Справа № 507/43/15-к
В И Р О К ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2015 року смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника обвинуваченого
ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 , законного
представника потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника органу опіки та
піклуванняЛюбашівської районної державної
адміністрації ОСОБА_9 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Булаєшти Оргіївського району р. Молдова , учня Іванівської ЗОШ, без громадянства, не працюючого , раніше засудженого Любашівським районним судом Одеської області 28.11.2013 р. за ч. 2 ст. 185 , ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на три роки , звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст..ст. 104, 75 КК України з іспитовим строком один рік , проживаючого в АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину , передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,
встановив :
05.01.2014 р. приблизно о 22.00 годині ОСОБА_4 за попередньою змовою з двома особами , справа відносно яких виділена в окреме провадження , з метою заволодіння чужим майном з корисливих мотивів шляхом пошкодження дерев`яних воріт зайшли на територію домоволодіння ОСОБА_7 , розташоване в АДРЕСА_2 Після чого ОСОБА_4 шляхом пошкодження вікна будинку проник всередину будинку , де застосував фізичне насильство відносно потерпілої ОСОБА_7 , кинувши у неї дерев`яною дошкою , внаслідок чого ОСОБА_7 були причинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в області лівого плеча в верхній його третині , які відповідно до висновку експерта № 5 від 08.01.2014 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень , які не являються небезпечними в момент їх спричинення і тягнуть за собою незначний скороплинний розлад здоров`я не більше 6 днів . Після чого ОСОБА_4 та вказані особи відкрито заволоділи грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 в сумі 1400 гривень , якими розпорядились на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив , що повністю погоджується з обставинами скоєння ним злочину , викладеними в обвинувальному акті. У скоєнні злочину розкаюється. Причиною скоєння ним злочину вважає негативний вплив на нього з боку осіб , кримінальне провадження відносно яких виділене в окреме провадження. Він також заявив , що згоден в судовому засіданні добровільно відшкодувати шкоду потерпілій у розмірі 1400 гривень.
Крім визнання вини , винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому діяння підтверджується слідуючими дослідженими в судовому засіданні доказами :
- протоколом прийняття заяви потерпілої ОСОБА_7 від 06.01.2014 р. про те , що 05.01.2014 р. приблизно о 22.00 годині невстановлені особи шляхом пошкодження вікна проникли всередину її будинку та відкрито заволоділи належними їй грошима в сумі 1400 гривень ( а.п. - )
- протоколом огляду місця події від 06.01.2014 р. , з якого видно , що працівниками міліції було оглянуте домоволодіння потерпілої ОСОБА_7 , розташоване в АДРЕСА_2 , будинок , у якому проживала потерпіла, пошкоджене вікно веранди будинку, дерев`яна дошка , яка знаходилась всередині будинку (а.п.- );
- протоколом огляду домоволодіння ОСОБА_10 та фототаблицею до нього від 06.01.2014 р., з якого вбачається , що особа , відносно якої справа виділена в окреме провадження, добровільно видала працівникам міліції грошові кошти в сумі 700 гривень купюрами 500 грн. та 200 грн. , які були викрадені у потерпілої ОСОБА_7
( а.п.- ) ;
- протоколом огляду предметів та фототаблицею до нього від 06.01.2014 р. , з якого видно , що в ході огляду були оглянуті грошові купюри номіналом 500 і 200 гривень , які добровільно повернула працівникам міліції вказана особа., а також дошка, що знаходилась в будинку потерпілої ОСОБА_7 (а.п.- );
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 06.01.2014 р., якою грошові купюри номіналом 500 і 200 гривень , а також дерев`яна дошка визнані речовими доказами ( а.п. - ) ;
- заявами потерпілої ОСОБА_7 про прийняття на зберігання речових доказів ( а.п-. )
- показаннями , допитаної в судовому засіданні законного представника потерпілої ОСОБА_7 . ОСОБА_8 , яка пояснила , що вона працювала охоронцем залізничного вокзалу смт Любашівка 05.01.2014 р. В цей день в нічний час її сестра ОСОБА_7 прибігла до неї на вокзал з метою захисту від напавших на неї осіб. Вслід за нею бігли обвинувачений ОСОБА_4 та особи , відносно яких кримінальне провадження виділене в окреме провадження ;
- висновком експерта № 5 від 08.01.2014 р. про те , що ОСОБА_7 були причинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в області лівого плеча в верхній його третині , які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень , які не являються небезпечними в момент їх спричинення і тягнуть за собою незначний скороплинний розлад здоров`я не більше 6 днів. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів , які мають плоску поверхню , якими могли бути дошка , штахетина та інші подібні предмети. ( а.п. );
- протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 15.01.2014 р. в ході якого особа , відносно якої кримінальне провадження виділено в окреме провадження, вказала на паркан , який у її присутності та в присутності іншої особи , відносно якої кримінальне провадження виділено в окреме провадження, пошкодив обвинувачений , і через який вони зайшли у двір потерпілої . Крім цього, вказана особа показала вікно веранди будинку потерпілої ОСОБА_7 , яке витягнув обвинувачений ;
- протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 15.01.2014 р. в ході якого обвинувачений показав на вікно веранди будинку потерпілої ОСОБА_7 , яке він вийняв у присутності осіб , справа відносно яких виділена в окреме провадження;
Таким чином , на підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд вважає , що вина обвинуваченого у висунутому йому обвинуваченні повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України як грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину , дані про особу винного , обставини справи, що пом`якшують та
обтяжують покарання . До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття , вчинення злочину у неповнолітньому віці , добровільне відшкодування причиненої шкоди
До обтяжуючої покарання обставини суд відносить скоєння злочину щодо особи похилого віку.
