overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
Справа №5-27 2007 рік
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 березня 2007 року.
Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Марчука В.Т. при секретарі Єремчук Т.П. з участю
прокурора Василової О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Чернівці подання начальника Першотравневого підрозділу
Чернівецького міського відділу кримінально-виконавчої інспекції ВДДУ ПВП в
Чернівецькій області Кувіли P.M. про звільнення від покарання у зв'язку із закінченням
строку випробувального терміну ОСОБА_1 засудженого вироком Першотравневого
районного суду м.Чернівці від 09.03.2005
року,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник
Першотравневого підрозділу 4MB
КВІ ВДДУ ПВП в Чернівецькій області Кувіла P.M. звернувся
до суду із вказаним вище поданням.

Посилався на те,
що за час перебування на обліку в 4MB
КВІ ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, вимоги вироку суду
виконував: не виїжджав за межі України; не змінював місце проживання,
періодично з'являвся в органи КВС для реєтрації; по місцю проживання характеризується
позитивно, громадський порядок не порушував, до адміністративної та
кримінальної відповідальностей не притягувався, став на шлях виправлення.

Просив звільнити
ОСОБА_1 від покарання у зв'язку із закінченням строку випробувального терміну.

Суд, заслухавши
думку прокурора, представника Першотравневого підрозділу 4MB КВІ ВДДУ ПВП в
Чернівецькій області Кувілу P.M. та засудженого ОСОБА_1, вважає, що подання обгрунтоване і
підлягає задоволенню з наступних підстав:

Так, судом
встановлено, що вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 09.03.2005 року ОСОБА_1
було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України і
за його вчинення із застосуванням ст.69 КК України призначено йому покарання у
вигляді 3 років
позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України засудженого ОСОБА_1 було
звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 2 роки.

ОСОБА_1 за час
перебування на обліку в 4MB
КВІ зарекомендував себе з позитивної сторони, вимоги вироку суду виконував:
не виїжджав за межі України; не змінював місце проживання, періодично з'являвся
в органи КВС для реєтрації; по місцю проживання характеризується позитивно,
громадський порядок не порушував, до адміністративної та кримінальної відповідальностей
не притягувався, що свідчить про його виправлення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.408-1, 408-2 КПК України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання
задовольнити.

Звільнити
засудженого ОСОБА_1 від призначеного покарання за вироком Першотравневого
районного суду м.Чернівці від 09
березня 2005 року у
зв'язку із закінченням строку випробувального терміну.

Копію даної
постанови для виконання направити начальнику Першотравневого підрозділу 4MB КВІ ВДДУ ПВП в
4ернівецькій області.

На постанову
може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернівецької області протягом
семи діб з дня її оголошення.

Суддя
Першотравневого

районного суду м.Чернівці підпис В.Т.МАРЧУК

Копія вірно

Секретар:
Постановление Именем
Первомайский районный суд Автономной Республики Крым В
составе: председательствующего - судьи Забара Г.Я., при секретаре Осиповой
Н.А., с участием прокурора Павличенко А.Л., рассмотрев в открытом судебном
заседании в пгт. Первомайское материалы
по представлению следователя
Первомайского РО ГУ МВД
Украины в Крыму о выемке документов, составляющих банковскую тайну,
СО Первомайского района
27 февраля 2007 года возбуждено уголовное дело по факту мошенничества ОСОБА_1.
- работника ООО Коммерческий банк «Дельта», по признакам преступления
предусмотренным ст. 190 ч. 3 УК Украины.
следователя, поддержанном прокурором района, ставится вопрос о проведении
выемки документов, составляющих банковскую тайну в ООО Коммерческий банк
С учетом обстоятельств
дела, данное представление обосновано и подлежит удовлетворению, так как
имеются достаточные основания считать, что в оригиналах документов,
составляющих банковскую тайну, содержатся доказательства, имеющие значение для
установления истины по делу.
На основании изложенного
и руководствуясь ст. 178 УПК Украины, ст. 60-62 Закона Украины «О банках и
банковской деятельности», суд
следователю Первомайского РО ГУ МВД Украины в АР Крым провести в ООО
Коммерческий банк «Дельта», расположенном по адресу г. Киев, ул. Щорса 36-Б,
Постановление обжалованию не подлежит.
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого - судді

Пивовара В.Ф..,

суддів

Пошви Б.М. і Канигіної Г.В.,

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 27
вересня 2007 року матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Лисичанського міського суду Луганської області від 10 лютого 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 5 травня 2006 року.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 10 лютого
2006 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні скарги на постанову заступника
прокурора м. Лисичанська Луганської області від 18 листопада 2005 року. про
відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за відсутністю в його діях
складу злочину, передбаченого ч. 1 ст.
383 КК України.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Луганської області від 5 травня 2006 року постанова місцевого суду
залишена без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування судових рішень,
оскільки вважає їх незаконними.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на
постанову заступника прокурора м. Лисичанська Луганської області від 18
листопада 2005 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за
відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1, суд указав, що з матеріалів
кримінальної справи не вбачається даних, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_2 є склад злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, працівниками прокуратури з цього приводу
була проведена перевірка, на підставі якої заступником прокурора винесено
постанову про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2 з
дотриманням вимог ст. 99 КПК України. Судом повно і всебічно перевірялися
доводи скарги і не знайшли свого підтвердження.

