Справа № 310/2550/14-к
Провадження №1-кп/310//245/14
ВИРОК

Іменем України

28 квітня 2014 року
м. Бердянськ

Колегія суддів Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області у складі:

головуючого судді Пшеничного І. А.

суддів Богомолової Л. В.,
Крамаренко А. І.

при секретарі Тімченко В. М.

за участю прокурора Фоміна Г. В.

потерпілої ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальне
провадження, внесене до ЄРДР за
№0000314 від 23.01.2014 року, за
обвинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Бердянська Запорізької області,
громадянина України, з середньою
спеціальною освітою, не одруженого, не
працюючого, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2, раніше судимого:

1) 01.11.2000 року Бердянським районним
судом Запорізької області за ч.3 ст.81, ч.2
ст.140, ст. ст. 42, 45 КК України 1960 року до 3
років позбавлення волі умовно з
іспитовим строком 2 роки;

2) 22.03.2001 року Бердянським районним
судом Запорізької області за ч.2 ст.140,
ст.43 КК України 1960 року до 3 років 6
місяців позбавлення волі,
умовно-достроково звільненого 12.06.2003
року з Беленківської виправної колонії
(№99) на підставі постанови
Запорізького районного суду від 05.06.2003
року на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 11
днів;

3) 09.12.2003 року
Бердянським районним судом
Запорізької області

за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ст.
ст. 70, 71 КК України до 8 років

позбавлення волі,
звільненого 13.09.2011 року з Роменської

виправної колонії (№56)
по закінченню відбування покарання;

у вчиненні кримінальних правопорушень
(злочинів), передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2
ст.115 КК України,

в с т а н о в и л а:

22 січня 2014 року, приблизно о 22 год. 30 хв.,
знаходячись за місцем свого мешкання
за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_3 вирішив
скоїти розбійний напад на мешканку с.
Осипенко ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6.

З цією метою, того ж дня, приблизно о 22
год. 45 хв., ОСОБА_3 прийшов до будинку
АДРЕСА_3, в якому мешкала ОСОБА_4, та,
реалізуючи свій злочинний умисел на
заволодіння чужим майном, витяг
дерев'яну раму з віконного отвору
будинку, через який проник
безпосередньо до вказаного будинку.

Знаходячись всередині, ОСОБА_3 став
обходити кімнати будинку з метою
знаходження матеріальних цінностей та
побачив ОСОБА_4, яка лежала на ліжку.
Реалізуючи свій злочинний умисел на
розбійний напад з метою заволодіння
чужим майном, ОСОБА_3, будучи особою, яка
раніше вчинила розбій, пришукав в
будинку дерев'яну палку та
застосовуючи насильство, небезпечне
для життя чи здоров'я особи, яка зазнала
нападу, умисно наніс ОСОБА_4 один удар
палкою в життєво важливий орган -
голову, спричинивши потерпілій
відкриту черепно-мозкову травму з
переламами кісток склепіння черепа,
розривом твердої та м'яких мозкових
оболонок, крововиливом під тверду та
м'яку мозкові оболонки, значним забоєм
головного мозку, що спричинило набряк
та набухання головного мозку, які
кваліфікуються як тяжке тілесне
ушкодження, небезпечне для життя в
момент заподіяння.

У процесі розбійного нападу ОСОБА_3,
діючи з метою умисного вбивства з
корисливих мотивів, наніс ОСОБА_4 один
удар палкою в життєво важливий орган -
голову, спричинивши потерпілій
відкриту черепно-мозкову травму з
переламами кісток склепіння черепа,
розривом твердої та м'яких мозкових
оболонок, крововиливом під тверду та
м'яку мозкові оболонки, значним забоєм
головного мозку, що спричинило набряк
та набухання головного мозку, та яка
потягла смерть потерпілої ОСОБА_4 на
місці скоєння злочину.

