, що
він вчинив злочин будучи неповнолітнім, відшкодував заподіяні збитки, вважаючи
їх такими, що істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що
підсудному ОСОБА_6 відповідно до ст. 69 КК України можливо призначати основне
покарання, нижче від найнижчої межі,
встановленої в санкції ч. 4 статті 296 КК України.

Враховуючи особу ОСОБА_9, його роль у
вчиненому злочині, погашення судимості відповідно до ст. 89 КК України,
усунення по справі заподіяної шкоди, вважаючи їх такими, що істотно знижують
ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що
підсудному ОСОБА_9 відповідно до ст. 69 КК України можливо призначати основне
покарання, нижче від найнижчої межі,
встановленої в санкції ч. 4 статті 296 КК України.

Враховуючи особу
ОСОБА_7, його роль у вчиненому злочині, відсутність у нього судимості, те, що
він вчинив злочин будучи неповнолітнім, відшкодував заподіяні збитки, вважаючи
їх такими, що істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що
підсудному ОСОБА_7 відповідно до ст. 69 КК України можливо перейти до іншого,
більш м'якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 статті
296 КК України, а саме арешту.

Враховуючи особу
ОСОБА_8, його роль у вчиненому злочині, ту обставину, що він єдиний з підсудних
безпосередньо став зупиняти злочинні дії інших підсудних, відсутність у нього
судимості, відшкодування заподіяних збитків, вважаючи ці обставини такими, що
істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що підсудному ОСОБА_8
відповідно до ст. 69 КК України можливо перейти до іншого, більш м'якого виду
основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 статті 296 КК України, а
саме арешту.

Підсудні ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9,
ОСОБА_8 повинні відбувати призначену міру покарання.

В судовому засіданні потерпіла
ОСОБА_5 відмовилася від позову, мотивуючи це тим, що підсудні сплатили їй 3 000
грн. в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Вона не має до
підсудних претензій майнового характеру.

За встановлених обставин суд
приходить до висновку про те, що відмова від позову не порушує прав та
інтересів позивача, не суперечить закону, а тому провадження в частині
цивільного позову підлягає закриттю.

Речові докази: дерев'яна палиця та
штахетина від паркану підлягають знищенню.

Запобіжний
захід щодо підсудних ОСОБА_6, ОСОБА_9,
ОСОБА_8 до набрання вироком законної
сили необхідно змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту із залу суду.

Запобіжний
захід щодо підсудного ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили необхідно
залишити без зміни - взяття під варту.

Керуючись
статтями 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_6
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, з
застосуванням ст. 69 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі
строком на один рік.

Запобіжний захід
щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд
на взяття під варту із залу суду з утриманням в Чернігівському СІЗО управління
державного департаменту України з питань виконання покарань в Чернігівській
області.

Строк відбуття
покарання ОСОБА_6 рахувати з 18 грудня 2008 року.

ОСОБА_7
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, з
застосуванням ст. 69 КК України призначивши покарання у виді арешту строком на
45 діб.

Запобіжний захід
щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - взяття під
варту з утриманням в Чернігівському СІЗО управління державного департаменту
України з питань виконання покарань в Чернігівській області.

Строк відбуття
покарання ОСОБА_7 рахувати з 18 листопада 2008 року.

ОСОБА_9
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, з
застосуванням ст. 69 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі
строком на два роки.

Запобіжний захід
щодо ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд
на взяття під варту із залу суду з утриманням в Чернігівському СІЗО управління
державного департаменту України з питань виконання покарань в Чернігівській
області.

Строк відбуття
покарання ОСОБА_9 рахувати з 18 грудня 2008 року.

ОСОБА_8
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, з
застосуванням ст. 69 КК України призначивши покарання у виді арешту строком на
шість місяців.

Запобіжний захід
щодо ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд
на взяття під варту із залу суду з утриманням в Чернігівському СІЗО управління
державного департаменту України з питань виконання покарань в Чернігівській
області.

Строк відбуття
покарання ОСОБА_8 рахувати з 18 грудня 2008 року.

Прийняти відмову
ОСОБА_5 від позову, закрити провадження по справі в цій частині.

Речові докази: дерев'яну палицю та
штахетину від паркану - знищити.

На вирок
може бути подана апеляція протягом п'ятнадцяти
діб з моменту його проголошення, а
засудженими, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення їм
копії вироку.

Суддя:
О.В Киреєв