Суд також враховує такі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 як незадовільні умови його життя та виховання , виховування у неповній сім`ї , негативний вплив з боку більш старших осіб , позитивну характеристику за місцем навчання.
Як пояснила в судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 мати обвинуваченого , її син обвинувачений ОСОБА_5 виховувався без батька з шестирічного віку. У характеристиці на обвинуваченого зазначено , що його мати недостатньо приділяла увагу вихованню сина , що законний представник обвинуваченого визнала в судовому засіданні.
Обвинувачений в судовому засіданні розкаявся у вчиненому злочині. Добровільно відшкодував законному представнику потерпілої матеріальну шкоду у розмірі 700 гривень , про що остання надала відповідну розписку. Обвинувачений в судовому засіданні добровільно намагався відшкодувати потерпілій і моральну шкоду у розмірі 700 гривень. Однак представник потерпілої в судовому засіданні категорично відмовилась від отримання грошової суми як компенсації за причинену потерпілій моральну шкоду.
З врахуванням зазначених обставин захисник обвинуваченого просив суд застосувати відносно обвинуваченого ст.. 69 КК України. Суд вважає , що вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням даних про особу обвинуваченого приходить до висновку про можливість при визначенні покарання за вчинений злочин застосувати ст.. 69 КК України , призначивши покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.
При визначенні остаточного покарання обвинуваченому підлягає застосуванню ст..71 КК України , виходячи з того , що обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення в період іспитового строку , визначеного судом при звільненні від відбування покарання за скоєний попередній злочин. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у постанові від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Цивільний позов до обвинуваченого, поданий представником потерпілої в інтересах потерпілої щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 700 гривень та зобов`язання відновити забор , вікна , двері належить залишити без розгляду , виходячи зі слідуючого. В судовому засіданні встановлено , що у неповнолітнього обвинуваченого відсутнє майно , достатнє для відшкодування завданої ним шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.
Як видно з позовної заяви позов пред`явлений тільки до обвинуваченого, що не дозволяє суду розглянути його по суті в ході розгляду кримінального провадження. Крім того , представник потерпілої в судовому засіданні заявила , що має намір звернутись з позовом до обвинуваченого та інших осіб , справа відносно яких виділена в окреме провадження, про зобов`язання відновити пошкоджене майно.
Речові докази по кримінальному провадженню : грошові купюри номіналом 500 і 200 гривень , дерев`яна дошка, що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили належить повернути потерпілій ОСОБА_7 за належністю.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Оскільки обвинувачений засуджується до реального покарання , то запобіжний захід до набрання вироком законної належить залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 65, 66, 67, 69 , 71 КК України , ст..ст. 368,374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України , і призначити йому покарання з застосуванням ст.. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки і шість місяців.
На підставі ст.. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Любашівського районного суду Одеської області від 28.11.2013 р. за ч. 2 ст. 185 , ч. 3 ст. 185 КК України , яким обвинувачений засуджений до позбавлення волі строком на три роки та звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст..ст. 104, 75 КК України з іспитовим строком один рік , до покарання , призначеного за новим вироком , остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і один місяць.
Строк відбування покарання обвинуваченим відраховувати з моменту затримання , тобто з 23 березня 2015 р.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою.
Речові докази по кримінальному провадженню : грошові купюри номіналом 500 і 200 гривень , дерев`яна дошка, що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_7 за належністю
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любашівський районний суд Одеської області , а обвинуваченим- в цей же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

суддя ОСОБА_1