Справа № 667/1586/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2015 року

Комсомольський районний суд м. Херсона в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 та ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

захисників обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_6

та потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в Комсомольському районному суді м. Херсона кримінальне провадження № 0000029 від 15.02.2013 року про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, освіта середня, одруженого, приватного підприємця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09.11.2012 року близько 11.30 год., ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «Тайота Хаис», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по вул.. Червонопрапорній зі сторони вул.. Робочої в напрямку вул.. Комкова в м. Херсоні, порушуючи вимоги п.п. 2.3. б), 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, рухаючись з перевищенням допустимої швидкості (68,7…70,5 км/год.), проявив неуважність до дорожньої обстановки та відповідно не відреагував на її зміну в момент об`єктивного прояву йому небезпеки для руху, що виразилося в русі велосипедиста попереду нього у попутному напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу, внаслідок чого, здійснив наїзд на велосипед під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який подаючи сигнали, які відповідали вимогам ПДР України, перетинав проїзну частину здійснюючи поворот ліворуч у напрямку з ул. Лугова в м. Херсоні.

В результаті даної пригоди водію велосипеда ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна потилочної області голови, перелому кісток склепіння та основи черепу, забою головного мозку середнього ступеня, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Вказані наслідки знаходяться у причинному зв`язку з грубим порушенням Привал дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_8 , а саме:

П. 2.3 б), відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

П. 12.3, відповідно до якого, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно може виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

П. 12.4, відповідно до якого, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що в момент ДТП він перебував в ролі пасажира та не був за кермом даного автомобіля. Хто керував транспортним засобом він не пам`ятає, оскільки втратив свідомість. Від всіх показів, які він давав на стадії досудового розслідування та судового слідства відмовився.

Пізніше, в судовому засіданні ОСОБА_8 знову відмовився від раніше наданих показів та зазначив, що автомобіль «Тайота Хаис», реєстраційний номер НОМЕР_1 , йому не відомий. Він ніколи не керував даним транспортним засобом. До ДТП, яке мало місце 09.11.2012 року за участю потерпілого ОСОБА_7 він ніякого відношення не має і на місці ДТП він не був. Дана кримінальна справа являється сфабрикованою. Також він зазначив, що протокол огляду місця ДТП від 09.11.2012 року він не підписував. Фотознімки з місця пригоди зроблені за допомогою монтажу та не відповідають дійсності. Копія посвідчення водія, яка міститься в матеріалах справи, це не те посвідчення яке йому видавалося. Що це за копія та з якого посвідчення він не знає. При цьому в судовому засіданні показував інше посвідчення водія видане в 2001 році, копію якого суду не надав. Також він зазначив, що ніколи не страхував свою цивільно-правову відповідальність щодо вищезазначеного транспортного засобу і звідки міг взятися поліс АВ/7566014, копія якого міститься в матеріалах справи, йому не відомо. Цивільний позов не визнав в повному обсязі. Просив його виправдати але при цьому заявив клопотання про застосування до нього акту амністії.

ОСОБА_8 відмовився пояснювати чому він змінив свої покази в суді та відмовився від показів даних раніше.

Суд вважає, що вина обвинуваченого підтверджується доказами дослідженими під час судового слідства.

Так потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 09.11.2012 року він їхав по вул.. Червонопрапорній на велосипеді. Під час виконання повороту на ліво на вул.. Лугова, він завчасно переконався, що це буде безпечно для всіх учасників дорожнього руху, лівою рукою показав те, що він буде виконувати маневр повороту, після чого перестроївся в лівий ряд і вже майже перед самим поворотом відчув сильний удар із заду. Від удару він впав та втратив свідомість. Транспортний засіб який здійснив на нього наїзд та водія цього транспортного засобу, він не бачив.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.11.2012 року та схемою пригоди.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що вони були запрошені в якості свідків під час здійснення замірів на місці ДТП та під час складання схеми пригоди. Підтвердили, що всі дані зазначені на схемі пригоди відповідають дійсності.

