Справа № 240/298/15-к
Провадження № 1-кп/240/42/15 р.
У Х В А Л А

19 травня 2015 року смт. Олександрівка
Олександрівський районний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
провівши підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000485 від 27.08.2014 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
07.05.2015 року до Олександрівського районного суду від прокурора Олександрівського району Донецької області надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, які складаються з обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, розписки про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Цього ж дня відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень зазначений обвинувальний акт отриманий головуючим суддею та 12.05.2015 року призначене підготовче судове засідання.
В підготовче судове засідання не з`явився обвинувачений, що не звертався до суду з клопотанням бути присутнім під час підготовчого судового засідання, не повідомив суд, що його відсутність зумовлена поважними причинами, злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 є невеликої тяжкості.
В підготовчому судовому засіданні суд, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду, встановив наступне.
Прокурор вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, який відповідає вимогам КПК України, та не підлягає поверненню прокурору, кримінальне провадження підсудне Олександрівському районному суду Донецької області, підстави для закриття справи відсутні. Прокурор звернувся з клопотанням про накладення на обвинуваченного грошового стягненя в розмірі 0,5 мінімальної заробітної плати.
Потерпілий ОСОБА_4 підтримав думку прокурора про необхідність призначити судовий розгляд.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Частиною 4 ст. 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.
Формулювання обвинувачення має містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, зокрема, це подія злочину та форма вини.
У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, за наступних підстав.
В обвинувальному акті, при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими вказано, що «Продовжуючи свій рух у заданому напрямку громадянин ОСОБА_5 не впоравшись з керуванням виїхав за межі проїзної частини та здійснив наїзд лівою передньою частиною автомобіля на ліву ногу громадянина ОСОБА_4 ».
Зазначені фактичні обставини містять тільки наслідки протиправних дій, а саме «не впорався з керуванням» та «здійснив наїзд» і не зазначено які саме дії обвинуваченого, що порушують п. 10.1 та п. 12.1 ПДР та при якій формі вини, знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
В обвинувальному акті зазначено, що в діях водія ОСОБА_5 вбачаються невідповідності п. 10.1 та п. 12.1 ПДР України, що призвело до ДТП.
Зазначені норми ПДР містять різні вимоги для водія при різних дорожніх умовах, а саме п. 10.1 ПДР передбачає такі умови: початок руху, перестроювання, будь яка зміна напрямку. Пункт 12.1 передбачає декілька вимог для водія: урахування дорожньої обстановки, особливості вантажу, що перевозиться, та стан транспортного засобу.
Однак в обвинувальному акті не зазначено, які саме вимоги п. 10.1 та п. 12.1 ПДР та при яких умовах були порушені обвинуваченим та знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
В обвинувальному акті, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення викладені одним реченням: «Своїми діями, які виразилися в порушені правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 здійснив дорожньо-транспортну пригоду, в наслідок якої сторонній особі завдано тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості», і не відповідають диспозиції ч. 1 ст. 286 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_5 , та яка передбачає що наслідком порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, - є спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Обов`язковими ознаками суб`єктивної та об`єктивної сторони ч. 1 ст. 286 КК України, є необережна форма вини при порушені ПДР і причино наслідковий зв`язок між порушенням та заподіяною реальною шкодою. Дані обставини органом досудового слідства в обвинувальному акті не були вказані, обвинувачення не сформульовано належним чином та є неконкретним, формулювання обвинувачення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 286 КК України, в зв`язку з чим обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
В обвинувальному акті зазначено, що потерпілим від даного кримінального правопорушення є громадянин ОСОБА_4 , мешканець АДРЕСА_1 , а також зазначена дата народження потерпілого ІНФОРМАЦІЯ_2 , що не повністю відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України в зв`язку з не зазначенням таких анкетних даних потерпілого, як місце народження та громадянство.
Відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України: до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який за вимогами ст. 109 КПК України повинен містити:
- номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;
- реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;
- вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Реєстр, що доданий до обвинувального акта, не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 109 КПК України. В реєстрі матеріалів досудового розслідування в порушення ст. ст. 109, 110, 131, 165 КПК України не зазначено всіх процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, процесуальні дії зазначені в реєстрі суперечать та не відповідають прийнятим під час досудового розслідування процесуальним рішенням, так:
- розділ ІІ реєстру, «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення», під № 1 містить відомості про прийняте слідчим 20.03.2015 року процесуальне рішення «постанова про залучення речових доказів», що суперечить відомостям, які містяться в п. 16 розділу І реєстру, «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії», про проведену процесуальну дію «повідомлення прокурору про відсутність речових доказів та матеріалів»;
- розділ ІІ реєстру, «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення», під № 2 містить відомості про процесуальне рішення слідчого від 12.03.2015 року «клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів», яке було погоджено прокурором та задоволено рішенням слідчого судді, під № 6 містить відомості про процесуальне рішення слідчого від 23.04.2015 року «клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів», яке було погоджено прокурором за задоволено рішенням слідчого судді, що суперечить розділу І реєстру, «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії», в якому відсутні відомості про процесуальну дію проведену на виконання ухвали слідчого судді, щодо задоволення клопотання слідчого від 23.04.2015 року.
Розділ ІІІ реєстру, «Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового слідства» не містить відомостей про застосування заходу забезпечення кримінального провадження «Тимчасовий доступ до речей і документів».
- розділ ІІ реєстру, «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення», під № 2 містить відомості про прийняття двох різних процесуальних рішень: «клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів» від 12.03.2015 року та «постанова про призначення комплексної судово-автотехнічної експертизи» від 20.03.2015 року.
Зазначене, є недоліками обвинувального акту, встановленими під час підготовчого судового засідання і не може бути виправленим під час судового розгляду шляхом зміни обвинувачення в суді відповідно до вимог ст.. 338 КПК України.
Клопотання прокурора про накладення на обвинуваченного грошового стягнення задоволеню не підлягає, оскільки до обвинуваченного не застосовувалися заходи забеспечення його прибуття до суду.
Відповідно до п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 року № 223-1430: у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України: зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 314, 315 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Повернути обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України прокурору Олександрівського району Донецької області, для усунення недоліків.
В клопотанні прокурора про накладення на обвинуваченного ОСОБА_5 грошового стягнення відмовити.
Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом семи днів з дня її оголошення.
Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Запорізької області через Олександрівський районний суд.
Суддя Олександрівського
районного суду ОСОБА_1