Твердження ОСОБА_1 про те, що в діях ОСОБА_2 є ознаки злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, перевірялися і апеляційним судом і
визнані такими, що не підтверджені матеріалами справи.

Наведені у касаційній скарзі доводи, аналогічні за змістом доводам
апеляції, які були ретельно перевірені апеляційним судом і в ухвалі наведені
докладні та мотивовані підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Посилання ОСОБА_1 на те, що судові рішення незаконні, є безпідставними.

Істотних порушень кримінально-процесуального законодавства, які б ставили
під сумнів правильність висновків суду, немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

С у д д і :

Пивовар В.Ф. Пошва Б.М. Канигіна Г.В.
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Коновалова В.М.

суддів

Кравченка К.Т., Кузьменко О.Т.

розглянула
у судовому засіданні у м. Києві 18 жовтня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Львівської області на вирок
Перемишлянського районного суду Львівської області від 28 листопада 2006 року
щодо ОСОБА_1.

Вироком місцевого суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженку
та жительку с. Утіховичі Перемишлянського району

Львівської
області, судимості не має,

засуджено за ч.2 ст.310 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_1 покладено обов'язки не виїжджати
за межі України на постійне проживання без дозволу органів
кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання та
періодично, двічі на місяць, з¢являтися для реєстрації в ці органи.

Як визнав місцевий суд, весною 2006
року, ОСОБА_1, на території своєї присадибної ділянки у с. Утіховичі
Перемишлянського району Львівської області, незаконно посіяла та вирощувала 632
рослин снотворного маку, які були вилучені співробітниками міліції 8 серпня
2006 року.

В апеляційній інстанції вирок щодо
ОСОБА_1 не переглядався.

У касаційному поданні прокурор, не
оспорюючи правильність встановлення фактичних обставин справи та кваліфікації
злочинних дій ОСОБА_1, просить судове
рішення щодо винної змінити в частині призначення покарання, через неправильне
застосування кримінального закону.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає за необхідне
призначити справу до розгляду у касаційному порядку, із дотриманням вимог
ст.389 КПК України.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

кримінальну справу щодо ОСОБА_1
призначити до касаційного розгляду у Верховному Суді України на 10 годину 22
листопада 2007 року, про що повідомити заінтересованих осіб.

С у д д і:

Кравченко К.Т. Коновалов В.М. Кузьменко
О.Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Скотаря А.М.,

суддів за участю прокурора

Мороза
М.А., Пошви Б.М., Сухарєва О.М.,

розглянувши в судовому засіданні в
м.Києві 18 жовтня 2007 року кримінальну
справу за касаційним поданням заступника Генерального прокурора України на
постановлене судове рішення щодо засудженого ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

Вироком Золочівського районного
суду Харківської області
від 30 листопада 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.164 КК України на 1 рік обмеження волі,
а на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладено обов”язки, передбачені
ст.76 КК України.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 5.774,12 грн.

В
апеляційному порядку справа не розглядалась.

Згідно
з вироком ОСОБА_1.
засуджено за ухилення від сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2

У
касаційному поданні прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_1 в частині
вирішення цивільного позову і справу закрити.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що
воно підлягає задоволенню.

Винність
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, підтверджена
сукупністю зібраних у справі, вірно оцінених та обгрунтовано покладених в
основу вироку доказів і що, по суті, у касаційному поданні прокурора не
оскаржується.

Вивченням
матеріалів справи не встановлено даних, які б давали підстави вважати, що у
справі допущено істотні порушення кримінально-процесуального закону і які
тягнуть скасування вироку в частині засудження ОСОБА_1

Проте,
задовольняючи цивільний позов ОСОБА_2 про стягнення з засудженого
заборгованості по аліментах у сумі 5.774,12 грн., суд допустився помилки.

Суд
не взяв до уваги, що відповідно до вимог ст.28 КПК України, у кримінальній
справі не можуть розглядатися позови про відшкодування матеріальної шкоди, що
не випливають із пред”явленого обвинувачення.

Заборгованість
по аліментах утворилася внаслідок невиконання
рішення Калінінського районного суду м.Горлівки Донецької області від 18
січня 2003 року і саме в порядку виконання цього рішення вона має бути сплачена
відповідно до вимог Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV “Про виконавче провадження”.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а:

касаційне
подання заступника прокурора Генеральної прокуратури України задовольнити.

