Справа № 357/7847/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2013 Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючий - суддя Бобкова Н.
В. ,

при секретарі - Тарасенко А.
В.,

за участю: прокурора - Савченка
В.О.

потерпілого - ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Білої Церкви
кримінальне провадження, внесене в
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за № 0000310 від 27.11.2012 р. стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Кролевець Сумської області, українця,
громадянина України, з середньою
спеціальною освітою, не одруженого, не
працюючого, проживаючого та
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2,
раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив умисне спричинення
потерпілому ОСОБА_1 середньої тяжкості
тілесного ушкодження, тобто умисного
ушкодження, яке не є небезпечним для
життя, і не потягло за собою наслідків
передбачених у ст. 121 КК України, але
таке, що спричинило тривалий розлад
здоров'я, за наступних обставин.

02.09.2012 р. приблизно об 11 год., на
східцевому майданчику 5 поверху
під"їзду №3 АДРЕСА_1 в м. Біла Церква,
ОСОБА_3 на ґрунті тривалих неприязних
відносин умисно наніс потерпілому
ОСОБА_1 чисельні удари кулаками в груди,
та колінами в ліве стегно, чим завдав
останньому тілесні ушкодження у виді:
садна на грудях зліва, синців на грудях
зліва та лівому стегні, які відносяться
до категорії легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я.

Крім цього, ОСОБА_3 умисно наніс
потерпілому ОСОБА_1 один удар
дерев'яною частиною сапки по лівій
руці, чим завдав останньому тілесні
ушкодження у виді закритого перелому
лівої ліктьової кістки, які
відносяться до категорії тілесних
ушкоджень середньої тяжкості, так як
для повного зрощення перелому
необхідно тривалий строк - більш ніж 3
тижні

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні
інкримінованого йому кримінального
правопорушення не визнав і показав
суду, що дійсно протягом тривалого
часу - з 2007 р., після переселення у
квартиру АДРЕСА_1, між ним та ОСОБА_1,
який разом з сім'єю проживає
по-сусідству - в кв.91, існують неприязні
стосунки. Він (ОСОБА_3) має підозру, що
сусіди якимось чином накручують
показники за користування
електроенергією на його лічильник,
дряпають двері, слідкують за ним,
стукають у підлогу та стіни. Однак з
приводу вказаних дій сусідів зі
скаргами у відповідні установи не
звертався.

Повернувшись з відпустки і виявивши
знову розбіжності у показниках за
користування електроенергією, 02.09.2012 р.
близько 11 год. разом з матір'ю - ОСОБА_4
вийшли з квартири, оскільки мали намір
йти на базар. Закриваючи двері своєї
квартири, побачив, що ОСОБА_1 з сапою в
руках, викликавши ліфт, стоїть біля
ліфтової кабіни.

На запитання матері, чи не соромно
ОСОБА_1 таким займатися, останній
вдарив її сапкою. Він (ОСОБА_4) захищаючи
матір, плюнув потерпілому в обличчя. У
відповідь ОСОБА_1 вдарив його (ОСОБА_4) в
око, а потім ще 5-6 разів сапою по голові.

Між ними відбулася сутичка, яка
тривала близько 1 хвилини, при цьому
потерпілий ОСОБА_1 не падав, його ніхто
не бив та не штовхав.

Захищаючи матір від потерпілого, він
(ОСОБА_4) вирвав з рук ОСОБА_1 сапку та
кинув її на підлогу біля ліфтової
кабіни, після цього ОСОБА_1 пішов до
себе в квартиру, а він разом з матір'ю
пішли на ринок.

Повернувшись приблизно через 20 хв.
додому, побачив працівників міліції,
яких викликали ОСОБА_1, і які їх з
матір'ю опитували з приводу події.

Він (ОСОБА_4) мав тілесні ушкодження на
голові, у матері був перелом руки, однак
в медичні заклади за наданням медичної
допомоги вони не зверталися.

Про наявність у потерпілого ОСОБА_1
тілесних ушкоджень нічого не знав,
вважає що останній діяв незаконно, а
він (ОСОБА_4) діяв в межах необхідної
оборони.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3
ствердив суду, що до події, яка
відбулася 02.09.2012 р. за його участю, у
потерпілого ОСОБА_1 будь-яких видимих
тілесних ушкоджень не бачив, вважає, що
зазначені в обвинуваченні тілесні
ушкодження, виявлені у потерпілого
ОСОБА_1, останній спричинив собі сам.

