Справа № 396/487/14-к
Провадження № 1-кп/396/3/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.01.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Кіровоград, проживаючого: АДРЕСА_1 , неодруженого, працюючого старшим майстром по обслуговуванню котельного обладнання в ДП «Кіровоградтепло» ТзОВ «ЦНТИ УНГА», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
представник ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне правопорушення,-

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, спрямоване на заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я передбачений ч.2 ст.125 КК України.
Судом встановлено та доведено, що це кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.
ОСОБА_5 28 квітня 2013 р. о 17.30 год. прибув в с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області та знаходячись біля житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , в якому проживав потерпілий ОСОБА_8 мав намір з`ясувати обставини вчинення погроз в адресу своєї бабусі ОСОБА_10 зі сторони потерпілого ОСОБА_8 . Під час цього між обвинуваченим ОСОБА_5 і потерпілим ОСОБА_8 виникла сварка, яка на ґрунті неприязних відносин переросла у бійку. Під час бійки ОСОБА_5 , перебуваючи навпроти ОСОБА_8 наніс останньому один удар кулаком правої руки в область перенісся, один удар кулаком лівої руки в область перенісся та один удар кулаком правої руки під ліве око. В результаті нанесених ударів потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді припухлості нижнього повіка лівого ока, які відповідно до висновку № 90 від 16.05.2013 р., проведеного судово-медичним експертом Вільшанського міжрайонного відділення СМЕ Кіровоградського обласного бюро судмедекспертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, які могли виникнути від травматичної дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав повністю та пояснив, що дійсно перебував 28 квітня 2013 р. на подвір`ї житлового будинку, в якому проживає потерпілий ОСОБА_8 , оскільки мав намір з`ясувати обставини застосування погроз і насильства зі сторони подружжя ОСОБА_11 до його бабусі ОСОБА_10 , яка проживає в с. Тишківка Добровеличківського району. З цією метою ОСОБА_5 пішов до домоволодіння ОСОБА_8 та зупинився перед його подвір`ям. Незабаром до нього вийшов ОСОБА_8 в агресивному стані і замість відповідей на питання ОСОБА_5 про причини побиття його бабусі ОСОБА_10 почав лаятися нецензурними словами і штовхати його грудьми до свого будинку, заштовхуючи до себе у двір та провокуючи на бійку. В цей час також на подвір`я вийшли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які також висловлювалися на його адресу нецензурними словами. Після цього ОСОБА_8 наніс потерпілому удар кулаком руки в ділянку щелепи та ще близько 10 ударів кулаками рук в обличчя, ОСОБА_8 під час побиття хапав ОСОБА_5 за шию та намагався повалити на землю. Також ОСОБА_8 наніс йому удар кулаком правої руки в ділянку носа, розбивши його. Надалі ОСОБА_8 від нанесеного удару перелетів через дорогу та впав і так відбувалося три рази. Ширина проїзної частини була приблизно чотири метра. При цьому ОСОБА_12 і ОСОБА_13 тримали його, не даючи йому втекти, а пізніше кидали в нього уламками цегли та кричали «убей его Вова, убей». Після цього, ОСОБА_8 , взявши до рук уламки цегли, знову підбіг до нього та наніс йому удар рукою в потилицю, тримаючи в руці уламок цегли. Коли він, ОСОБА_5 , від удару зігнувся, то ОСОБА_8 наніс йому кілька ударів цеглиною в обличчя, а коли він піднявся, то ОСОБА_8 наніс йому кілька ударів уламком цегли в ділянку чола та потилиці, після чого відштовхнув його і він, ОСОБА_5 , впав. Коли на місце інциденту прийшла його бабуся ОСОБА_10 та інші сусіди, то йому вдалося піднятися і втекти.
