Справа №1-299/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Ковальова
Номер провадження 11/1890/160/12 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2012 р. колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Демченка М. О.,

суддів - Ященка В. А., Пархоменко О. М.,

з участю прокурора - Савостьянової Л.В.

захисника ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляціями прокурора, який затвердив обвинувальний висновок ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_5, потерпілого ОСОБА_6 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2011 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимий:

- ІНФОРМАЦІЯ_3 за ст. 141 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі;

- ІНФОРМАЦІЯ_4 за ст.ст. 144 ч.2, 44 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 01.02.2000 року за ст.ст. 144 ч.2, 44 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 10.07.2003 року за ст.ст. 307 ч.2, 317 ч.2, 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

- 05.04.2011 року за ст. 185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

-

засуджений за ст. 286 ч.2 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 4 місяці з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст.71 ч.1, 4 КК України, до призначеного покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.04.2011 року, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст. 72 ч.4 КК України постановлено призначене засудженому додаткове покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки виконувати окремо, після відбуття засудженим основного покарання у виді позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 2074 грн. 66 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 1000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі міського фінансового управління м. Охтирка 593 грн. 43 коп. у відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 3376 грн. 80 коп.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 81 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним і засуджений за те, що він 04 липня 2011 року близько 07 години, керуючи автомобілем марки «Wolksvagen Passat, реєстраційний номер ВК 04-88 та рухаючись в умовах ясної сонячної погоди без опадів по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю для двох напрямків шириною 6.80 м, яке має по одній смузі для руху в напрямку вперед та назустріч, на ділянці проїзної частини 89 км 900 м автодороги Суми Полтава в напрямку с. Кардашівка, Охтирського району, відволікся від керування транспортним засобом на прикурювання в салоні автомобіля, не вжив заходів щодо зменшення швидкості руху та зупинки керованого транспортного засобу, чим порушивши п.п. 2.3, 12.3 Правил дорожнього руху України, допустив наїзд на ОСОБА_6, який прямолінійно рухався попереду в попутному напрямку на велосипеді марки «Мінськ».

Внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_6 отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тімяної ділянки, множинних ушибів, ссаден голови, тулубу, кінцівок, середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді перелому правої скулової дуги з незначним зміщенням відломків, тяжке тілесне ушкодження у вигляді відкритого оскольчатого перелому с-н/3 обох кісток правої гомілки з великим зміщенням.

В поданих апеляціях:

- прокурор, який затвердив обвинувальний висновок ОСОБА_4 , просить вирок суду скасувати у звязку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_3 покарання за ст. 286 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, на підставі ст. 71 ч.1, 4 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком від 05.04.2011 року у виді 6 місяців позбавлення волі, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі у виді 3 років 6 місяців з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Свої вимоги мотивує тим, що суд, при призначенні ОСОБА_3 покарання, безпідставно застосував ст. 69 КК України, не врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, наслідків, які настали від його дій, а саме завдання значної шкоди здоровю потерпілого, думку потерпілого ОСОБА_6, який просив суд призначити покарання відповідно до санкції статті, а також те, що засудженим взагалі не відшкодовано моральну шкоду, крім того суд, визначаючи ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків, не зазначив конкретно, яку саме частину невідбутого покарання за попереднім вироком слід приєднати до покарання призначеного за новий злочин.

- адвокат ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати у звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості та неправильним вирішенням цивільного позову та направити справу на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду. Свої вимоги мотивує тим, що судом при призначенні покарання, безпідставно застосовано ст. 69 КК України, та не враховано те, що ОСОБА_3 неодноразово раніше судимий, і відбував покарання в місцях позбавлення волі, думку потерпілого ОСОБА_6, який прохав призначити ОСОБА_3 найсуворішу міру покарання, передбачену санкцією ст. 286 ч.2 КК України, так як засуджений став ухилятися від добровільного відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, крім того судом було неправильно вирішено заявлений потерпілим цивільний позов, оскільки потерпілий у позовній заяві заявляв про стягнення матеріальної шкоди, а суд без відповідного мотивування стягнув на його користь всього 2074 грн. 66 коп., а не 2 859 грн. 36 коп., як заявляв потерпілий, безпідставно стягнув з засудженого лише 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, хоча дана сума не відповідає тим моральним, фізичним, душевним стражданням, які переніс та переносить до наступного часу потерпілий ОСОБА_6, а також судом було безпідставно стягнено з засудженого лише 1000 грн. у відшкодування витрат за надання правової допомоги, а не 2000 грн., як було заявлено потерпілим та не було враховано, що потерпілий лежав вдома та правова допомога йому надавалась й за місцем проживання.

- потерпілий ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати у звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості та неправильним вирішенням цивільного позову та направити справу на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду, при цьому посилаючись в апеляції на доводи, аналогічні викладеним в апеляції його адвокатом ОСОБА_5

Заслухавши доповідь судді, прокурора Савостьянову Л.В., яка підтримала апеляцію прокурора і потерпілих, засудженого ОСОБА_3 і його захисника ОСОБА_7, які заперечували проти задоволення апеляцій як прокурора так і потерпілих і просили вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляціях, колегія суддів вважає, що як апеляція прокурора, так і апеляції потерпілого ОСОБА_6 і його законного представника ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ст. 286 ч.2 КК України, в поданих апеляціях прокурора, який затвердив обвинувальний висновок ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_5 неоспорюються.