Відразу після цього, ОСОБА_3,
продовжуючи свої злочинні дії
направлені на заволодіння чужим
майном, обшукав кімнати будинку та
заволодів належним потерпілій ОСОБА_4
мобільним телефоном «Nokia 1112» та
зарядним пристроєм до нього загальною
вартістю 72 грн. 00 коп., а також
сім-картою оператору мобільного
зв'язку ПрАТ «МТС Україна», яка
матеріальної цінності не становить,
чим завдав потерпілій ОСОБА_4 майнову
шкоду на суму 72 грн. 00 коп.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_3 свою винуватість у вчинених
кримінальних правопорушеннях,
передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК
України, при викладених у вироку
обставинах, визнав повністю, погодився
із зібраними у справі доказами та дав
відповідні показання. Допитаний під
час судового розгляду ОСОБА_5 пояснив,
що 22.01.2014 року, в період з 22 год. 00 хв. до 22
год. 30 хв., він скоїв вбивство ОСОБА_4,
яка проживала в будинку АДРЕСА_3. Так,
знаходячись за місцем свого
проживання, йому хотілося випити, тому
він вирішив проникнути в будинок жінки
похилого віку ОСОБА_4, де він хотів
знайти спиртні напої та якісь цінні
речи. Підходячи до будинку, він зробив
висновок, що ОСОБА_4 знаходиться в
будинку, оскільки з вулиці було видно,
що в кімнаті працює телевізор. З
тильної сторони будинку, він відігнув
пальцями цвяхи та витягнув раму з
віконного отвору, через який проник до
будинку. Зайшовши до залу, він побачив
потерпілу, яка лежала на ліжку та
почала вставати, напевне щось почувши.
Для того, щоб загибла не побачила його,
він взяв дерев'яну палку, яка
знаходилась біля її ліжка, та вдарив
ОСОБА_4 в область лоба, після чого вона
стогнала, а він прикрив її обличчя
подушкою. Після чого він почав шукати
спиртні напої та гроші, але крім
мобільного телефону «Nokia» він нічого не
знайшов, тому через віконний отвір він
покинув будинок, а палку, якою він наніс
удар ОСОБА_4, він кинув біля вікна, де її
і забув. По дорозі додому він викинув з
зазначеного мобільного телефону
сім-картку, та вставив свою сім-картку з
номером НОМЕР_3, зателефонував з нього
та залишив телефон у себе. Під час
затримання вказаний телефон був у
нього вилучений працівниками міліції.
В ході досудового слідства він
добровільно розповів та показав на
місці під час проведення слідчого
експерименту всі обставини скоєного
ним злочину. При чому хід слідчого
експерименту був зафіксований
відеозаписом. Стверджував, що тиск з
боку працівників міліції відносно
нього не вчинявся і всі показання він
давав добровільно.

Розкаюється в скоєному, просив суворо
його не карати та признати не дуже
сурове покарання.

Крім визнання ОСОБА_3 своєї провини у
вчиненні кримінальних правопорушень
(злочинів), передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2
ст.115 КК України, його винуватість у
вчиненні правопорушень за обставин,
встановлених судом, знайшла своє повне
підтвердження під час судового
розгляду.

Так, допитана в судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що в с.
Осипенко проживала її мати ОСОБА_4, якій
виповнилося 83 роки, яка погано бачила
та чула, крім того у неї кружилась
голова, тому вона ходила з палкою, але
могла взяти і держак для опори.
Незважаючи на свій фізичний стан, мати
не хотіла переїжджати до неї жити, тому
їй допомагали сусіди, а вона раз на
місяць приїжджала до неї та кожного дня
дзвонила їй. 21.01.2014 року вона розмовляла
з матір'ю по телефону, однак 22.01.2014 року
вона не змогла до неї зателефонувати.
Тому вона подзвонила ОСОБА_6, після чого
за її проханням сусід ОСОБА_7 ходив до
неї додому, який викликав працівників
міліції. Коли вона знаходилась в
дорозі, їй подзвонили та повідомили, що
її мати вбили. Приїхавши додому до
матері, вона виявила відсутність
телефону «Nokia» з зарядним пристроєм, а в
будинку все було розкидано та
порушений порядок в шафі. Цивільний
позов вона не заявляла.

Просить призначити ОСОБА_3 максимально
можливе покарання, оскільки він не
стане на шлях виправлення.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 пояснив, що загибла ОСОБА_4
доводилася йому бабусею, до якої він
раніше дуже часто приїжджав. Про
вбивство бабусі йому стало відомо зі
слів матері, тому вони приїхали 24.01.2014
року в с. Осипенко. Після огляду місця
події працівниками міліції вони
вставляли раму у віконний отвір та
виявили палку, яка знаходилася
неподалік вікна. Про всі обставини
смерті бабусі йому стало відомо зі слів
матері. Всі пояснення, які він давав під
час досудового розслідування, він
підтримує в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 пояснив, що він проживав по
сусідству з ОСОБА_4, у якої неодноразово
бував дома та допомагав їй. 23.01.2014 року,
приблизно в обідній час, йому
подзвонила ОСОБА_1, яка попросила
сходити до загиблої додому. Прийшовши в
двір, він виявив, що двері будинку
закриті. Коли він постукав, йому ніхто
двері не відчинив, але він чув, що в
кімнаті працює телевізор. Зазирнувши в
вікно кухні, він помітив, що відсутня
рама вікна, тому він викликав
працівників міліції. Коли він оглянув
віконний отвір, то побачив, що рама
вікна була витягнута шляхом відгібу
цвяхів, які її утримували. Зазначив, що
йому також відомий ОСОБА_3, який
проживає в с. Осипенко.

