Провадження № 1-кп/487/171/14
Справа № 487/1332/14-к
ВИРОК
Іменем України

02.12.2014 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

04.04.2005 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 187, 69, ч. 2 ст. 289, 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 31.03.2008 року з заміною на виправні роботи з утриманням 20%, не відбутий строк 2 роки;

21.01.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, 71, 72 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений 27.10.2011 року по відбуттю строку покарання;

16.05.2014 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.1 сьт. 309, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

28.10.2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

09.03.2013 року ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з особою, матеріали у відношенні якої ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.08.2014 року виділені в окреме провадження, спрямований на таємне викрадення чужого майна з магазину від 10 гривень, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому розподіливши ролі кожного.

Згідно розробленого злочинного плану, ОСОБА_4 і особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, які повинні були зайти до магазину від 10 гривень, де особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, в свою чергу повинна була відволікати продавця вищевказаного магазину, ОСОБА_4 в свою чергу повинен був таємно викрасти майно і згодом втекти з місяця вчинення злочину.

Того ж дня, приблизно о 18-30 годин, ОСОБА_4 , діючи згідно розробленого злочинного плану, спільно з особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, прибули в магазин від 10 гривень, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, згідно з розподілених ролей, стала відволікати продавця даного магазину ОСОБА_7 , а ОСОБА_4 підійшов до прилавка, де скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку продавця ОСОБА_8 , таємно повторно викрав майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: грошові кошти в сумі 3500 гривень.

Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном спільно з особою, матеріали у відношенні якої у виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 і особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, заподіяли потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 3500 гривень.

Крім цього, 23.12.2013 року ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з особою, матеріали у відношенні якої ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.08.2014 року виділені в окреме провадження, спрямований на таємне викрадення чужого майна з магазину Майський, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , при цьому розподіливши ролі кожного.

Згідно розробленого злочинного плану, ОСОБА_4 і особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, які повинні були зайти в магазин Майський, де ОСОБА_4 в свою чергу повинен був відволікати продавця вищевказаного магазину, а особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, в свою чергу повинна була таємно викрасти майно і згодом втекти з місця вчинення злочину.

Того ж дня, приблизно о 14-00 годин, ОСОБА_4 , діючи згідно розробленого злочинного плану, спільно з особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, прибули в магазин Майський, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. 8-го Березня, 42, де ОСОБА_4 , згідно з розподілених ролей, став відволікати продавця даного магазину ОСОБА_9 , а особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, підійшла до прилавка, де скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку продавця ОСОБА_9 та інших осіб, таємно повторно викрала майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти в сумі 1500 гривень.

Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном спільно з особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 і особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, заподіяли потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1500 гривень.

Крім того, 26.12.2013 року ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з особою, матеріали у відношенні якої ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.08.2014 року виділені в окреме провадження, спрямований на таємне викрадення чужого майна з магазину Вкусняшка, розташованого на перехресті вулиць Чигрина та Садова в м. Миколаїв, при цьому розподіливши ролі кожного.

Згідно розробленого злочинного плану, ОСОБА_4 і особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, які повинні були зайти в магазин Вкусняшка, де ОСОБА_4 . В свою чергу повинен був відволікати продавця вищевказаного магазину, а особа, матеріали у відношенні якої у виділені в окреме провадження, в свою чергу повинна була таємно викрасти майно і згодом втекти з місця вчинення злочину.

Того ж дня, приблизно о 18-00 годин, ОСОБА_4 , діючи згідно розробленого злочинного плану, спільно з особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, прибули в магазин Вкусняшка, розташованого на перехресті вулиць Чигрина та Садова в м. Миколаєві, де ОСОБА_4 , згідно з розподілених ролей, став відволікати продавця даного магазину ОСОБА_10 , а особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, підійшла до прилавка, де скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку продавця ОСОБА_10 , покупців та інших осіб, таємно повторно викрала майно, що належить ОСОБА_11 , а саме: грошові кошти в сумі 2523,52 гривень.

Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном спільно з особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 і особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, заподіяли потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 2523,52 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено за попередньою змовою в груп осіб, повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та суду показав, що 09.03.2013 року він зустрівся з ОСОБА_12 та вони вирішили викрасти гроші з магазину від 10 гривень, розташованого в м. Миколаєві по вул. Червоних Майовщиків. При цьому, вони вирішили, що зайдуть разом до вказаного магазину, ОСОБА_13 буде відволікати продавця, а він вкраде гроші. Того ж дня ввечері, вони разом з ОСОБА_13 , прибули в магазин від 10 гривень, де ОСОБА_13 , став відволікати продавця магазину, а він підійшов до прилавка поки продавець розмовляла з Омельчуком, викрав гроші, після чого вони втекли з магазину, гроші витратили на свої потреби.

23.12.2013 року він зустрівся з ОСОБА_12 та вони вирішили викрасти гроші з магазину Майський, розташованого в м. Миколаєві по вул. 8-го Березня. При цьому, вони вирішили, що зайдуть до вказаного магазину, він буде відволікати продавця, а ОСОБА_14 вкраде гроші. Того ж дня днем, вони разом з ОСОБА_13 , прибули в магазин Майський, де він став відволікати продавця магазину, а ОСОБА_14 підійшов до прилавка та поки продавець розмовляла з ним, викрав гроші, після чого вони втекли з магазину, гроші витратили на свої потреби.

Крім того, 26.12.2013 року він зустрівся з ОСОБА_12 та вони вирішили викрасти гроші з магазину Вкусняшка, розташованого в м. Миколаєві на перехресті вулиць Чигрина та Садова. При цьому, вони вирішили, що зайдуть до вказаного магазину, він буде відволікати продавця, а ОСОБА_14 вкраде гроші. Того ж дня ввечері, вони разом з ОСОБА_13 , прибули в магазин Вкусняшка, де він став відволікати продавця магазину, а ОСОБА_14 підійшов до прилавка та поки продавець розмовляла з ним, викрав гроші, після чого вони втекли з магазину, гроші витратили на свої потреби.

У вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 щиро покаявся, цивільні позови потерпілих визнав.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_15 цивільний позов про відшкодування матеріального збитку на 1500 грн. підтримала та суду показала, що вона є власником магазина Майський, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . 23.12.2013 року вона зателефонувала продавцю ОСОБА_9 , яка працювала в магазині Майський та попередила останню, що приїде в магазин за виручкою. Коли вона приїхала то продавець їй розповіла, що двоє чоловіків, коли вона розмовляла з іншим покупцем, викрали грошові кошти з каси у розмірі 1500 гривень.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, а кваліфікацію його дій вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесені законом до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання не виявлено.

При обранні виду та міри покарання, суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку МОПЛ №1 не перебуває, перебуває на профілактичного обліку в ОНД з 04.12.2012 року з приводу зловживання опіатами

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, необхідним і достатнім ОСОБА_4 є покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства та з урахуванням, того що ОСОБА_4 засуджений вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.10.2014 року за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, 70 ч.1, 70 ч. 4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, слід застосувати правила ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 призначене покарання у вигляді позбавлення волі та з метою подальшого виконання вироку суду, слід застосувати у відношенні до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1500 грн., суд вважає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, відповідно до ст. 1166 ЦК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2523,52 грн., суд вважає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, відповідно до ст. 1166 ЦК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_16 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3500 грн., суд вважає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, відповідно до ст. 1166 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3-х років позбавлення волі.

На підставі вимог ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш за даним вироком та вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.10.2014 року за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, 70 ч.1, 70 ч. 4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Застосувати у відношенні ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 16.05.2014 року, згідно вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.05.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1500 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 2523,52 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_16 3500 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1