Стосовно посилань в апеляціях потерпілого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_5 на те, що суд не в повному обсязі стягнув з засудженого ОСОБА_3 завдану потерпілому матеріальну шкоду, то вони є необґрунтованими, оскільки, суд вирішуючи цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування на її користь заподіяної матеріальної шкоди, дотримався вимог ст.ст. 1166, 1187 ЦК України та обґрунтовано дійшов до висновку про стягнення саме такого розміру матеріальних збитків, який підтверджувався наданими до суду доказами.

Не заслуговують на увагу і вимоги апеляцій потерпілого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_5 про незаконність вироку в частині стягнення з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди лише 5000 грн., оскільки рішення суду в цій частині є обґрунтованим, відповідає характеру та обсягу душевних страждань, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого та прийняте, виходячи з засад розумності та справедливості.

При цьому, потерпілий ОСОБА_6 при умові що вони будуть нести додаткові матеріальні затрати повязані з наслідками дорожно транспортної пригоди не позбавлений можливості свої позовні вимоги, щодо розміру матеріальної шкоди, і звернутись до суду для їх розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому, доводи апеляцій потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_5 про неправильність вирішення цивільного позову задоволенню не підлягають.

Посилання потерпілого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_5 про те, що суд не в повному обсязі стягнув з засудженого ОСОБА_3 понесені витрати на правову допомогу, є обгрунтованими. В матеріалах справи ( а.с. 235 ) є довідка видана адвокатом ОСОБА_5 стосовно того, що він отримав від потерпілого ОСОБА_6 за надання юридичних послуг 2000 ( дві ) тисячі гривен.

Суд стягнувши з засудженого на користь потерпілого за надання юридичної допомоги одну тисячу гривен не навів жодного мотиву щодо прийняття такого рішення. Тому колегія суддів вважає вирок суду в частині стягнення з засудженого суми коштів за надання юридичної допомоги скасувати і стягнути всю суму понесених потерпілих затрат, яка підтверджена матеріалами кримінальної справи.

Що стосується призначеного судом покарання, то на думку колегії суддів, наведені в апеляціях прокурора, потерпілого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_5 доводи про безпідставне застосування ст.69 КК України при призначенні ОСОБА_3 покарання на увагу не заслуговують. В той же час призначивши покарання з застосуванням ст. 69 КК України на строк який менше за половину мінімального розміру покарання від нижчої межі передбаченої санкцією статті КК України за якою визнаний винним засуджений, на погляд колегії суддів є занадто мяким.

Згідно зі ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочинного, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За змістом ст.69 КК України при вирішенні питання про можливість призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини КК України, суд повинен установити декілька обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, умотивувавши при цьому, яким чином вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

При цьому суд послався лише на дві обставини що помякшують покарання засудженому це щире каяття, та активне сприяння в розкритті злочину. В той же час суд вірно прийшов до висновку стосовно того, що обтяжуючих вину обставин у засудженого немає. Виходячи з цього колегія суддів вважає що вимоги прокурора в апеляції про призначення засудженому покарання у виді трьох років позбавлення волі буде явно несправедливим внаслідок його суворості.

При цьому колегія суддів виходить з наступного: у засудженого на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, дружина ніде не працює перебуває у відпустці по догляду за сином ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5, також він має двох батьків пенсійного віку, а тому скасовуючи вирок суду внаслідок невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину колегія суддів вважає за необхідне, погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, застосувати вимоги ст. 69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі ніж передбачено санкцією ч.2 ст. 286 КК України, за якою він визнаний винним.

05.04.2011 року ОСОБА_6 був засуджений за ст. 185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Враховуючи те що ОСОБА_3 вчинив злочин в період відбування покарання з випробування за попереднім вироком то відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків необхідно приєднати покарання у виді двох місяців позбавлення волі із невідбутої частини покарання за вироком від 05.04.2011 року і визначити остаточне покарання до відбування.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 362, 366,377, 378 КПК України колегія суддів ,-

ЗАСУДИЛА:

Апеляції прокурора, який затвердив обвинувальний висновок ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_5, та потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2011 року відносно ОСОБА_3 засудженого за ч.2 ст. 286 КК України в частині призначеного судом покарання і в частині стягнення з засудженого на користь потерпілого суми за надання юридичної допомоги скасувати та призначити йому за ч.2 ст. 286 КК України покарання з застосуванням ст. 69 КК України один рік шість місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком у виді двох місяців позбавлення волі і остаточно за сукупністю вироків призначити 1 рік 8 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання та взяття під варту тобто з 28.11.2011 р. ( а.с. 42 т.№2), запобіжний захід залишити попередній.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 2000 (дві) тисячі гривен витрати за надання правової допомоги.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом одного місяця з дня його проголошення, а засудженим до позбавлення волі в той же самий строк з дня вручення йому копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_10