Справа № 449/828/13-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України за апеляцією засудженого ОСОБА_6 на вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 29 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 29 квітня 2014 року

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не

судимий, проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч.2 ст. 125 КК України до 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

На підставі ст. 80 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 підписку про невиїзд залишено без зміни до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов ОСОБА_5 в частині відшкодування майнової шкоди задоволено частково, в частині відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_6 2000 грн. відшкодування майнової шкоди та 6000 грн. витрат на надання правової допомоги.

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 25 квітня 2011 року близько 14.00 год. на вулиці с. Виписки Перемишлянського району Львівської обл. наніс ОСОБА_5 удар кулаком в обличчя, внаслідок чого останній отримав закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, синці в ділянці лівого ока, в ділянці носа, що відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

На вирок суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляцію, в якій просить вирок скасувати. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: вирок є незаконним та необґрунтованим; суд не встановив самої події злочину, а тому висновки суду про наявність вини, причинний зв`язок між діянням та наслідками, що настали для потерпілого ОСОБА_5 , є хибними й такими, що не ґрунтуються на доказах. Суд у вироку покликався на показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які є родичами ОСОБА_5 та дали суперечливі показання щодо події 25 квітня 2011 року, та на показання свідка ОСОБА_10 , який не міг бачити події, яка відбувалася на дорозі. В актах судово-медичного дослідження, висновках експерта та у виписці-епікриз не зазначено, що тілесні ушкодження заподіяв він, і не вказується, що у потерпілого був перелом кісток носа. Проведена ОСОБА_5 операція не була за медичними показами рекомендована й немає причинно-наслідкового зв`язку між ушкодженнями та проведеною операцією. Суд необґрунтовано відмовив йому у проведенні комплексної судово-медичної експертизи.

При розгляді справи апеляційним судом засуджений ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності та просить вирок суду скасувати й справу про його обвинувачення закрити.

Потерпілий ОСОБА_5 проти заявленого ОСОБА_6 клопотання не заперечив.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 , який просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України й справу закрити, потерпілого ОСОБА_5 , який не заперечив проти закриття справи й просить стягнути витрати на оплату праці адвоката, перевіривши наведені в апеляції доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляцію слід задоволити частково, вирок скасувати і кримінальну справу закрити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, зокрема, три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі (п.2 ч.1 ст. 49 КК України).

Згідно з п.5 ч.1 ст. 7-1, ч.2 ст. 11-1 КПК України 1960 року суд в судовому засіданні за наявності підстав, передбачених ч.1 ст. 49 КК України, та за згодою підсудного закриває кримінальну справу в зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно зі ст. 376 КПК України 1960 року апеляційний суд, встановивши обставини, передбачені ст.ст. 7-1, 11-1 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває справу.

Злочин, передбачений ч.2 ст. 125 КК України, є злочином невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Оскільки з часу інкримінованого ОСОБА_6 діяння, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України (яке мало місце 25 квітня 2011 року), на момент постановлення вироку судом першої інстанції 29 квітня 2014 року та на час апеляційного розгляду закінчився встановлений п.2 ч.1 ст. 49 КК України трирічний строк давності, засуджений (який заявив про це клопотання) підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а справа закриттю із скасуванням вироку суду відповідно до ст.ст. 7-1, 11-1, 376 КПК України 1960 року.

Згідно з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Відповідно колегія суддів вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 6 000 грн., понесені потерпілим ОСОБА_5 на оплату праці адвоката (а.с.17, 207), а обраний ОСОБА_6 запобіжний захід підписку про невиїзд скасувати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином, може бути вирішений в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 365, 366, 367, 376 КПК України 1960 року, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію засудженого ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 29 квітня 2014 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності.

Справу про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 6 000 грн. витрат на оплату праці адвоката.

Обраний ОСОБА_6 запобіжний захід підписку про невиїзд скасувати.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4