Не зважаючи на невизнання вини
обвинуваченим ОСОБА_3, суд рахує, що
вина останнього у вчиненні
інкримінованих досудовим слідством
дій, повністю доведена дослідженими в
судовому засіданні доказами: показами
потерпілого, свідків, письмовими
матеріалами.

Потерпілий ОСОБА_1 ствердив суду,
дійсно з сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_4
протягом останніх років склалися
неприязні стосунки внаслідок
неправомірної поведінки
обвинуваченого, який порушував тишу в
нічний час та правила співпроживання, з
приводу чого сусіди їх будинку
неодноразово писали колективні
звернення в різні інстанції. Як
наслідок - ОСОБА_3 при нагоді ображав
всіх нецензурними словами, показував
непристойні жести, плювався, тому з ним
всі намагалися уникати зустрічей.

02.09.2012 р. близько 11 год. зібрався поїхати
прибрати могилу на кладовищі, тому з
сапою, гостра частина якої була
замотана ганчіркою та поліетиленовим
пакетом, вийшов з квартири та викликав
ліфт. ОСОБА_3 вийшов зі своєї квартири
та плюнув йому (ОСОБА_1) в обличчя, після
чого став наносити багаточисельні
удари кулаками в обличчя, груди,
внаслідок чого він (ОСОБА_1) втратив
свідомість. Під час вказаних дій
ОСОБА_3 притиснув його до стіни біля
сусіднього тамбуру, відчувши сильний
біль в області грудей, прийшов до
свідомості і побачив, що ОСОБА_3
піднімає з підлоги сапу, яку він
(ОСОБА_1) під час сутички випустив з рук,
і замахується на нього. Прикривши
обличчя лівою рукою, відчув різкий
біль, оскільки ОСОБА_3 вдарив його
дерев'яною частиною сапи по руці. Йому
(ОСОБА_1) вдалося правою рукою вихопити
сапу з рук обвинуваченого.

В цей час матір обвинуваченого - ОСОБА_4,
одягнена в халат, вибігла зі своєї
квартири та намагалася затягнути сина
в квартиру. Останній пручався, махав
ногами, однак їй вдалося затягнути його
додому і вони зачинилися в квартирі.

Дружина та неповнолітня онука ОСОБА_15,
які вибігли на шум на площадку з
квартири, завели його до квартири,
викликали швидку медичну допомогу та
міліцію.

Неправомірними діями ОСОБА_3 йому було
спричинено тілесні ушкодження, вказані
в медичних документах.

При цьому потерпілий ОСОБА_1
категорично ствердив, що
пропрацювавши вчителем понад 50 років,
являючись пенсіонером за віком і
будучи набагато фізично слабшим
обвинуваченого ОСОБА_3, ніяких ударів
останньому не наносив і не міг
наносити, дії ОСОБА_3 були несподівані,
тому він (ОСОБА_1) навіть не кликав на
допомогу, лише намагався захищатися.

Доводи потерпілого стверджено
висновком судово-медичної експертизи
№305/д від 23.10.2012 р., згідно якого При
судово медичній експертизі по медичним
документах на ім'я ОСОБА_1 знайдені
наступні ушкодження: закритий перелом
лівої ліктьової кістки, садно на грудях
зліва, синці на грудях зліва та на
лівому стегні. Описані ушкодження
заподіяні тупими предметами можливо в
строк та за обставин, вказаних в
постанові і відносяться до категорії
тілесних ушкоджень середньої тяжкості,
так як для повного зрощення перелому
необхідно тривалий строк - більш ніж 3
тижні. Характер та локалізація
ушкоджень дають змогу вважати, що вони
могли утворитися від ударів руками,
ногами, колінами чи іншими тупими
предметами, а перелом лівої ліктьової
кістки від удару дерев'яною частиною
сапки. Всі описані ушкодження не могли
утворитися в результаті падіння з
висоти власного зросту.

При проведенні відтворення обстановки
та обставин події, проведеного 06.11.2012 р.
в присутності понятих, за участю
потерпілого ОСОБА_1, останній на місці
події розповів про обставини побиття
його ОСОБА_3 02.09.2012 р. Наведене
стверджене фототаблицею до протоколу.

Даний протокол приймається судом як
допустимий доказ, оскільки він
складений слідчим відповідно до вимог
КПК України, підписаний усіма її
учасниками без зауважень.