Стверджує, що вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11.12.2013 року потерпілого ОСОБА_8 визнано винним у спричиненні йому тяжких тілесних ушкоджень, а тому ОСОБА_8 намагається помститися йому і засудити його. Під час інциденту він, ОСОБА_5 , не завдавав ОСОБА_8 умисних ударів, а лише відбивався з метою самозахисту він нападу ОСОБА_8 на нього. Скільки ударів і куди саме він завдав ОСОБА_8 під час бійки він не пригадує. Пред`явлений цивільний позов не визнає в повному обсязі та просить відмовити у його задоволенні з огляду на те, що не вчиняв проти ОСОБА_8 жодних протиправних дій.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що між його сім`єю та сім`єю ОСОБА_10 , яка є бабусею обвинуваченого ОСОБА_5 виник конфлікт, з приводу якого ОСОБА_5 прийшов на подвір`я його домоволодіння, погрожуючи йому помститися. Так як ОСОБА_5 намагався увірватися до будинку, де знаходилась його співмешканка ОСОБА_12 , то він, ОСОБА_8 , перегородив йому рукою вхід до будинку, побоюючись, що останній може нанести його співмешканці тілесні ушкодження, так як він був дуже агресивно настроєний та висловлювався в її адресу нецензурною лайкою. Після цього ОСОБА_5 взявся за карман його сорочки та розірвав його, потім наніс йому один удар кулаком правої руки в область перенісся та один удар кулаком правої руки під ліве око, ще було декілька ударів в обличчя, після яких у нього на декілька секунд запаморочилось в голові. Намагаючись ухилитися від ударів ОСОБА_5 , він, ОСОБА_8 , відштовхнув ОСОБА_5 від себе, і той впав обличчям та передньою частиною тулуба на землю, на якій лежали уламки цегли, а піднявшись ОСОБА_5 побіг до будинку своєї бабусі ОСОБА_10 погрожуючи йому, що він повернеться з хлопцями і він за це поплатиться. Під час падіння ОСОБА_5 загубив сонцезахисні окуляри, які залишились там лежати, доки працівники міліції їх не вилучили. Після цих подій, він разом з дружиною та ОСОБА_13 викликали міліцію і чекали до її приїзду на лавці біля свого домоволодіння. Поки вони чекали працівників міліції до домоволодіння ОСОБА_10 під`їхала карета швидкої допомоги. Вони всі разом підійшли до швидкої і він запитав в ОСОБА_10 в зв`язку з чим до них приходив її онук і навіщо вона його прислала виясняти стосунки з ними. Бабуся відповіла, що нікого вона нікуди не посилала і онука сьогодні взагалі не бачила. Під час цієї розмови ОСОБА_5 десь не було він повернувся через хвилин п`ятнадцять, коли вони вже були біля свого домоволодіння, і останній разом з бабцею поїхали у лікарню. Згодом приїхали три працівники міліції, які допитали нас і ОСОБА_10 , яка також їм повідомила, що онука ОСОБА_5 не прохала йти і з`ясовувати стосунки з його родиною, згодом вона змінила свої покази. Після приїзду міліції на вулицю вийшов його сусід ОСОБА_14 в спідній білизні, який був в стані алкогольного сп`яніння. Із-за ударів ОСОБА_5 , він, ОСОБА_8 , отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді зниження зору на ліве око та втрати працездатності. До цих подій, у нього жодних проблем із зором не було. Також додав, що він як міг, намагався вирішити виниклий конфлікт, мирним шляхом, але ОСОБА_5 , нічого не хотів слухати. Пред`явлений цивільний позов підтримав та просить задовольнити його в повному обсязі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду дала покази про те, що являється сусідкою ОСОБА_8 28 квітня 2013 року вона прийшла до ОСОБА_15 випити чаю. Вдома у ОСОБА_16 знаходився її чоловік ОСОБА_17 та їх донька. Через деякий час до кухні забігла донька ОСОБА_18 і повідомила матері, що її шукає якийсь дядя, який говорить на російській мові. ОСОБА_8 вийшов на подвір`я і за ним відразу вийшла свідок, яка йшла першою, а за нею ОСОБА_12 . На подвір`ї стояв ОСОБА_5 , який сильно кричав, висловлювався нецензурною лайкою та вимагав у ОСОБА_8 , щоб той гукнув свою дружину. Коли ОСОБА_5 , побачив, що вийшла ОСОБА_12 , намагався підійти до неї, але ОСОБА_8 , перегородив йому дорогу своєю рукою і у відповідь ОСОБА_5 , схопив його руками за сорочку, розірвав її та наніс ОСОБА_8 , два чи чотири удари, спочатку лівою потім правою рукою, в область обличчя, після яких у останнього потекла кров з носу та було