Справа № 520/8112/15-к
Провадження № 1-кп/520/418/15
УХВАЛА
08.07.2015 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт матеріалів кримінального провадження №0000291 внесеному до ЄРДР 15.04.2014р., за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця з/с Тимирязева Урицького району Кустанайської області (Республіка Казахстан), українця, громадянина України, із середньою технічною освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, який реєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:
Водій ОСОБА_3 , 15.04.2015 року о 13.40 годині, керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «RENAULT-KANGOO СП4С», р/н НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Академіка Корольова м.Одеси, де організований двосторонній рух і проїжджа частина має по дві смуги руху в протилежних напрямках, що позначені відповідною дорожньою розміткою, з боку вулиці Академіка Вільямса у напрямку вулиці Архітекторської, у лівій смузі свого напрямку руху, зі швидкістю близько 41-42,9 км/год., наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований напроти будинку № 98 по вулиці Академіка Корольова, проявляючи злочинну самовпевненість, допустив порушення вимог п.п. 1.7.; 2.3. «б»; 4.16 «а»; 18.1.; 18.4. Правил дорожнього руху України. Так, ОСОБА_3 , наближаючись до пішохідного переходу, уважним не був, у дорожній обстановці, яка склалася, а саме: отримуючи об`єктивні ознаки того, що перед нерегульованим пішохідним переходом у правій попутній смузі руху, із порушенням вимог ПДР України, припарковані транспортні засоби, у тому числі і автомобіль «Volkswagen Caddy», д/з НОМЕР_2 , який повністю обмежував оглядовість зони пішохідного переходу праворуч, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, при відсутності будь-яких перешкод технічного характеру своєчасно не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля аж до його зупинки, не переконався, що на пішохідному переході знаходиться неповнолітній пішохід, для якого може бути створена небезпека, хоча зобов`язаний був це передбачити. Передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, водій ОСОБА_3 не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля аж до його зупинки, не надав дорогу неповнолітньому пішоходу ОСОБА_5 , який перетинав проїжджу частину у встановленому місці, рухаючись у темпі бігу по пішохідному переходу, з правого боку наліво, за ходом руху автомобіля, внаслідок чого скоїв наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода.
В результаті ДТП пішоходу ОСОБА_5 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 926 від 13.05.2015, спричинені тілесні ушкодження, а саме: закритий, осколковий перелом хірургічної шийки лівої плечової кістки зі зміщенням кісткових відламків, які не були небезпечними для життя, викликали тривалий розлад здоров`я більше трьох тижнів (більше 21 дня) і за цим критерієм, відповідно до п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Вказані необережні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.286 ч.1 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Наведене обвинувачення підтверджується наступними допустимими доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 допитаний в судовому засіданні, повністю визнав вину у вчиненому і показав, що 15.04.2015 року о 13.40 годині, він рухався по вулиці Академіка Корольова м.Одеси, з боку вулиці Академіка Вільямса у напрямку вулиці Архітекторської, у лівій смузі свого напрямку руху, керуючи належним йому легковим автомобілем «RENAULT-KANGOO СП4С», р/н НОМЕР_1 . Він наближався до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований напроти будинку № 98 по вулиці Академіка Корольова. Через припаркуванні автомобілі він не побачив, що на пішохідному переході рухалася дитина, як йому потім стало відомо - ОСОБА_5 , яка перебігала дорогу по пішохідному переходу з правого боку наліво, по ходу руху автомобіля. В продовження ОСОБА_3 показав, що він не встиг відреагувати та своєчасно зупинити автомобіль, внаслідок чого скоїв наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода. Після ДТП того ж дня він цікавився здоров`ям дитини, відвідувавши лікувальний заклад, та надав матеріальну допомогу його батькам у сумі 12000 грн.
Вина ОСОБА_3 у вчиненому, крім його зізнання та показань, підтверджується також іншими допустимими доказами дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди,

- протоколом огляду транспортного засобу,

- протоколом огляду речового доказу,

- висновком медичного огляду водія, згідно якого ОСОБА_3 не був у стані сп`яніння,

- висновком судової-автотехнічної експертизи №1881 від 20.04.2015 року,

- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №1879/1880 від 20.04.2015 року,

- висновком судово-медичної експертизи № 926 від 13.05.2015 року,

- висновком судової-автотехнічної експертизи дослідження обставин наїзду автомобіля на пішохода №2151 від 18.05.2015 року.
Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження інших доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_3 , що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, які правильно розуміються учасниками судового розгляду і ніким не оспорюються.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_8 подав письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 не заперечував проти закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений повністю відшкодував його родинні завдану шкоду, претензій до нього він не має та дійсно примирився з ним.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_7 також не заперечував проти закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України.
Сторонам були роз`яснені правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами, на що обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Прокурор не заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , вважаючи, що для цього є всі законні підстави.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, вивчивши підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбачені ст.46 КК України, дійшов до висновку про те, що ОСОБА_3 може бути звільнено від кримінальної відповідальності.

Як видно з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.

ОСОБА_3 повністю відшкодував потерпілій стороні заподіяну їм шкоду, дійсно примирився з ними, про що надана відповідна розписка.

За таких даних ОСОБА_3 на підставі ст.46 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно нього відповідно до ст.284 КПК України підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.284, 288, 371, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі ст.46 КК України, ст.284 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрити у зв`язку з примиренням винного з потерпілим і звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз в сумі 1045 (Одна тисяча сорок п`ять) грн. 50 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Речовий доказ після набрання ухвалою законної сили вважати повернутим за належністю власнику ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1