Згідно висновку додаткової
судово-медичної експертизи №75/д від
20.04.2013 р. - садно на грудях зліва; синці
на грудях зліва та на лівому стегні
відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень. Характер та
локалізація ушкоджень дають змогу
вважати, що вони могли утворитися в
результаті нанесення ударів руками та
ногами. Всі описані ушкодження у
Висновку експерта №305/д від 23 жовтня 2012
року могли утворитися за обставин
вказаних у протоколі відтворення
обставин події від 6 листопада 2012 року
за участю ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_5 - дружина потерпілого,
ствердила суду, що 2.09.2012 р. близько 11
год. чоловік вийшов з квартири, тримав у
руках сапу, оскільки мав намір заїхати
на кладовище і прибрати могилу.
Зачинивши після нього двері,
подивилася у вічко, на площадці нікого
не було, чоловік стояв біля ліфтової
кабіни. Через незначний час онука,
почувши якийсь шум з площадки,
подивилася у вічко і закричала, що
сусід ОСОБА_3 б'є діда. Відчинивши двері
квартири, побачили, що обвинувачений,
затиснувши чоловіка в кутку біля
тамбуру, наносить йому удари, сапа в цей
час лежала на підлозі. Вона стала
кричати, матір ОСОБА_3 вийшла зі своєї
квартири, підбігла та стала
відтягувати сина від потерпілого. В цей
момент точно обставини події не бачила,
оскільки була сутичка, після чого
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зайшли до себе в
квартиру.

Допомогла чоловіку зайти в квартиру.
Останній почував себе погано, у нього
було запльоване обличчя, на лівій
стороні обличчя та на тілі -
припухлості, дуже боліла рука. В зв'язку
з цим викликали швидку медичну
допомогу та працівників міліції.
Бачила, що через незначний час сусіді
вийшли з квартири та кудись пішли.

Отримавши первинну медичну допомогу,
чоловік почувався погано, в зв'язку з
чим наступного дня дочка відвезла його
до лікарні. Чоловіку були нанесені
численні удари по голові та тілу, він
скаржився на головні болі, відвідував
зубного лікаря, невропатолога,
травматолога. Мав перелом лівої руки.

Свідок ОСОБА_5 зазначила, що конфлікти з
сусідом були і раніше. ОСОБА_3 веде себе
зухвало, плюється, ображає, вчиняє
бійки. З цього приводу вони зверталися
зі скаргами в міліцію, в ЖЕК, однак той
поведінку не змінив.

При відтворенні обстановки та обставин
події, проведеного 06.11.2012 р. в
присутності понятих, за участю свідка
ОСОБА_5, остання на місці події
розповіла про обставини побиття 02.09.2012
р. чоловіка обвинуваченим ОСОБА_3
Наведене стверджене фототаблицею до
протоколу.

Даний протокол приймається судом як
допустимий доказ, оскільки він
складений слідчим відповідно до вимог
КПК України, підписаний усіма її
учасниками без зауважень.

Свідок ОСОБА_6 - дочка потерпілого,
ствердила суду, що 02.09.2012 р. її дочка
зателефонувала і повідомила, що сусід
ОСОБА_3 побив її батька - ОСОБА_1
Викликавши міліцію та швидку медичну
допомогу, прийшла до квартири батьків,
де лікарі вже надавали потерпілому
допомогу, бачила у нього ушкодження на
грудях та руці. В подальшому
встановили, що мається перелом руки.
Також свідок зазначила, що конфлікти з
ОСОБА_3 були і раніше. Останній веде
себе зухвало, при зустрічах ображає,
вчиняє бійки.

Свідок ОСОБА_7 - дільничний інспектор
МВМ, ствердив суду, що за викликом 2.09.2012
р. виїжджав на місце події - до квартири
ОСОБА_1, де вже були медичні працівники.
Потерпілий був тверезий, схвильований,
тримався за руку та розповів про
конфлікт з сусідом ОСОБА_3, який його
ображав, плювався та побив.

Були опитані сусіди - ОСОБА_3 та його
матір. Обвинувачений поводив себе
спокійно, заперечував свою причетність
до конфлікту, будь-яких видимих
тілесних ушкоджень на ОСОБА_3 не бачив.

Свідок ОСОБА_8 - оперуповноважений
Білоцерківського МВМ ствердив суду, що
в складі групи 2.09.2012 р. виїздив на місце
події, де було встановлено що ОСОБА_3
спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження.
Лікарі останньому надавали допомогу. В
квартирі потерпілого перебували його
рідні - дружина, дочка та онука. Був
опитаний обвинувачений ОСОБА_3, який
був тверезий, без будь-яких ушкоджень,
заперечував свою причетність до події.