підбите око. ОСОБА_8 у відповідь на таку неправомірну поведінку, взяв ОСОБА_5 за плечі, розвернув та штовхнув його у перед, ніби виштовхуючи його зі свого подвір`я, внаслідок чого ОСОБА_5 перечепився і впав на груду камінчиків, які знаходилися на землі після ремонту домоволодіння. Підвівшись ОСОБА_5 почав відразу тікати з двору, погрожуючи ОСОБА_8 , розправою. При падінні ОСОБА_5 загубив свої сонцезахисні окуляри, які залишились лежати на груді каміння. Пояснила також, що ніхто з них ОСОБА_5 не били і конфлікт не провокували а лише спостерігали. Жодних інших свідків, крім неї та ОСОБА_12 , на подвір`ї та на вулиці не було. Весь цей конфлікт тривав хвилин п`ять. Після якого вони викликали міліцію та чекали її до самого вечора. Весь цей час свідок знаходилася у подружжя ОСОБА_11 вдома. ОСОБА_5 був одягнути в білий светр, жодних пошкоджень на ньому не було. Також додала, що згадала, коли у вечорі приїхали працівники міліції до домоволодіння ОСОБА_8 , то на вулиці вийшов п`яний ОСОБА_14 у трусах, який являється їх сусідом і спостерігав.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду дала покази про те, що вона являється цивільною дружиною ОСОБА_8 28.04.2013 року близько 17.00 години до неї у гості забігла ОСОБА_13 . Через деякий час забігла донька та повідомила їй, що до них прийшов якийсь дядя до якого вийшов батько ОСОБА_8 . Коли вона разом з ОСОБА_13 виходили на подвір`я то вже у веранді почули крик та нецензурну лайку. Вийшовши на поріг, побачили ОСОБА_5 , який кричав і помітивши її запитав чи її звати ОСОБА_18 . Після відповіді, почав ображати її нецензурною лайкою та намагався підійти до неї. ОСОБА_8 намагався його заспокоїть та перекрив йому шлях своєю рукою, але ОСОБА_5 нікого не слухав і наніс близько чотирьох ударів її чоловіку в область обличчя, після чого у нього пішла кров з носа. ОСОБА_8 розвернув ОСОБА_5 до себе спиною та відштовхнув, в результаті чого ОСОБА_5 впав на уламки цегли де загубив свої сонцезахисні окуляри, піднявся і швидко втік з подвір`я. Погрожував, що ще повернеться і розбереться з ним. Конфлікт тривав не більше п`яти, семи хвилин, так як о 17 год. 26 хвл., вона вже зателефонувала у міліцію.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду дала покази про те, що вона працює фельдшером швидкої допомоги. 28.04.2013 року близько 18.00 години вона заступила на чергування до Тишківської дільничної лікарні. Згодом, з Добровеличківської районної лікарні надійшло повідомлення, що в селі Тишківка по вулиці Паніна особі, було розбито голову. Коли вони під`їхали, разом з водієм ОСОБА_20 до зазначеної адреси, це виявилось домоволодіння ОСОБА_10 , яка стояла біля двору і повідомила їм, що її онуку розбили голову, який на даний час відсутній, так як пішов до сільського голови. Потім до карети швидкої допомоги підійшов ОСОБА_8 зі своєю дружиною. У ОСОБА_8 було підбите ліве око, ніс був червоного кольору і під носом були «кровоподтёки». Сорочка на потерпілому була розірвана а на футболці були краплі крові. ОСОБА_8 запитав у баби ОСОБА_21 , чому вона прислала свого онука до нього на що остання відповіла, що нікого, нікуди не посилала і його взагалі ще не бачила. Після цієї відповіді подружжя ОСОБА_11 пішли. Жодних свідків, крім названих нею осіб на вулиці тоді не було. Згодом, прийшов ОСОБА_5 , і на чолі у нього була рана розміром з один сантиметр і більше жодних пошкоджень виявлено не було. Свідок забрали його до лікарні, щоб промити та зашити рану. Під час оброблення рани з неї були вимито пластинку від цегли, розміром приблизно три міліметра. Потім ОСОБА_5 , почав розповідати що йому дуже погано, паморочиться в голові і наказав відвезти його до Добровеличківської районної лікарні. ОСОБА_5 , був одягнути в білий светр та сині джинси і жодних пошкоджень на ньому окрім рани на лобі у нього не було, речі були чисті.