Вирок
Золочівського районного суду Харківськоїобласті від 30 листопада 2006 року щодо
ОСОБА_1 змінити, виключити рішення про стягнення з нього 5.774,12 грн. в
рахунок погашення заборгованості по
аліментах на користь ОСОБА_2

В
решті вирок залишити без зміни.

Судді:

Мороз М.А. Скотарь
А.М. Пошва Б.М.
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду
суддів
Коротких О.А. і Пекного С.Д.,
розглянувши в судовому засіданні в м.Києві
4 вересня 2007 року матеріали справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 8 лютого 2006
року та ухвалу Апеляційного суду
Полтавської області від 22 вересня 2006 року щодо ОСОБА_2,
у с т а н о в и л а :
постановою Лубенського
міськрайонного суду Полтавської області від 8 лютого 2006 року
ОСОБА_1відмовлено у задоволенні скарги на постанову слідчого Лубенського МРВ
УМВС України від 15 липня 2005 року, якою кримінальну справу по факту
заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень ОСОБА_1 закрито за відсутністю складу
злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 22 вересня 2006
року зазначену постанову районного суду від 8 лютого 2006 року щодо ОСОБА_2
ОСОБА_1стверджує, що досудове слідство проведено неповно та однобічно, а тому
ставить питання про скасування оскаржуваних рішень з направленням справи на
новий судовий розгляд.
Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касатора, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга задоволенню не підлягає.
Як видно з матеріалів справи,
висновки суду про відсутність в діях
ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ст.122 та ст.296 КК України, за
викладених у постанові обставин стверджуються висновком повторної комісійної
судово-медичної експертизи від 9 червня 2005 року, згідно з якою виявлені у
ОСОБА_1тілесні ушкодження, отримані нею 30 вересня 2003 року, відносяться до
легких тілесних ушкоджень.
Твердження ОСОБА_1про те, що
висновки даної судово-медичної експертизи не відповідають дійсності, були
предметом перевірки судом апеляційної інстанції і підтвердження не знайшли.
Колегія суддів знаходить це рішення правильним.
Виходячи з фактичних обставин справи, суд
правильно відмовив ОСОБА_1у задоволенні її скарги на постанову слідчого
Лубенського МРВ УМВС України від 15 липня 2005 року, якою кримінальну справу по
факту заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень закрито за відсутністю складу
злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування вироку по справі, не встановлено.
З наведеного вбачається, що
передбачені законом підстави для призначення кримінальної справи до касаційного
розгляду з повідомленням осіб, зазначених у ст.384 КПК України, відсутні.
Керуючись ст.394 КПК України,
колегія суддів,-
у задоволенні касаційної
скарги ОСОБА_1відмовити.
Судді:
Кармазін Ю.М. Коротких О.А. Пекний С.Д.
справа 1-57-2007р
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2007 р. Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді КРАСЮК Г.П.

при
секретарі ДЯЧЕНКО
І.А.

з
участю: прокурора ПАВЛЕНКА
В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шпола
кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця м.
Шпола, Черкаської області ,
громадянина України, українця, з середньою освітою, не
військовозобов'язаного, не одруженого, не працюючого, не судимого, жителя с.
АДРЕСА_1,

у вчинені
злочину передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

встановив:

підсудний ОСОБА_1., в період з 19
по 22 лютого 2007 року, в с Васильків,
Шполянського району, з метою викрадення чужого майна, прийшов до
напіврозібраної ферми, яка належить ОСОБА_2і шляхом розбирання цегляної стіни,
таємно викрав 2000 цеглин, вартістю 1 цеглини 0,35 грн., всього на загальну
суму 700 грн.

Допитаний в судовому засіданні Крамаренко, свою вину в пред'явленому йому
звинуваченні визнав повністю, розкаявся та показав, що в період з 19 по 22
лютого 2007 року в с Васильків, Шполянського району, з напіврозібраної ферми
ОСОБА_2. таємно викрав 2000 цеглин, які в ночі надовбав із стіни. Це зробив
тому, що не було за, що жити.

На підставі ст.299 КПК України, покази підсудного ОСОБА_1, об'єктивно
підтверджуються зібраними на досудовому слідстві доказами.

Винуватість підсудного ОСОБА_1 в інкримінованому йому злочині доказана і
суд кваліфікує його дії по ст. 185
ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

При призначенні підсудному ОСОБА_1міри покарання, суд враховує ступінь
тяжкості скоєного злочину, особу підсудного, який характеризуються по місцю
проживання позитивно, його молодий вік, добровільне відшкодування нанесених
збитків.