Крім показань обвинуваченого,
потерпілого та свідків, винуватість
ОСОБА_3 у вчиненні зазначених
кримінальних правопорушень в повному
обсязі підтверджується речовими
доказами, документами та висновками
експертів:

- протоколом огляду місця події
від 24.01.2014 року та фото-таблицею до
нього, згідно якого під час огляду
місця події - домоволодіння АДРЕСА_3,
була встановлено, що дерев'яна рама
відсутня у віконному отворі, та
знаходиться у підвішеному стані на
електричному проводі, в будинку в
кімнаті на дивані виявлений труп
ОСОБА_4, який містить ушкодження
обличчя, на якому знаходилась подушка,
в кімнатах порушений порядок, виявлена
і вилучена картонна коробка з-під
мобільного телефону «Nokia 1112» imei НОМЕР_1;

- рапортом заступника начальника
СКР Бердянського МВ ГУМВС України
ОСОБА_9 без дати, згідно якого
встановлено, що загибла ОСОБА_4
користувалася мобільним телефоном «Nokia
1112» imei НОМЕР_1 з сім-карткою НОМЕР_2;

- документом з інформацією
оператора стільникового зв'язку ПрАТ
«МТС Україна» від 03.03.2014 року про те, що
21.01.2014 року абонент ОСОБА_4,
використовуючи мобільний телефон з imei
НОМЕР_1 з номером мобільного оператора
НОМЕР_2, приймала два вхідних дзвінка;

- документом з інформацією
оператора стільникового зв'язку ПрАТ
«МТС Україна» від 03.03.2014 року про те, що
22.01.2014 року, 01.02.2014 року, 02.02.2014 року та
03.02.2014 року абоненти ОСОБА_3 та ОСОБА_10,
використовуючи мобільний телефон з imei
НОМЕР_1 з номером мобільного оператора
НОМЕР_3, здійснювали вихідні та
приймали вхідні дзвінки;

- протоколом про результати
проведення установлення
місцезнаходження радіоелектронного
засобу від 26.03.2014 року, згідно якого на
момент проведення
оперативно-технічних заходів
мобільний термінал imei НОМЕР_1 працював
з номером мобільного оператора НОМЕР_3;

- протоколом слідчого
експерименту від 05.02.2014 року та схемою
до нього, згідно якого з метою
перевірки і уточнення відомостей, в
присутності понятих та захисника,
підозрюваний ОСОБА_3 детально пояснив
фактичні обставини та мотиви вчинених
ним кримінальних правопорушень і на
місці показав, яким чином 22.01.2014 року,
приблизно о 22 год. 30 хв., він витяг раму з
віконного отвору будинку, через який
проник до будинку, де дерев'яною палкою
умисно наніс ОСОБА_4 один удар по
голові, взяв подушку у неї із-під
голови, та поклав її на обличчя
потерпілої, після чого обшукав будинок,
де знайшовши тільки мобільний телефон
з зарядним пристроєм, викинув через
вікно палку та, сам вилізши через вікно,
пішов додому;

- протоколом додаткового огляду
місця події від 05.02.2014 року, згідно з
яким під час додаткового огляду місця
події - домоволодіння АДРЕСА_3, були
встановлені та вилучені 2 фрагменти
дерев'яної палки, яка має пошкодження у
вигляді зламу та нашарування речовини
чорного та червоного кольору, на яку
вказав підозрюваний ОСОБА_3 під час
слідчого експерименту, як знаряддя
злочину;

- висновком судової медичної
експертизи №46 від 24.02.2014 року, згідно з
якою: смерть ОСОБА_4 настала від
відкритої черепно-мозкової травми з
переламами кісток склепіння черепа,
розривом твердої та м'яких мозкових
оболонок, крововиливом під тверду та
м'яку мозкові оболонки, значним забоєм
головного мозку, що спричинило набряк
та набухання головного мозку;
зазначені тілесні ушкодження
утворилися приблизно за хвилину -
десять хвилин до настання смерті в
результаті одномоментної дії тупого
предмета з обмеженою травмуючою
поверхнею; травма голови у ОСОБА_4
знаходиться в прямому причинному
зв'язку з настанням смерті та
відноситься до категорії тяжких
тілесних ушкоджень, за ознакою
небезпеки життю; окрім
черепно-мозкової травми у потерпілої
інших яких-небудь пошкоджень не
виявлено; зазначена травма могла бути
спричинена одним предметом з обмеженою
травмуючою поверхнею, індивідуальні
особливості травмуючої поверхні в
характері ушкоджень не відобразилися;

