Справа № 1-473/2008 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2008 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області в складі: головуючої - Федорової Т.П.

при
секретарі - Єрмійчук А.В.

за
участю прокурора - Гаєвського О.М., адвоката - ОСОБА_4

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця м. Шахтарська Донецької області, українця, громадянина України, з середньою
освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за місцем проживання с. Немерес Вінницької області,, фактично
проживаючого в АДРЕСА_1, раніше не судимого,

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця та жителя с. Лопатинка Оратівського району
Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не
одруженого, навчається на 2 курсі Білоцерківського аграрного університету,
зареєстрованого та проживаючого в
АДРЕСА_2, раніше не судимого,

обох в
скоєнні злочину, передбаченого ст.. 187 ч.2 КК України,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 за попередньою змовою групою осіб
вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством
небезпечним для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу.

Так, 15 лютого 2008 року ввечері ОСОБА_1 познайомився
з ОСОБА_3 та запросив його в гості до свого місця проживання - в АДРЕСА_1, де
вже знаходився ОСОБА_2, який також проживав в даній квартирі. Знаходячись у
вказаній квартирі, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вживали спиртні напої.

Близько
23 години 30 хвилин 15 лютого 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пішли проводжати
ОСОБА_3 і втрьох зайшли на територію дитячого садка, що по АДРЕСА_2. ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, з метою незаконного
збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою між собою застосували
до потерпілого ОСОБА_3 насильство, яке є небезпечним для його життя та
здоров'я, а саме: ОСОБА_1 штовхнув ОСОБА_3 руками, від чого останній впав на
землю, після чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нанесли потерпілому по два удари ногами по
тулубу та голові, чим заподіяли ОСОБА_3 тілесні ушкодження, після чого відкрито
викрали у потерпілого мобільний телефон марки „Соні Еріксон J 230 І”,
вартістю 230 гривень, гаманець з грошима в сумі 320 гривень, на загальну суму
550 гривень.

Діями ОСОБА_1
та ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_3 завдані наступні ушкодження: струс головного
мозку, синці на повіках обох очей, синець в ділянці нижньої щелепи та правої
вушної раковини, садна на обличчі та тулубі. Струс головного мозку відноситься
до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад
здоров'я, всі інші тілесні ушкодження віднесені до категорії легких тілесних
ушкоджень як в сукупності, так і окремо.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого
злочину визнав повністю і суду показав, що 15 лютого 2008 року на зупинці
громадського транспорту познайомився з ОСОБА_3, який запропонував разом випити.
Купили разом пляшку горілки, їжу на поїхали в АДРЕСА_1. Вдома знаходився
ОСОБА_2, з яким проживав разом у вказаній квартирі. Втрьох випили пляшку
горілки, після чого ОСОБА_3 почав голосно розмовляти та образив ОСОБА_2 Запропонував
ОСОБА_2 побити ОСОБА_3, на що той погодився. Разом з потерпілим вийшли
на вулицю, пішли до дитячого садочку, де він штовхнув ОСОБА_3, від поштовху
потерпілий впав на землю. Разом з ОСОБА_2 декілька разів вдарили ногами
потерпілого по тулубу. Побачивши, що з кишені потерпілого випав мобільний
телефон та гаманець, вирішили забрати його речи. В подальшому викрадені гроші,
яких було 320 гривень, поділили між собою, мобільний телефон добровільно видали
працівникам міліції. В скоєному щире покаявся.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого
злочину визнав повністю і дав суду аналогічні покази, в скоєному щире покаявся.

Визнаючи
повністю свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, підсудні просили суд не
досліджувати докази, зібрані по справі досудовим слідством і після роз'яснення
положень ст.. 299 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та
істинності їх позицій.

Таким
чином, суд вважає, що вина підсудних у вчиненні інкримінованого злочину
повністю доведена, а їх дії органами досудового слідства вірно кваліфіковані за
ст.. 187 ч.2 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний
із насильством, небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, за попередньою
змовою групою осіб.

Призначаючи
міру покарання підсудним по справі, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особи винних, обставини справи.

Обставинами,
що пом'якшують покарання підсудних, суд враховує їх щире каяття, сприяння
розкриттю злочину (підсудні з'явилися до відділу міліції з повинною,
добровільно видали викрадений мобільний телефон та розповіли про обставини
вчинення ними злочину), а також повне відшкодування завданої матеріальної та
моральної шкоди у добровільному порядку (а.с. 40).

Обставиною,
що обтяжує покарання підсудних, суд враховує вчинення ними злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Також
при призначенні покарання суд враховує те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вперше
притягуються до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога чи
психіатра не перебувають (а.с. 99-102, 105-108).

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 за місцями проживання характеризуються позитивно. ОСОБА_2 навчається
в Білоцерківському аграрному університеті, характеризується за місцем навчання
позитивно (а.с. 103, 109, 110), страждає
на соматичні захворювання, що підтверджується медичною довідкою.

Цивільного
позову потерпілий ОСОБА_3 не заявляв.

Враховуючи
щире каяття підсудних, відшкодування завданої злочином шкоди, відомості про їх
особи, суд вважає за можливе призначити покарання підсудним із застосуванням
ст.. 69 КК України. Оскільки підсудні вчинили злочин вперше, позитивно
характеризуються, виправлення їх, на думку суду, є можливим без ізоляції від
суспільства. Суд вважає за можливе надати підсудним шанс довести своє
виправлення встановивши іспитовий строк. Враховуючи те, що ініціатором вчинення
злочину був ОСОБА_1, іспитовий строк йому слід встановити максимальний.

Ст.. 77
КК України передбачає, що у разі звільнення від відбуття покарання з
випробуванням, конфіскація майна не призначається.

На
підставі викладеного, керуючись ст..ст. 321-324 КПК України, суд

З а с у д и в :

ОСОБА_1
ОСОБА_2 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 187 ч.2 КК
України і призначити покарання із застосуванням ст.. 69 КК України у вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі
кожному, без конфіскації майна.

На підставі ст..ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1
та ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком для
ОСОБА_1 - 3 (три) роки, для ОСОБА_2 - 2 (два) роки, зобов'язавши не виїжджати
за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місць проживання,
роботи або навчання, періодично з'являтись на реєстрацію.

Речові
докази - мобільний телефон марки „Соні Еріксон J 230 І”,
історію хвороби, медичну картку, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_3
- залишити останньому.

Речовий
доказ - ксерокопію гарантійного талону на мобільний телефон, зберігати в
справі.

Міру
запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити відносно ОСОБА_1
та ОСОБА_2 у вигляді підписки про невиїзд з постійних місць проживання.

Вирок
суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя
-
Т.П. Федорова