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 , суду дав покази про те, що він являється сусідом ОСОБА_10 і пам`ятає як весною 2013 року, точної дати не пам`ятає, до домоволодіння ОСОБА_10 , прийшов невідомий йому молодий чоловік, як згодом він дізнався, це був онук ОСОБА_10 . Хлопець був одягнений в світлий светр та темні брюки. В руках у нього була сумка, яку він повішав на паркан і не заходячі до двору, попрямував вздовж вулиці. Через десять хвилин повернувся по дорозі розмовляючи, на чолі у нього була рана. Потім він сам себе сфотографував, вийшов з двору і пішов в тому напрямку, звідки приїхав. Через деякий час до домоволодіння ОСОБА_23 приїхала швидка і більше свідок нічого не бачив. Також додав, що ОСОБА_5 , приїхав близько 16.00 чи 17.00 години.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 , суду дав покази про те, що він являється сусідом ОСОБА_10 28.04.2013 року близько 16.00 години його дружина пішла у гості до подружжя ОСОБА_11 , а він залишився вдома поратися по господарству. Через деякий час до нього зателефонувала його дружина і повідомила, що ОСОБА_8 побив якийсь невідомий їй хлопчина. Після дзвінка, свідок вийшов на вулицю, і по їхньому провулку йшов хлопець, який запитав у нього де живе сільський голова. Свідок йому відповів і він пішов. Жодних пошкоджень у ОСОБА_5 , він не бачив, одяг був чистий. Про всі події йому стало відомо від його дружини. В той день ОСОБА_8 він не бачив, а побачив на слідуючий день і пам`ятає, що ліве око у нього було повністю «запливше».
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , суду дав покази про те, що він працює водієм швидкої допомоги в Тишківській дільничній лікарні. В квітні 2013 року їм поступило повідомлення про те, що є виклик швидкої на вулицю Паніна села Тишківка в зв`язку з тим, що хтось когось побив. Під`їхавши разом з ОСОБА_19 до вказаного домоволодіння, особи яка викликала швидку не виявилося і вони залишилися чекати. Через деякий час до них підійшло подружжя ОСОБА_11 . У потерпілого ОСОБА_8 була розірвана сорочка та бідбите ліве око. ОСОБА_8 запитав в ОСОБА_10 , чому вона прислала свого онука до нього, на що вона відповіла, що нікого не посилала. Окрім названих осіб, жодних свідків зазначених подій більше не було.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 , суду дала покази про те, що вона являється сусідкою ОСОБА_8 28.04.2013 року під вечір вона вийшла на подвір`я свого домоволодіння. В подвір`ї ОСОБА_11 було шумно і вона заглянула подивитись, що там відбувається. Побачила ОСОБА_8 , який стояв навпроти ОСОБА_5 і останній наніс два чи три удари потерпілому ОСОБА_8 , в область обличчя. Після чого ОСОБА_26 відштовхнув ОСОБА_5 від себе і хлопчик впав. Свідок пояснила, що це все, що вона бачила та пам`ятає. Ці події відбувалися дуже швидко і продовжувалися приблизно п`ять хвилин. Також додала, що ОСОБА_8 вона бачила на слідчий день і у нього було «запливше» око.
Із заяви від 29.04.2013 р. від імені ОСОБА_8 вбачається, що останній звернувся до правоохоронних органів про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 з приводу нанесення йому останнім 28 квітня 2013 р. о 17.30 год. тілесних ушкоджень. (т.№1 а.с.3);
З довідки про склад сім`ї від 16.07.2013 р. вбачається, що ОСОБА_8 проживає за адресою АДРЕСА_2 , до складу його сім`ї входять співмешканка ОСОБА_12 1970 р.н., і дочка ОСОБА_27 , 2002 р.н. (т.№1 а.с.15);
З висновку № 90 від 16.05.2013 р., проведеного судово-медичним експертом Вільшанського міжрайонного відділення СМЕ Кіровоградського обласного бюро судмедекспертизи, вбачається, що у ОСОБА_8 станом на 29.04.2013 року, тобто на слідуючий день після зазначених обставин, при обстеженні особи малось тілесне ушкодження легкої тяжкості у вигляді припухлості в області нижнього віка лівого ока, яке могло виникнути від травматичної дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею. Це тілесне ушкодження могло виникнути не раніше однієї доби з моменту обстеження - 29.04.2013 р. (т.№1 а.п.19);
Згідно висновку № 102 від 05.09.2013 р., проведеного судово-медичним експертом Новоархангельського відділення СМЕ Кіровоградського обласного бюро судмедекспертизи у ОСОБА_8 виявлене тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми лівого ока гематоми лівої орбіти, гемофтальму, травматичної ерозії рогівки лівого ока, набряку диску зорового нерву, часткової атрофії зорового нерву із зниженням зору на ліве око до 0,4, що становить 10% постійної втрати загальної працездатності і відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості (т.№1 а.с.24-25);