- висновком судової медичної
експертизи №65 від 05.02.2014 року, згідно з
якою у ОСОБА_3 яких-небудь видимих
тілесних ушкоджень на момент огляду не
виявлено;

- висновком судово-медичної
експертизи №105 від 14.03.2014 року та
фото-таблицями до неї, згідно з якою
враховуючи конструкційні особливості
представлених на експертизу
фрагментів дерев'яної палиці, а також
характер ран, що відобразили лише
загально групові ознаки травмуючого
знаряддя, можливість їх настання від
дії частин вказаної палки - не
виключається;

- висновком судової медичної
експертизи №124 від 12.03.2014 року, згідно з
якою тілесні ушкодження, виявлені на
трупі ОСОБА_4 при проведені
судово-медичної експертизи могли бути
завдані при умовах та обставинах,
вказаних підозрюваним ОСОБА_3 під час
проведення слідчого експерименту;
забиті рани на шкірі голови могли бути
завдані одним тупим предметом з
обмеженою травмуючою поверхнею, і
могли спричинитися одномоментно від
різних травмуючи поверхонь одного
предмета (від дії кінцевої та
циліндричної частини дерев'яної палки),
що ймовірніше відповідає показанням
підозрюваного;

- висновком судової товарознавчої
експертизи №415 від 26.02.2014 року та
фото-таблицею до неї, згідно з якою
залишкова вартість мобільного
телефону «Nokia» та зарядного пристрою на
момент вчинення кримінального
правопорушення 22.01.2014 року, в
середньому складала 72 грн. 00 коп.;

- висновком комплексної судової
психолого-психіатричної експертизи
№105 від 24.02.2014 року, згідно якої ОСОБА_3
на хронічне захворювання не страждав і
не страждає нині, а виявляє психічні і
поведінкові розлади внаслідок
вживання алкоголю, синдром залежності,
в період здійснення інкримінованого
йому правопорушення ознак тимчасового
хворобливого розладу психічної
діяльності не виявляв, отже, він міг
усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи
досліджені в судовому засіданні
докази, колегія суддів вважає, що
винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у
вчиненні інкримінованих йому злочинів
повністю доводиться дослідженими в
судовому засіданні доказами, які є
взаємопов'язаними, повністю
узгоджуються між собою та в своїй
сукупності є достатніми для доведення
винуватості обвинуваченого.

Крім того, колегія суддів приймає до
уваги, що показання підозрюваного
ОСОБА_3 05.02.2014 року в ході слідчого
експерименту послідовні, детальні та
спрямовані на відтворення
статистичних та динамічних
характеристик події, та в повному
обсязі підтверджені обвинуваченим в
показаннях під час судового розгляду
кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України
судовий розгляд проводиться лише щодо
особи, якій висунуте обвинувачення, і
лише в межах висунутого обвинувачення
відповідно до обвинувального акта.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх
сукупності, колегія суддів прийшла до
переконання, що своїми діями ОСОБА_3
вчинив інкриміновані йому злочини при
обставинах, викладених у вироку, його
винуватість доведена повністю та його
дії правильно кваліфіковані:

- за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою
заволодінням чужим майном, поєднаний
із насильством, небезпечним для життя
чи здоров'я особи, яка зазнала нападу
(розбій), поєднаний з проникненням у
житло, із заподіянням тяжких тілесних
ушкоджень;

- за п.6 ч.2 ст.115 КК України, як умисне
вбивство з корисливих мотивів.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_3, у відповідності
зі ст. ст. 65-69 КК України, колегія суддів
враховує ступінь тяжкості вчинених
злочинів, сукупність усіх обставин, що
його характеризують, особу винного й
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Обставиною, яка пом'якшує покарання
ОСОБА_3, згідно ч.1 ст.66 КК України, суд
визнає: активне сприяння розкриттю
злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання
ОСОБА_3, згідно ч.1 ст.67 КК України, суд
визнає: рецидив злочинів; вчинення
злочину щодо особи похилого віку.

