Справа №212/8641/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000483 від 10.06.2014 року у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого, останній раз: 28.03.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч. 2 КК України, до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3, 115 ч. 1 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші та учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 , 09.06.2014 року на протязі дня, разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вживали спиртні напої за місцем мешкання ОСОБА_9 , в приміщенні кімнати квартири АДРЕСА_2 .

Приблизно о 22.00 годині цього дня, після спільного вживання спиртних напоїв ОСОБА_10 , приревнувавши свою співмешканку ОСОБА_8 до ОСОБА_5 , завдав їй декілька ударів кулаками в ділянки верхніх та нижніх кінцівок. Зазначені неправомірні дії ОСОБА_10 викликали у ОСОБА_5 гостру неприязнь до нього та умисел на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень.

Діючи з цією метою, ОСОБА_5 взяв з поверхні кухонного столу кухні, вказаної квартири, металевий складаний туристичний ніж та в такий спосіб підшукав собі знаряддя злочину. Одразу ж після цього ОСОБА_5 привівши в дію вбудований в рукоятку підшуканого ножа пружинний механізм, який відкидає клинок, з метою здійснення задуманого злочину попрямував до потерпілого ОСОБА_10 , який в цей час вже знаходився на балконі зазначеної квартири. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , з мотивів гострої неприязні до нього, знаходячись на балконі вище вказаної квартири, утримуючи ніж в правій руці, проявляючи агресію, посилену станом алкогольного сп`яніння, приблизно о 22.20 годин цього дня, наніс один удар в передню поверхню грудної клітини зліва, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч з пошкодженням верхнього межистіння; наскрізного пошкодження верхньої долі лівої легені та внутрішньої грудної артерії; гемопневмотораксу; шоку 2-3 ступеню, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1455/8 від 11.07.2014 року за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Після чого, ОСОБА_10 вибіг з приміщення квартири на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , звідки бригадою швидкої медичної допомоги, яка прибула за викликом ОСОБА_11 , був госпіталізований до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР , де потерпілому було надано медичну допомогу.

ОСОБА_5 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а саме вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав покази, що 09.06.2014 року він цілий день із знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вживали спиртні напої, увечері ОСОБА_10 приревнував ОСОБА_8 та вдарив її. ОСОБА_5 вирішив захистити ОСОБА_8 та стримати ОСОБА_10 від подальших протиправних дій. Для чого взяв ніж з кухні вийшов з ним на балкон та правою рукою наніс один удар ОСОБА_10 , як йому стало відомо пізніше, в ліву частину тулуба, а при нанесенні удару він не розбирався куди конкретно він його наносить. Зрозумівши, що наніс поранення потерпілому - поклав ніж на стіл. Після чого ОСОБА_10 вийшов на вулицю, та йому сусіди викликали карету швидкої допомоги. Зазначає, що не мав на меті позбавити його життя, хоча мав для цього усі можливості. Просить суд строго не наказувати та надати йому можливості влаштувати своє подальше життя.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_4 , 09.06.2014 року ввечері почула шум у під`їзді, відчинила двері та побачила потерпілого, одяг якого був у крові, вона викликала карету швидкої допомоги.

Крім наведених вище доказів, винуватість обвинуваченого підтверджується перевіреними у судовому засіданні доказами, а саме:

- даними, що містяться у протоколі огляду місця події приміщення кімнат квартири АДРЕСА_2 від 10.06.2014 року;

- протоколом огляду речей, які належали потерпілому ОСОБА_10 від 10.06.2014 року під час якого було виявлено та вилучено чоловічі черевики чорного кольору, чоловічі спортивні шорти чорного кольору та чоловічу футболку червоного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору схожої на кров та механічним розрізом в ділянці грудної клітини ліворуч залишеного від клинка ножа, в яких останній був одягнений в момент вчинення відносно нього злочину;

- протоколом огляду від 10.06.2014 року під час якого було виявлено та вилучено одяг що належать ОСОБА_5 , а саме чоловічі брюки сірого кольору та сорочку бежевого кольору, з нашаруванням речовини бурого кольору схожої на кров, в якому був одягнений в під час спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 ;

- показами свідка ОСОБА_12 , відповідно до протоколу допиту свідка від 10.06.2014 року, який під час досудового слідства вказав, що він після вживання спиртних напоїв втратив свідомість та про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 дізнався від сина ОСОБА_9 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.07.2014 року, за участю підозрюваного ОСОБА_5 , в ході якого останній в присутності судово-медичного експерта добровільно показав та розказав механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 ;

- даними, що містяться у протоколі пред`явлення предметів для впізнання від 24.07.2014 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_5 серед представлених йому для впізнання предметів (ножів), упізнав кухонний ніж, який є складаним туристичним ножем господарсько-побутового призначення, і виготовлений промисловим способом, який раніше був вилучений в ході огляду приміщенні кімнати квартири, при цьому пояснивши, що упізнаний ним ніж під № 2 є знаряддям злочину, яким він завдав тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 ;

- даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи №1455 від 11.07.2014 року та №1495 від 17.07.2014року, згідно яких встановлено спосіб, локалізація, механізм заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень та ступінь їх тяжкості, який відповідає свідченням обвинуваченого, вказано, що у ОСОБА_10 малося одне проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч з пошкодженням верхнього межистіння; наскрізного пошкодження верхньої долі лівої легені та внутрішньої грудної артерії; гемопневмотораксу; шоку 2-3 ступеню, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, відповідно п.п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6;

- висновком судово-імунологічної експертизи №39 від 24.07.2014 року, по дослідженню речових доказів та речей в яких знаходився підозрюваний ОСОБА_13 в момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 у висновках зазначено, що на досліджених предметах виявлена кров, яка може походити від потерпілого ОСОБА_10 ; - висновком судово-імунологічної експертизи №35 від 22.07.2014 року, по дослідженню речових доказів, у висновках вказано, що крові на вилученому ножі не встановлено;

- даними, що містяться у висновку судово-психіатричної експертизи № 137 від 08.07.2014 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_5 будь-якими хронічним психічним захворюванням в даний час не страждає і раніше не страждав, у період часу, що відноситься до інкримінованого йому правопорушення останній ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не має та перебував у стані простого алкогольного сп`яніння. Підозрюваний ОСОБА_5 міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом та в даний час підозрюваний ОСОБА_5 також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Підозрюваний ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

В даному випадку прокурор, як представник сторони обвинувачення, обмежився доказами, здобутими на стадії досудового розслідування, яких помилково вважав достатніми для доведеності винуватості ОСОБА_5 у скоєнні незакінченого замаху на вбивство ОСОБА_10 і в суді не скористався наданими йому процесуальними правами щодо клопотань про отримання і подання додаткових доказів. При цьому суд, залишаючись безстороннім при оцінці наданих сторонами доказів, у межах дії норм КПК України позбавлений повноважень здобуття доказів за власною ініціативою, з чого випливає, що суд оцінивши докази, надані сторонами, вичерпав можливість отримання нових доказів. Виходячи з конституційного принципу презумпції невинуватості, закріпленого також і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та ст.17 КПК України, згідно яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом; а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, судова колегія вказує, що прокурором не доведено вини обвинуваченогоза ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Так, на досудовому слідстві дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України за ознаками незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Разом з цим, проаналізувавши в сукупності вищенаведені докази, користуючись своїм правом, визначеним ст. 337 КПК України, судова колегія вважає за необхідне вийти за межі висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, враховуючи, що це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження та викликано необхідністю надання правильної правової кваліфікації діям обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до положень діючого законодавства закінчений замах на умисне вбивство особи може бути вчинено лише з прямим умислом, тобто коли винна особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Замах на умисне вбивство потерпілого з непрямим умислом неможливий.

Питання про умисел слід вирішувати, виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер та локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, попередню поведінку винного і потерпілого, що має значення для з`ясування змісту та спрямованості умислу винної особи.

Так, сукупність досліджених та перевірених судом доказів вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 одне проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

Виходячи із кількості, характеру і локалізації поранення, спричиненого обвинуваченим ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_10 , а саме, одного ножового поранення, обставини його заподіяння, поведінку обвинуваченого до та після вказаних подій, те, що сам обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що на момент вчинення злочину був у стані алкогольного сп`яніння та наніс удар не розбираючи куди саме конкретно він його наносить, судова колегія приходить до висновку, що злочинний умисел обвинуваченого не був направлений на умисне вбивство потерпілого.

Враховуючи викладене, суд вважає, що прокурором не доведено, що спричиняючи удар ножем, обвинувачений ОСОБА_5 мав умисел на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_10 , та приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за їх наслідками заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, за ч. 1 ст. 121 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, визнання вини, обставинами, які обтяжують покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про особу обвинуваченого. Зокрема, судовою колегією враховано, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з серпня 2010 року з приводу вживання опоідів з шкідливими наслідками, за місцем мешкання характеризується посередньо, суспільно-корисною працею не займається.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, та стану його здоров`я, судова колегія вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства, а необхідним і достатнім покаранням для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі у відповідності до мінімальної межі санкції вказаної статті кримінального закону.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 вчинив злочин в період іспитового строку призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28.03.2014 року за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком.

Речові докази за даним кримінальним провадженням підлягають знищенню, судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлено.

Вирішуючи питання з приводу заходів забезпечення кримінального провадження, судова колегія приходить до висновку, про необхідність зміни запобіжного заходу з домашнього арешту обраного обвинуваченому ОСОБА_5 ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02.02.2015 року, на тримання під варту.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_14 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на П`ЯТЬ років.

У відповідності до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28.03.2014 року за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на П`ЯТЬ років та ШІСТЬ місяців, із відбуванням покарання в установах пенітенціарної системи України.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою з 20.05.2015 року.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді домашнього арешту ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02.02.2015 року, змінити на утримання під вартою, узявши обвинуваченого ОСОБА_5 під варту у залі суду.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_15 до призначеного судом покарання, знаходження його під вартою з 10.06.2014 року по 02.02.2015 року.

Речові докази ніж, одяг ОСОБА_10 , одяг ОСОБА_5 , зразки крові та слини потерпілого ОСОБА_10 , які передані на зберігання до камери схову речових доказів Криворізького МУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3