Згідно висновку експерта № 120 від 05.12.2014 р., проведеного експертною комісією Кіровоградського обласного бюро судмедекспертиз вбачається, що при огляді ОСОБА_8 виявлено гостроту лівого ока 0,5, правого ока 1,0, встановлено діагноз часткова атрофія зорового нерву лівого ока, однак, встановити момент настання зниження зору лівого ока неможливо, у зв`язку з відсутністю медичної документації про стан гостроти зору до травми, та стан обох очей, не можливо. Будь - які дані, про те, що ОСОБА_8 надавалася медична допомога в спеціалізованих установах не має. Згідно медичної карти у ОСОБА_8 мались тілесні ушкодження у вигляді біля орбітальної ділянки зліва невелика гематома, припухлість нижньої та верхньої повіки з переходом на крило носу. Судово-медичних даних по яких можливо встановити травматичне походження пониження зору не має (т.№1 а.с.240-244);
Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності суд приходить до висновку, що органами досудового слідства невірно кваліфіковані дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.122 КК України та вважає за необхідне перекваліфікувати дії на ч.2 ст.125 КК України з наступних підстав:
Як встановлено судом, показаннями свідків і не оспорюється обвинуваченим ОСОБА_5 саме він був ініціатором зустрічі з потерпілим ОСОБА_8 , яка згодом переросла у бійку, саме він прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 з метою вияснення обставин конфлікту з його бабусею ОСОБА_10 , намагався потрапити до помешкання ОСОБА_8 , незважаючи на те, що останній правомірно перешкоджав йому у цьому.
Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що потерпілий ОСОБА_8 перший почав завдавати йому удари, так як такі твердження є сумнівними та логічно неузгодженими та спростовуються показами свідків. Показання ОСОБА_5 про його побиття ОСОБА_8 не відповідають висновкам експертів про характер і локалізацію тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_5 , не витримують критики також посилання ОСОБА_5 на те, що він міг завдати ударів ОСОБА_8 лише з метою самозахисту від нападу останнього, так як судом не встановлено доказів про ініціювання конфлікту та бійки зі сторони ОСОБА_8 .
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 намагався протиправно проникнути до житлового помешкання ОСОБА_8 , та останній правомірно вважав, що ОСОБА_5 матиме намір завдати його співмешканці ОСОБА_12 тілесні ушкодження, а тому мав право, як власник домоволодіння перешкоджати буд-якому протиправному проникненню до його будинку, в т.ч. і шляхом самозахисту та необхідної оборони.
Як пояснили свідки, з показаннями якими суд погоджується, ОСОБА_5 перебував в агресивному стані, намагаючись з`ясувати обставини конфлікту щодо його бабусі ОСОБА_10 , то суд погоджується із правдивістю показань потерпілого ОСОБА_8 , що саме ОСОБА_5 спровокував бійку і завдав ОСОБА_8 кілька ударів кулаками рук в область перенісся та лівого ока, а ОСОБА_8 з метою самозахисту відштовхував останнього від себе.
Суд не бере до уваги вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11.12.2013 року про винуватість ОСОБА_8 у заподіянні ОСОБА_28 тілесних ушкоджень, так як даний вирок не набув законної сили.
Проте, суд не погоджується із висновком експерта за № 102 від 05.09.2013 р., проведеними судово-медичним експертом ОСОБА_29 , згідно якої у потерпілого ОСОБА_8 мається постійна втрата загальної працездатності 10%. Відповідно до «Інструкції про проведення судово-медичної експертизи» від 17.01.1995 року №6 згідно п.2.4.3. участь кількох експертів є обов`язковою при проведенні: 2.4.3 експертиз з визначенням втрати загальної та професійної працездатності». В даному випадку судово- медичний експерт Новоархангельського відділення СМЕ Кіровоградського обласного бюро судмедекспертизи ОСОБА_29 провів експертизу одноособово, що є прямим порушенням норм даної інструкції. Зазначене також підтверджено листом начальника КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_30 від 17.07.2014 року за №1909 (т.№1 а.с.183), тому суд вважає даний доказ неналежним доказом та виключає висновок з числа доказів (т.№2 а.с.24-25).