Свідок ОСОБА_9 ствердила суду, що 02.09.2012
р. бачила карету швидкої медичної
допомоги та працівників міліції, які
опитували сусідів. Зі слів ОСОБА_1 знає,
що на нього біля ліфта накинувся
ОСОБА_3, який плювався, ображав, бився та
вдарив держаком сапи по руці.

Також була присутньою в листопаді 2012 р.
при проведенні відтворення обстановки
та обставин події - конфлікту, який
відбувся в вересні 2012 р. При цьому
ОСОБА_3 вів себе зухвало, сварився та
ображав присутніх. Раніше бували
випадки, коли ОСОБА_3 показував і їй
непристойні жести.

Свідок ОСОБА_10 ствердив суду, що в його
присутності в березні 2013 р. ОСОБА_3
ображав ОСОБА_1 На його (ОСОБА_10)
зауваження ОСОБА_3 відповів «Я тебе
розмажу». Потерпілого свідок
охарактеризував виключно позитивно.

Свідок ОСОБА_11 ствердила суду, що сусід
ОСОБА_3 створює нестерпні умови для
проживання, стукає в стіни,
неодноразово ображав її. З приводу
цього сусіди зверталися зі скаргами в
різні інстанції. Свідком побиття 02.09.2012
р. обвинуваченим потерпілого не була,
однак бачила карету швидкої медичної
допомоги, а в подальшому була присутня
при відтворенні обстановки та обставин
події. Охарактеризувала потерпілого
виключно позитивно.

Свідок ОСОБА_4 - матір обвинуваченого,
ствердила суду, що близько 7-ми років з
сусідами - сім'єю ОСОБА_1, у них існує
конфлікт. Причина - показники
лічильника використаної
електроенергії та стуки у стіну, в
зв'язку з чим вона дійсно дзвонила
сусідам у двері близько 3-4-ої год. ранку,
однак вони заперечували свою
причетність до стуків. Незважаючи на
це, впевнена, що стукали саме вони.

Міліцію жодного разу не викликала, з
іншими сусідами не спілкується.

02.09.2012 р. близько 11 год. вирішила з сином
піти на базар. Вийшли з квартири, син
став зачиняти двері, а вона підійшла до
ОСОБА_1, який чекав на ліфт і запитала
його, як йому не соромно накидати на їх
лічильник показники за електроенергію.
У відповідь ОСОБА_1 нецензурно
висловився на її адресу та вдарив
сапкою в праве плече. Син став захищати
її і плюнув ОСОБА_1 в обличчя та
намагався вихопити сапку. Вона стояла
за спиною сина, тому точно не може
відтворити обставини події.
Дочекавшись ліфт, потягнула сина і
вони заскочили в кабіну та поїхали по
своїх справах. Бачила, як син вихопив у
ОСОБА_1 сапу та викинув її на сходи
поверхом нижче.

Свідок зазначила, що ОСОБА_1 в її
присутності свідомість не втрачав і
сам зайшов до своєї квартири.

Внаслідок вказаної події на голові
сина були гулі, садна, кров, вона
відчувала біль в правому плечі та мала
синці на руці, однак ні за медичною
допомогою, ні до міліції з відповідною
заявою вони не зверталися. Наступного
дня вона звернулася до медсестри на
роботі за порадою, сама собі накладала
пов'язку на руку, оскільки часу
звертатися до лікарів не було. Нікому
про травму плеча не говорила. Лише в
червні 2013 р., після надходження
кримінального провадження до суду,
зробила рентгенограму плеча і
дізналася, що мала перелом плеча та
ознаки деформуючого артрозу, про що є
акт судово-медичного обстеження, однак
довести коли він виник і за яких умов -
не може.

Повернувшись з базару, їх дійсно
опитували працівники міліції, вони з
сином не зазначали про наявні тілесні
ушкодження.

Свідок ОСОБА_4 також ствердила, що
дружина потерпілого - ОСОБА_5 дійсно
була свідком події, оскільки стояла
біля відчинених вхідних дверей своєї
квартири.

Крім цього, свідок ствердила, що
ознайомлена з ксерокопіями матеріалів
кримінального провадження, які надав
їй захисник обвинуваченого сина.

