Справа №295/6429/15-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0001261 від 02.03.2015р. стосовно

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлучений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючого не офіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

по обвинуваченню за ч.1 ст.185КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2015року близько 16 години у ОСОБА_3 , який перебував за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел направлений на таємне, викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, що належить його сестрі ОСОБА_5 , а саме: мобільного телефону Самсунг S 5222, що знаходився на кріслі в одній із кімнат квартири.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв мобільний телефон Самсунг S 5222, та непомітно для інших залишив квартиру, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 419 грн 30 коп та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

22 квітня 2015року обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 уклали угоду про примирення, згідно якої обвинувачений визнав свою винуватість за вказаною в обвинувальному акті статтею кримінального кодексу, відшкодував спричинену шкоду, було визначено та узгоджено вид та розмір покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину, підтримав угоду, укладену між ним та потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні угоду підтримала та ствердила, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор висловила думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1ст.314КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1ст.185КК України, який згідно ч.2 ст.12КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абзацами 1-4 п.1 ч.5 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставинами, що пом`якшують його покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків. Обставин, які обтяжують його покарання по справі не встановлено. Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, вчинив умисне кримінальне правопорушення, не працює офіційно, що була укладена угода про примирення між обвинуваченим та потерпілою. З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватої суд вважає призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст.100КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення товарознавчої експертизи в сумі 245грн 52коп, суд в порядку ст.124 КПК України стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст.314, 373, 374, 375, 394, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , укладену 22 квітня 2015року по кримінальному провадженню №0001261 від 02.03.2015р. по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.185КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст.185КК України та призначити покарання за цим законом у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Речові докази: мобільний телефон марки Самсунг S 5222 з карткою мобільного оператора Київстар, переданий потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній як власниці.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Житомирській області процесуальні витрати в сумі 245грн 52коп, пов`язані із залученням експерта для проведення товарознавчої експертизи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 не обирати.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до апеляційного суду Житомирської області:

обвинуваченим виключно з підстав призначення покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

потерпілою виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1