Висновком експерта ОСОБА_11 № 22 від 22.01.2014 року згідно якого водій автомобіля «Тайота Хіас» реєстраційний номер НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4 ПДР України. У вказаній дорожній ситуації, водій автомобіля «Тайота Хіас», реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній події шляхом виконання вимог пункту 12.3 ПДР України, тобто шляхом застосування своєчасного гальмування із зупинкою до місця зіткнення.

Висновком експерта ОСОБА_11 № 3742 від 25.12.2013 року відповідно до якого встановлено, що швидкість автомобіля «Тайота Хіас», реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно слідів гальмування зафіксованих на схемі до протоколу огляду місця пригоди складає приблизно 68,7 … 70,5 км/год.

Поясненнями даними експертом ОСОБА_11 , який в судовому засіданні підтвердив правильність своїх висновків. Також він пояснив, що свої висновки він робив з урахуванням даних наданих йому на дослідження та виходячи з того, що автомобіль «Тайота Хіас» перебував в технічно справному стані. В тому числі й тиск в шинах автомобіля перебував в межах норми.

Також експерт повідомив, що він 09.11.2012 року був на місці дорожньо-транспортної пригоди та приймав участь в огляді місця події, також за його участю проводилися заміри на місці ДТП, складалася схема пригоди. Також на місці ДТП був присутній водій автомобіля «Тайота Хіас» ОСОБА_8 , який не мав будь-яких зауважень та не зазначав, що тиск в шинах його автомобіля не відповідав нормі. Під час допиту експерта ОСОБА_11 ОСОБА_8 не заперечував проти того, що експерт посилався на нього, як на водія автомобіля «Тайота Хіас», який керував даним автомобілем в момент ДТП.

Висновком судово-медичного експерта ОСОБА_12 за № 490/1670 згідно якого ОСОБА_7 були спричинені наступні тілесні ушкодження: садна потилочної області голови, перелому кісток склепіння та основи черепу, забою головного мозку середнього ступеня, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, які виникли від дії тупого предмету, не виключено 09.11.2012 року близько 11.30 год. при наїзді автомобіля на велосипедиста ОСОБА_13 та які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_12 пояснив, що свій висновок він робив не лише на підставі знімку наданому потерпілим, а на підставі медичних документів витребуваних безпосередньо з лікарні, в якій проходив лікування Яровий. І він повністю підтверджує свій висновок. Крім того, експерт зазначив, що довідка на яку посилається обвинувачений (довідка № 1756 від 09.11.2012 року видана Херсонською обласною клінічною лікарнею про те, що 09.11.2012 року ОСОБА_7 звернувся до лікарні в 12.10 год. та йому в приймальному відділені було поставлено діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забійна рана потилочної області), не являється тим документом, який остаточно визначає діагноз потерпілого. Крім того, даний вид довідок ніде не обліковується і за їх видачу ніхто не несе відповідальності. Тому дана довідка не може прийматися до уваги при проведені експертизи.

Висновком експерта № 3331 від 11.11.2013 року згідно якого перед настанням ДТП робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «Тайота Хіас», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилися в технічно працездатному стані при якому були відсутні будь-які несправності які б впливали на їх вихідні параметри.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.12.2013 року.

План схемою до протоколу проведення слідчого експерименту.

Посвідченням водія серії НОМЕР_2 від 17.01.2006 року, згідно якого ОСОБА_8 має право керувати транспортними засобами категорії «АВ».

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Тайота Хіас», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого цивільно-правова відповідальність ОСОБА_8 , щодо транспортного засобу «Тайота Хіас» була застрахована в період з квітня 2012 року по квітень 2013 року.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 286 ч. 2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Адвокат обвинуваченого в судовому засіданні просив визнати недопустимим доказом висновок експерта № 490/1670 від 25.12.2013 року, оскільки він оформлений з порушенням вимог п. 3 «Інструкції про проведення судово-медичних експертиз» та зроблений лише на підставі акту судово-медичного освідування, який не є медичним документом.