Свідок ОСОБА_12 - медичний працівник
коледжу, ствердила суду, що ОСОБА_4 на
початку вересня 2012 р. звернулася до неї
зі скаргами на болі в руці. Оглянувши
руку, бачила припухлість та синюшність
і порадила їй звернутися до лікаря
травматолога.

Свідок ОСОБА_13 - тітка обвинуваченого,
ствердила суду, що 02.09.2012 р. сестра
ОСОБА_4 по телефону повідомила про
конфлікт з сусідами - родиною ОСОБА_5.
Приїхавши ввечері до сестри, бачила у
племінника - ОСОБА_3 підбите око, садна
та гематоми на голові. Сестра
скаржилася на болі в руці та
перебувала в шоковому стані, однак вона
(ОСОБА_13) порадила їм нікуди не
звертатися, оскільки її знайомий лікар
був у відпустці. Про обставини події
знає зі слів сестри та племінника.
Також ознайомлена з матеріалами
досудового слідства, які їй надав
захисник обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_14 - тітка обвинуваченого,
ствердила суду, що 02.09.2012 р. сестра
ОСОБА_4 по телефону повідомила про
конфлікт з сусідом ОСОБА_1, який побив
її сапкою., однак подробиць не знає, т.я.
очевидцем події не була.

Крім цього, вина стверджується:

= рапортом ст. інспектора чергової
частини Білоцерківського МВМ-1 про те,
що 02.09.2012 р. близько 10 год. 45 хв. по
телефону від ОСОБА_6 надійшло
повідомлення про факт вчинення ОСОБА_3
в під'їзді АДРЕСА_1 в м. Біла Церква
сварки та бійки з її батьком - ОСОБА_1

= рапортом ст. інспектора чергової
частини Білоцерківського МВМ-1 про те,
що 02.09.2012 р. о 13 год. 30 хв. від лікаря КШМД
- Гордзюк надійшло повідомлення про
надання медичної допомоги ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5 Діагноз: забійна гематома
лівого передпліччя, забій грудної
клітини та лівого стегна.

= заявою потерпілого ОСОБА_1 від 02.09.2012 р.
на ім'я начальника 1-го міського відділу
Білоцерківського МВ про нанесення йому
цього дня ОСОБА_3 тілесних ушкоджень та
про притягнення останнього до
відповідальності.

= довідкою про те, що в період з 02.09.2012 р.
по 05.09.2012 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до
Білоцерківського бюро судово-медичної
експертизи не зверталися.

= даними, що містяться в протоколі
виїмки сапки у потерпілого ОСОБА_1,
протоколі огляду вказаної сапки в
якості речового доказу, яка була
визнана речовим доказом та долучена до
справи. В подальшому вказана сапка була
повернута потерпілому.

Суд рахує беззаперечно встановленим
той факт, що 02.09.2012 р. приблизно об 11 год.,
на східцевому майданчику 5 поверху
під"їзду №3 АДРЕСА_1 в м. Біла Церква,
ОСОБА_3 на ґрунті тривалих неприязних
відносин умисно спричинив потерпілому
ОСОБА_1 тілесне ушкодження у виді
закритого перелому лівої ліктьової
кістки, яке відносяться до категорії
тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Доводи обвинуваченого про відсутність
у потерпілого зазначених в
обвинуваченні тілесних ушкоджень, про
непричетність до виникнення у
потерпілого вказаних тілесних
ушкоджень, про провокацію з боку
потерпілого та про дію в межах
необхідної оборони суд розцінює
критично, т.я. вони взаємовиключні.

Зазначені твердження суд розцінює як
спосіб захисту, оскільки вказане
спростовується вищенаведеними
дослідженими в суді доказами.

Факт отримання потерпілим ОСОБА_1
тілесних ушкоджень був засвідчений
медичними працівниками, які були
викликані безпосередньо після події,
працівниками міліції, які проводили
перевірку за викликом, наявними в
матеріалах медичними висновками.

Обвинувачений ОСОБА_3 молодий, фізично
розвинений чоловік, який в суді не
заперечував факт своєї неправомірної
поведінки - плювання в обличчя
потерпілого ОСОБА_1, який має вік понад
70 років та набагато фізично слабший
обвинуваченого.

Наведене підтвердила і його матір -
ОСОБА_4

Доводи ОСОБА_3 та його рідних - матері
ОСОБА_4 і тітки ОСОБА_13 про отримання
обвинуваченим та його матір'ю під час
події, внаслідок неправомірних дій
потерпілого, ряду тілесних ушкоджень
нічим не доведені, є голослівними.
Працівники міліції, які опитували
обвинуваченого та його матір
безпосередньо після події вказали, що
будь-яких видимих тілесних ушкоджень
вказані особи не мали, поводили себе
спокійно.