Також судом встановлено, що відповідно до медичної картки стаціонарного хворого №182 ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні з 30.04.2013 по 10.05.2013 року, тобто 11 діб.
Покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , щодо непричетності обвинуваченого ОСОБА_5 до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , не найшли свого підтвердження та суд відноситься до них критично, оскільки вищезазначені свідки в суді пояснили, що перебувають в неприязних відносинах з потерпілим ОСОБА_8 , а тому їх покази суд розцінює як упереджені та не може взяти до уваги.
Фотокартки, які долучені до матеріалів кримінального провадження на підставі заяви потерпілого ОСОБА_8 , від 29.01.2014 року із зображенням ОСОБА_8 з наявними в нього травмами, суд розцінює як недопустимий доказ, оскільки останній був отриманий з порушенням порядку його вилучення, зокрема відсутній протокол в якому повинно бути зазначено конкретний носій інформації на який було зроблено фотознімок та не з`ясовано джерело його походження та час (т.№2 а.с.137-139).
По даному кримінальному провадженню, стороною обвинувачення речові докази, а саме речі ОСОБА_8 , речовими доказами не визнавалися та суду не надавалися, тому клопотання захисника в частинні виключення з числа речових доказів одягу потерпілого є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
Судом не здобуто доказів і ОСОБА_5 не спростував факту, що саме він, ОСОБА_5 , був ініціатором конфлікту, а навпаки на підставі поданих та досліджених в судовому засіданні доказах суд робить обґрунтований висновок про те, що саме ОСОБА_5 умисно завдав ОСОБА_8 три удари кулаками рук, й саме ці удари ОСОБА_5 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із спричиненням потерпілому тілесних ушкоджень.
На підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку і вважає за необхідне кваліфікувати дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.125 КК України, як умисні дії, спрямовані на заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, які згідно висновку експерта №90 від 16.05.2013 р., проведеного судово-медичним експертом Вільшанського міжрайонного відділення СМЕ Кіровоградського обласного бюро судмедекспертизи, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Зазначене також підтверджене висновком експерта № 120 від 05.12.2014 р., проведеного експертною комісією Кіровоградського обласного бюро судмедекспертиз.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільну небезпеку вчиненого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання - судом не встановлено.
Так, ОСОБА_5 вчинив закінчене, умисне кримінальне правопорушення невеликої тяжкості.
Як особа, ОСОБА_5 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, малолітніх дітей на утриманні не має, постійно працює, що підтверджується (т.№2 а.с.122-124).
Згідно до вимоги ВІТ при УМВС України в Кіровоградській області за №29/7089 від 03.12.2013 року ОСОБА_5 раніше не судимий (т.№2 а.с.117).
Згідно довідки виданої КУ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» виданої 24 грудня 2013 року ОСОБА_5 на «Д» обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався (т.№2 а.с.119).
Згідно довідки виданої КЗ «Обласний наркологічний диспансер» №559 від 10 грудня 2013 року ОСОБА_5 на «Д» обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався (т.№2 а.с.121).
З урахуванням всіх обставин у провадженні, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у вигляді штрафу, оскільки особа працює, характеризується виключно позитивно, раніше не судимий.
Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 1 214 грн., та моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.
Згідно вимогам ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1 214 грн., обґрунтовані фотокопіями виписок із історії хвороби та копіями рецептів (медичних призначень), які суд вважає неналежними доказами підтвердження матеріальних збитків, фіскальних чеків суду не надано, тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання в цій частині.
За правилами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Під моральною шкодою, суд розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Враховуючи, що в судовому засіданні доведено вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України, суд вважає, що вчиненням даного злочину обвинуваченим беззаперечно спричинено моральну шкоду потерпілому, яка пов`язана із втратою нормальних (звичних) життєвих зв`язків, так як змушений на протязі тривалого часу перебувати у судах, а також протиправними діями ОСОБА_5 , було принижено честь і людську гідність ОСОБА_8 перед його родиною та односельцями.
Тому суд приходить до висновку, що заявлений цивільний позов в частині моральної шкоди є підставним і з урахуванням вимог розумності і справедливості його слід задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченого в користь потерпілого 5 000 грн., в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у кримінально провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України,
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян ( 1700 гривень).
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.
В іншій частині цивільного позову відмовити.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області, а обвинуваченим, які перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Головуючий: ОСОБА_1