Також адвокат зазначив, що в разі визнання висновку експерта недопустимим доказом, будь-яких інших доказів в обґрунтування визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілим, не має. В зв`язку з чим просив виправдати його підзахисного.

Дослідивши даний висновок експерта та з урахуванням пояснень, які надав експерт в судовому засіданні, суд вважає, що підстав для визнання висновку експерта недопустимим доказом не має, оскільки експерт в судовому засіданні пояснив, що висновок він робив не лише на підставі знімку, чи акту, а й на підставі інших медичних документів, які ним були витребувані з лікарні. Щодо оформлення висновку експерта то суд вважає, що спосіб оформлення висновку експерта, при правильності самих висновків, не може бути визнаний порушенням вимог норм КПК України в результаті яких даний висновок є недопустимим доказом.

В судовому засіданні ОСОБА_8 вказував на те, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 17.01.2006 року він не отримував та свою цивільно-правову відповідальність щодо транспортного засобу «Тайота Хіас», реєстраційний номер НОМЕР_1 , він не страхував.

Але його покази спростовуються наданими суду доказами. Так згідно довідки з Управління Державтоінспекції УМВС України в Херсонській області від 23.12.2014 року за № 6/47-1399, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії «АВ» 17.01.2006 року та в списках позбавлення прав керування не значиться. Крім того, з листа Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» вбачається, що в 2012 році з ОСОБА_8 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, де забезпеченим транспортним засобом виступав автомобіль «Тайота Хіас», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з терміном дії договору з 07.04.2012 року по 06.04.2013 року (період ДТП). В 2013 році договір був поновлений з терміном дії 20.04.2013 року по 19.04.2014 року.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_8 вказав на те, що йому на праві власності належить транспортний засіб «Мерседес». Страхова компанія надала копію договору страхування (поліс № АС/5584217) укладений між ОСОБА_8 та даною страховою компанією, де зазначено, що забезпечений транспортний засіб це «Мерседес-Бенс Віто», держномер НОМЕР_3 . Строк дії договору з 27.07.2013 року до 26.07.2014 року. При цьому, документом, який засвідчував особу ОСОБА_8 було посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 17.01.2006 року.

Вказане свідчить, що ОСОБА_8 видавалося посвідчення водія, копія якого міститься в матеріалах справи та те, що в період ДТП, яке мало місце 09.11.2012 року, він міг керувати автомобілем «Тайота Хіас», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки страхував свою відповідальність щодо даного автомобіля. Відповідно, пояснення обвинуваченого являються неправдивими.

Також, те що ОСОБА_8 давав в суді неправдиві покази, щодо своєї непричетності до ДТП та про те, що його взагалі не було на місці ДТП, спростовується фотознімками, зробленими на місці ДТП, на яких зафіксовано самого обвинуваченого.

В судовому засіданні ОСОБА_8 та його адвокат наполягали на тому, що фотознімки являються недопустимим доказом, оскільки вони створені за допомогою монтажу. Дані твердження суд не приймає до уваги, оскільки будь-яких доказів на підтвердження того, що фотознімки було змонтовано суду не надано, а перевірити їх дійсність не видається можливим, оскільки оригінал фотознімків був у вигляді електронного файлу, прокурор в судовому засіданні зазначив про відсутність у нього оригіналу цих знімків, а ОСОБА_8 зазначив, що у нього є довідка (лист) про те, що оригінал цих знімків знищений. Крім того, на стадії досудового слідства ОСОБА_8 не заявляв про підроблення фотознімків, що також свідчить про відсутність підстав ставити під сумнів дійсність фотознімків.