Інші свідки події також вказали на це.

Крім того, суд критично відноситься до
показів свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_13 в
частині свідчень щодо дій
обвинуваченого та потерпілого під час
події, оскільки вони зазначили, що
були ознайомлені з матеріалами
кримінального провадження, наданими
захисником, що викликає сумнів у їх
неупередженості і свідчить про
зацікавленість у справі.

Покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7 - логічні,
послідовні і узгоджуються з іншими
матеріалами провадження. У суду немає
будь-яких підстав не вірити показам
зазначених осіб, які фактично
підтверджуються і відповідними
документами.

Таким чином, дослідивши та оцінивши
зібрані по справі докази і їх
сукупності, суд приходить до
висновку про доведеність винуватості
ОСОБА_3 у вчиненні злочину за
встановлених судом обставин та
кваліфікує його дії за ст. 122 ч.1 КК
України, оскільки він спричинив
потерпілому ОСОБА_1 умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, тобто
умисне ушкодження, яке не є небезпечним
для життя, і не потягло за собою
наслідків передбачених у ст. 121 КК
України, але таке, що спричинило
тривалий розлад здоров'я.

При призначенні покарання
обвинуваченому, суд у відповідності до
вимог ст.ст. 65-67 КК України враховує
ступінь тяжкості та конкретні
обставини вчиненого злочину, їх
наслідки, думку потерпілого стосовно
виду покарання для обвинуваченого,
дані, що характеризують особу
останнього, ставлення винного до
вчиненого, наявність обставин, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 вину не визнав, вчинив злочин,
віднесений до категорії злочинів
середньої тяжкості, як особа за місцем
проживання сусідами характеризується
негативно, ЖЕК-: - посередньо, раніше не
судимий, не одружений, дітей на
утриманні не має, не працевлаштований.

Обтяжуючих та пом'якшуючих покарання
обставин судом не встановлено.

З врахуванням наведеного, суд вважає,
що виправлення та перевиховання
обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без
ізоляції від суспільства і рахує
доцільним призначити йому покарання в
межах санкції ч.1 ст. 122 КК України,
звільнивши від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком.

В ході досудового слідства потерпілим
ОСОБА_1 заявлено цивільний позов,
відповідно до якого потерпілий просив
стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в
рахунок відшкодування матеріальних
збитків -- 1500 грн. та моральної шкоди -
10000 грн.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа,
якій кримінальним правопорушенням
завдано майнової та/або моральної
шкоди має право пред'явити цивільний
позов до обвинуваченого., який суд
згідно ст. 129 КПК України має вирішити.

У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України
матеріальна шкода, завдана фізичній
особі, відшкодовується особою, яка її
завдала. Відповідно до ч.4 ст.174 цього ж
Кодексу у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Потерпілим суду не надано доказів
матеріальної шкоди, тому в цій частині
позов задоволенню не підлягає.

Крім того, потерпілим ОСОБА_1 заявлено
позов про відшкодування з ОСОБА_3
моральної шкоди в сумі 10000 грн., який
суд на підставі ст.ст.1167,1168 ЦК України
рахує необхідним задовольнити,
враховуючи при цьому характер та
тривалість моральних переживань
потерпілого ОСОБА_1 в зв'язку з
неправомірними діями обвинуваченого,
що є доведеним, а також виходячи з
принципу розумності та справедливості,
вважає достатнім розмір такої, що
підлягає стягненню з обвинуваченого - в
сумі 10000 грн.

Процесуальні витрати у провадженні
відсутні.

Речовий доказ - сапка - повернута
потерпілому.

Запобіжний захід обвинуваченому
ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 122 ч.1 КК України і
призначити покарання -2(два) роки
позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України
звільнити ОСОБА_3 від відбування
призначеного судом покарання з
випробуванням, якщо він протягом
іспитового строку 2(два) роки не
вчинить нового злочину та виконає
покладені на нього обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання
та періодично з'являтися на реєстрацію.

Контроль за поведінкою ОСОБА_3 покласти
на Білоцерківський МВВС за місцем
проживання обвинуваченого .

Речовий доказ - сапку - залишити
потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
10000 ( десять тисяч) грн.

Вирок може бути оскаржений всіма
учасниками процесу до Апеляційного
суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Н. В. Бобкова