Справа № 310/1263/14-к
ВИРОК

Іменем України

06 березня 2013 року
м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого - судді
Мороки С.М.,

при секретарі
Писанець Н.О.,

за участі прокурора
Мельник М.М.,

адвоката
ОСОБА_1,

законного представника
ОСОБА_2,

потерпілого
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
кримінальну справу відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, українця, уродженця с.
Старопетрівка Бердянського району
Запорізької області, який має базову
середню освіту, не одружений, не
військовозобов'язаний, навчається в
ДНЗ «Бердянський МПЛ», мешкає в
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

У вчинені злочину, передбаченого
ч. 1 ст.185 КК України,

В с т а н о в и в:

04.01.2014 р. приблизно о 13 годині 30
хвилин неповнолітній ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходячись в приміщенні
будинку АДРЕСА_2, шляхом вільного
доступу таємно викрав належні ОСОБА_3
гроші в сумі 13006 грн., з якими покинув
місце скоєння злочину, та розпорядився
ними на власний розсуд.

Під час досудового слідства шкода
відшкодована потерпілому в повному
обсязі.

В судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою
провину , підтвердив, що 04.01.2014 р.
приблизно о 13 годині 30 хвилин,
знаходячись в приміщенні будинку
АДРЕСА_2, він шляхом вільного доступу
таємно викрав належні ОСОБА_3 гроші в
сумі 13006 грн., з якими покинув місце
скоєння злочину, та розпорядився ними
на власний розсуд.

заявив про каяття у скоєному.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому
засіданні підтвердив обставини
скоєння ОСОБА_4 крадіжки його майна,
пояснив, що шкода йому відшкодована
повністю.

Інші докази в судовому засіданні
не досліджувались відповідно вимог ст.
349 ч. 3 КПК України, так як суд визнав
недоцільним дослідження інших доказів
щодо фактичних обставин справи, які
ніким не оспорюються, обвинувачений
вірно розуміє зміст цих обставин,
відсутні будь - які сумніви у
добровільності та істинності його
позиції.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що винуватість
ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому
інкримінується, доведена повністю,
його дії вірно кваліфіковані за ч.1ст.185
КК України як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка)..

Призначаючи покарання
обвинуваченому ОСОБА_4, керуючись ст. 65,
103 КК України, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, обставини
скоєння злочину, особу винного, який є
неповнолітнім, раніше не судимий, добре
характеризується за місцем мешкання,
та навчання, повністю визнав себе
винним, сприяв органам досудового
слідства і суду у встановленні
обставин справи, та відшкодуванню
шкоди.

Враховуючи викладене, суд вважає,
що внаслідок щирого каяття ОСОБА_4, а
також бездоганної його поведінки після
скоєння злочину він не потребує
застосування кримінального покарання
для виправлення і перевиховання, і може
бути звільнений від покарання із
застосуванням до нього примусових
заходів виховного характеру.

Долю речових доказів суд вирішує
в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 373, 374 КПК
України, ст.98, 100, 103, 105 КК України, суд -

З а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК
України, призначивши йому покарання у
вигляді одного року позбавлення волі.

Керуючись ст. 105 КК України
звільнити засудженого від
призначеного покарання з передачею
його під нагляд матері ОСОБА_2 строком
на один рік.

Речові докази зберігати в
матеріалах кримінальної справи.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя Бердянського міськрайсуду
С.М. Морока.