Оцінюючи поведінку ОСОБА_8 на стадії досудового розслідування, коли він не заперечував проти будь-яких процесуальних дій, не оспорював дійсність доказів, а також його поведінку на стадії судового розгляду, коли він змінював покази, відмовлявся від показів даних раніше, відмовлявся відповідати на уточнюючі запитання, давав неправдиві свідчення, суд приходить до висновку, що обвинувачений таким чином намагається перешкодити встановленню об`єктивної істини по справі та уникнути відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_8 раніше, не судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку в психоневрологічній поліклініці та наркологічному диспансері не перебуває.

Обставин, яка пом`якшують та обтяжують покарання відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, суд не виявив.

Прокуратурою Херсонської області в інтересах держави в особі Херсонської обласної клінічної лікарні заявлено цивільний позов за лікування потерпілого ОСОБА_7 , на суму 1109 грн. 70 коп. Даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст.. 1206 ЦК України.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої йому в результаті кримінального правопорушення на суму 50000 грн. моральної шкоди та 2500,39 грн. матеріальної шкоди.

Суд вважає, що позов в частині стягнення майнової шкоди (матеріальних витрат) задоволенню не підлягає, оскільки копії чеків та квитанцій не можуть бути визнані допустимим доказом, так як оригінали цих документів суду не надавалися, відповідно й не досліджувалися. Тому, позов в цій частині підлягає залишенню без задоволення через не доведеність понесення матеріальних витрат потерпілим.

При вирішенні питання про наявність моральних страждань у потерпілого завданих йому в результаті протиправних дій обвинуваченим, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_7 являється людиною похилого віку, пенсіонером, якій важко відновити втрачений в результаті ДТП спокій, рівновагу, впевненість та відчуття безпеки, особливо під час перебування на дорозі та керуючи транспортним засобом. З віком важко відновити, а інколи й неможливо відновити фізичний стан, який був у потерпілого до ДТП. Звернення за медичною допомогою, тривале лікування, відстоювання своїх інтересів в державних органах, призвело до зміни звичайного стилю життя ОСОБА_14 . Йому доводиться приділяти додаткові зусилля для відновлення життєвої рівноваги. Тому суд вважає, що позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди, підлягає задоволенню в повному обсязі, на підставі ст.. 1167 ЦК України.

В судовому засіданні адвокат обвинуваченого заперечував проти задоволення позову ще й з тих підстав, що до участі у справі не був залучених цивільний відповідач страхова компанія, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальності ОСОБА_8 .

Дані доводи суд вважає необґрунтованими оскільки за час розслідування та розгляду даного кримінального провадження ніхто з учасників процесу не заявляв клопотання про визнання страхової компанії цивільним відповідачем та сам обвинувачений категорично заперечував проти наявності у нього договору страхування.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його відношення до вчиненого злочину, а саме те, що він вину не визнав та не намагався в добровільному порядку відшкодувати потерпілому завдану шкоду, суд вважає, що покарання щодо нього, повинно бути призначено відповідно до санкції ст.. 286 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

ОСОБА_8 заявив клопотання про звільнення його від відбування покарання на підставі п. в) ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р.

Відповідно до ст.. 1 п. в) ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі засуджені за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Як було встановлено судом, ОСОБА_8 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 286 КК України. Даний злочин відноситься до злочинів вчинених з необережності та не є особливо тяжким. Обвинувачений ОСОБА_8 має двох дітей, яким не виповнилося 18 років. Про що свідчать свідоцтва про народження ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З довідки служби у справах дітей від 30.07.2014 року вбачається, що відомостей про позбавлення ОСОБА_8 батьківських прав не має.

Тому судом встановлено, що ОСОБА_8 являється суб`єктом амністії та підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки та з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

На підставі ст.. 1 п. в) ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного йому покарання.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 1970 грн. 22 коп..

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави в особі Херсонської обласної клінічної лікарні витрати за лікування потерпілого в сумі 1109 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 50000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позов ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілому.

Суддя:ОСОБА_1