З урахуванням обставин справи та особи
обвинуваченого ОСОБА_3, який має місце
реєстрації та проживання, де
зарекомендував себе з задовільної
сторони, однак раніше неодноразово
судимий та відбував покарання в місцях
позбавлення волі, але знову вчинив нові
кримінальні правопорушення, які
відносяться до категорії особливо
тяжких, зважаючи на його відношення до
вчиненого, думку потерпілої про
призначення обвинуваченому суворого
покарання, колегія суддів приходить до
висновку про доцільність призначення
покарання, необхідного і достатнього
для виправлення у вигляді позбавлення
волі на певний строк в межах санкцій,
передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК
України, оскільки саме це покарання
найбільше відповідатиме меті його
призначення відповідно до ст.50 КК
України, та визначити остаточне
покарання за сукупністю злочинів
шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим на підставі
вимог ч.1 ст.70 КК України.

Цивільний позов під час досудового
розслідування та судового провадження
не заявлений.

Також колегія суддів вважає, що наявні
підстави вважати, що існують ризики,
передбачені п. п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України,
тому до набрання вироком законної сили
існують підстави для продовження щодо
обвинуваченого запобіжного заходу у
вигляді тримання під вартою строком на
60 (шістдесят) днів.

Долю речових доказів колегія суддів
вирішує у відповідності до вимог ч.9
ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов'язані з
залученням експертів, на суму 14874 грн. 37
коп. необхідно віднести на рахунок
держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 373, 374 КПК України, колегія суддів

з а с у д и л а:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
кримінальних правопорушень (злочинів),
передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК
України, та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.187 КК України у вигляді
позбавлення волі на строк 12
(дванадцять) років із конфіскацією
всього майна;

- за п.6 ч.2 ст.115 КК України у вигляді
позбавлення волі на строк 15
(п'ятнадцять) років із конфіскацією
всього майна.

За сукупністю злочинів, відповідно до
вимог ч.1 ст.70 КК України, шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим, визначити ОСОБА_3
остаточне покарання у вигляді
позбавлення волі на строк 15
(п'ятнадцять) років із конфіскацією
всього майна.

Початок строку відбування покарання
ОСОБА_3 обчислювати з моменту його
затримання - 04.02.2014 року.

Речові докази:

- зразки, змиви з рук, ніж, змиви
ДНК, фрагмент газети, флеш-карту,
фрагмент

полімерного пакету, дві пари рукавичок,
дві наволочки, шість пар рукавичок,

картонну коробку з-під мобільного
телефону «Nokia», дві обгортки з-під
цукерок, матеріал для ДНК - дослідження,
хустку, наволочку, дві пари носків,
шапку, ганчірку, сокиру, рейтузи, які на
підставі квитанції №000319 від 14.02.2014 року
зберігаються в камері схову речових
доказів Бердянського МВ ГУМВС України
в Запорізькій області, - знищити;

- одяг ОСОБА_11, одяг та взуття
ОСОБА_12, одяг вилучений у СОТ «Якір-1»,
одяг та взуття ОСОБА_13, одяг ОСОБА_4,
зразки крові, змиви, сліди, мікрочасток,
зразки буккальних клітин, зразки
нігтьових пластин, матеріал для ДНК -
дослідження, ліхтарик, два фрагменти
дерев'яної палиці, волокна нашарування
з предметів одягу, зразки волосся,
зразки слини, які на підставі квитанції
№000363 від 29.03.2014 року зберігаються в
камері схову речових доказів
Бердянського МВ ГУМВС України в
Запорізькій області, - знищити;

- мобільний телефон «Nokia» з
зарядним пристроєм, який на підставі
квитанції №000363 від 29.03.2014 року
зберігається в камері схову речових
доказів Бердянського МВ ГУМВС України
в Запорізькій області, - повернути
власнику ОСОБА_1;

- грошові кошти на загальну суму 1600
грн. 00 коп., які знаходяться у
спеціальному пакеті №1471156 та передані
заступнику начальника СВ Бердянського
МВ ГУМВС України в Запорізькій області
Пономаренку О. О. для поміщення на
збереження до індивідуального сейфу
НОМЕР_4 ПАТ КБ «Приватбанк», - повернути
власнику ОСОБА_1.

Процесуальні витрати, пов'язані з
залученням експертів, на загальну суму
14874 грн. 37 коп. віднести на рахунок
держави.

До набрання вироком законної сили,
продовжити раніше обраний щодо ОСОБА_3
запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою строком на 60 (шістдесят)
днів, який діє до 26.06.2014 року.

На вирок протягом тридцяти днів з дня
його проголошення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через Бердянський
міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подачі апеляційної
скарги, якщо така скарга не буде подана
учасниками провадження у вказаний
строк. У разі подання апеляційної
скарги вирок, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.

Судді:

Пшеничний І. А.
Богомолова Л. В.
Крамаренко А. І.