Єдиний унікальний номер 1-211/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2010 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Приліпка В.М. з участю секретаря Кирути Л.І. прокурора Дея С.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Бахмачі кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, одруженого, утриманців не має, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, корп.З, кв.61, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.З ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У 1998 році ОСОБА_1 у підземному переході станції метро «Залізничний вокзал» зустрів невідомого чоловіка, який запропонував йому купити підроблене пенсійне посвідчення, яке надає право безшкоштовного проїзду в приміському транспорті. Через тиждень, попередньо домовившись про зустріч на тому ж місці, ОСОБА_1 прибув до станції метро «Залізничний вокзал» в м. Києві, де придбав у невстановленого під час досудового слідства чоловіка за 20 гривень підроблене пенсійне посвідчення - інваліда 2-ї групи № 135466 видане 20.06.1998 року , в якому була вклеєна фотокартка із зображенням ОСОБА_1 та внесені його анкетні дані, які ОСОБА_1 заздалегідь надав невідомому чоловіку, з метою в подальшому використовувати його як власне та користуватися пільгою по безкоштовному проїзду в приміських потягах.

25 липня 2010 року в 16 год. 15 хв. ОСОБА_1, слідуючи в електропотязі № 6458 сполученням „Ніжин-Конотоп", під час проходження даного потягу на дільниці залізничних станцій „Плиски - Бахмач - Київський", з метою використання наявного у нього підробленого пенсійного посвідчення заповненого на ім"я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, як одержувача пенсії по інвалідності другої групи, в якому було вказано , що дане пенсійне посвідчення видане Буринським управлінням праці та соціального захисту населення за номером „ 135466", видане 20.06.1998 року, під час перевірки проїздних документів , пред"явив провіднику - касиру вказане підроблене пенсійне посвідчення , як документ, що засвідчує його особу, яка має право здійснення безкоштовної поїздки в електропоїзді. Після чого був затриманий працівниками міліції, якими підроблене пенсійне посвідчення було вилучено у ОСОБА_1

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у пред'явленому обвинуваченні по ч.З ст.358 КК України визнав повністю і пояснив, що у 1998 році коли він знаходився у м.Києві у метро ст.Залізничний вокзал, то до нього підійшов невідомий чоловік, який запропонував йому придбати у нього підроблене пенсійне посвідчення, по якому можливо здійснювати безкоштовні поїздки в електропоїздах. Він, переслідуючи мету придбання підробленого пенсійного посвідчення з метою його подальшого використання для безкоштовного проїзду в електропоїздах, дав свою згоду, зазначеній особі, на придбання у неї підробленого пенсійного посвідчення. При цьому він надав вказаному чоловікові свою фотокартку і повідомив її про свої анкетні данні. Після чого, цей чоловік, через тиждень біля даної станції метро, передав йому підроблене пенсійне посвідчення в якому було вказано, що воно видане "Буринським управлінням праці і соціального захисту населення" 20.06.1998 року на його ім'я, як інваліда 2-ї групи. За дане посвідчення він заплатив невідомому чоловікові 20 гривень. В подальшому він зберігав придбане ним підроблене пенсійне посвідчення при собі. 25.07.2010 року коли він їхав в електропоїзді, то пред"явив дане посвідчення контролерам, щоб безооплатно проїхати в електропоїзді. Але його було затримано і дане посвідчення було вилучене.У скоєному він щиро кається.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.З ст.358 КК України, крім особистого визнання своєї вини, підтверджується іншими доказами, як підсудний повністю визнав в судовому засіданні.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, і даючи їм оцінку, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 за ч.З ст.358 КК України органами досудового слідства кваліфіковані вірно, оскільки він незаконно використовував завідомо підроблений документ.

При призначенні покарання підсудному, суд враховує громадську небезпеку скоєного злочину, його характер, обставини, що пом'якшують відповідальність, особу підсудного, який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставини, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_1 - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Цивільних позовів по справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.З ст.358 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 (п"ятсот десять) грн.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 залишити - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути із засудженого ОСОБА_1 на користь держави 464 (чотириста шістдесят чотири) грн. 40 коп. за проведення технічної експертизи документів.

Вирок може бути оскяпженп тто апеляційного СУДУ Чепнігівської області на протязі п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя В.М. Приліпко

?