З урахуванням
викладеного, суд вважає необхідним призначити підсудному ОСОБА_1покарання з
застосуванням ст.75 КК
України, звільнивши його
від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком. Цивільного
позову по справі не має. Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд, -

засудив:

визнати
ОСОБА_1винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити покарання - 1 рік позбавлення
волі.

Застосувати ст. 75
КК України і звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням
та іспитовим строком 1 рік.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Черкаської області протягом 15
діб з часу його проголошення.
Справа № 1-178/2007 p.
ПОСТАНОВА

іменем України

6 березня 2007
року Корабельний районний суд
м. Миколаєва

у складі:

головуючого-судді
- Батченко В.Г.

при
секретарі - Рачкович Н.І.

за участю:

прокурора -
Непша Н.П.

та адвоката -
ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу за звинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, із неповною
середньою освітою, не одруженого, учня ВПУ № 1 м. Миколаєва, проживаючого у АДРЕСА_1 раніше не
судимого,

за ст. 309 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

12 січня 2007 року приблизно о
22-00 годині
неповнолітній ОСОБА_1, у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в районі пр.
Корабелів у Корабельному районі м. Миколаєва, незаконно, без мети збуту,
придбав 22,1 грами
особливо небезпечного наркотичного .засобу - каннабісу, який зберігав при собі та переносив по
території Корабельного району. У той же день приблизно о 22-15 годині
біляАДРЕСА_2 ОСОБА_1 був затриманий працівниками міліції за вчинення
адміністративного правопорушення та доставлений до Корабельного РВ ММУ УМВС
України в Миколаївській області. При особистому догляді ОСОБА_1 у встановленому
законом порядку наркотичний засіб було знайдено та вилучено.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 визнав себе винним повністю та
пояснив, що він дійсно придбав та зберігав наркотичні засоби без мети збуту.

Пояснення підсудного підтверджуються висновком експерта
(а.с. 16-20), згідно
якого речовина рослинного походження у висушеному та подрібненому стані,
вилучена у ОСОБА_1, відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу - каннабісу, вагою
22,1 грами.

Дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, суд визнав за недоцільне на підставі ч.З ст. 2 99 КПК України.

Дії підсудного слід кваліфікувати за ст. 309 ч. 1
КК України, так як він незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби без
мети збуту.

2

У судовому
засіданні адвокатом заявлено
клопотання, про закриття
провадження у справі на підставі ст. 447
КПК України із застосуванням до неповнолітнього примусових заходів
виховного характеру.

Вислухавши думку прокурора, суд вважає можливим кримінальну справу закрити
на підставі ст. 447 КПК
України із застосуванням до неповнолітнього примусових заходів виховного
характеру, передбачених ч. 2
ст. 105 КК
України, так як ОСОБА_1 скоїв злочини середньої тяжкості у неповнолітньому
віці, раніше не судимий, у вчиненому щиро кається.

Керуючись ст. 447 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Кримінальну справу за звинуваченням ОСОБА_1 за ст. 309 ч. 1 КК України
закрити.

Застосувати до ОСОБА_1 примусові заходи виховного характеру, передав його
під нагляд матері ОСОБА_2.

Міру запобіжного
заходу скасувати.

Речові докази по справі -
21,7 грами каннабісу, що залишилися після проведення експертизи та зберігаються
у камері схову Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, -знищити.

На постанову може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської
області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 15 діб.
Справа №5-7/2007 p.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2007 р. смт.
Міжгір'я

Міжгірський
районний суд Закарпатської області в особі:

судці Гайдур
А.Ю.,

при секретарі Царь О.В.,

з участю
прокурора: Сойма І.І..,

представника КВІ
Костів В.В.,

засуджений
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Міжгірї подання
інспектора КВІ про звільнення від покарання ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 06.03.2006 р. ОСОБА_1
засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України, з
призначенням покарання 2
роки обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно подання інспектора, який відає виконанням покарання ОСОБА_1 за час
іспитового строку зарекомендував себе позитивно, громадський порядок не
порушував, до кримінальної відповідальності не притягався, нових злочинів не
вчиняв, спиртними напоями не зловживав, нарікань від сусідів не було.

Інспектор КВІ це
подання підтримав.

Прокурор із
звільненням від покарання ОСОБА_1., згідний.

Як видно з матеріалів органу, який контролював поведінку
засудженого під час іспитового строку ОСОБА_1 до кримінальної та
адміністративної відповідальності не притягався , з місця проживання характеризується позитивно, що
стверджено довідками та характеристикою, став на шлях виправлення. Беручи до
уваги вищезазначене і що іспитовий строк ОСОБА_1 закінчився, то є підстави для
застосування ч.І ст. 78 КК України.

Керуючись ст. 408-1 КПК України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від кримінального покарання,
призначеного вироком Міжгірського районного суду від 06.03.2006 p.. Постанова
оскарженню не підлягає.