справа №1-кп/474/6/13
П. №1-кс/474/26/13
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

30.12.2013 року
смт Врадіївка

Врадіївський районний суд
Миколаївської області у складі :

головуючого судді Сорочан А. В.

секретар судового засідання Євтушок Є.
В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі Врадіївського
районного суду кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр.
України, яка народилась с. В. Дедеркали,
Шумського району Тернопільської
області, місце реєстрації та
проживання АДРЕСА_1, приватний
підприємець,освіта вища, розвідна, на
утриманні має одну неповнолітню
дитину, 2004 року народження, є не судимою
особою, раніше притягувалась до
кримінальної відповідальності :

-18 квітня 2011 року за ч.2 ст. 191 КК України
кримінальну справу постановою
Врадіївського районного суду закрито
на підставі ст. 47 КК України з передачею
обвинуваченої на поруки трудовому
колективу;

-12 серпня 2011 року за ч.2 ст. 191 КК України
постановою Врадіївського районного
суду обвинувачену звільнено від
кримінальної відповідальності на
підставі п. в ст. 1 Закону України « Про
амністію» від 08.07.2011 року;

-26 жовтня 2012 року за ч.2 ст. 191 КК України
кримінальну справу постановою
Врадіївського районного суду закрито
на підставі ст. 48 КК України у зв»язку
із зміною обстановки,

у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.
191 КК України ( ЄРДР №0000036 від 29
листопада 2012 року),-

з участю прокурора Жорової В. О.

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та її
представника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_1

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 наказом №22-к від 30.03.07 року
керуючого філією- Кривоозерське
відділення №3161 ВАТ « Державний ощадний
банк України» з 01.03.2007 року призначена
в порядку переведення на посаду
завідувача територіальним
відокремленим безбалансовим відділом
Кривоозерського ВОБ №3161/017, далі ТВБВ
№3161/017, розташованого в смт Врадіївка
Миколаївської області, вул. Героїв
Врадіївщини, 131. Із вказаної посади
ОСОБА_1 звільнена, відповідно до наказу
в. о. керуючого Кривоозерським ВОБ №18-к
від 24.03.10 на підставі п.1 ст.36 КЗпП
України (за угодою сторін).

Відповідно до посадових інструкцій
завідувача ТВБВ №3161/017, остання
перебуваючи на вказаній посаді була
наділена наступними повноваження
-здійснення заходів щодо виконання
плану залучення заощаджень населення у

вклади, ведення обліку готівки,
цінностей і цінних бланків,контроль за
правильністю складання вхідних та
вихідних документів клієнтів,контроль
за додержанням касової
дисципліни,вжиття заходів до
збереження готівки, цінностей і цінних
бланків, здійснення закриття
операційного дня та складання щоденної
звітності , перевірка відповідності
наявності готівки, цінностей і цінних
бланків, їх залишки у касі визначеним
документом, контроль за здійсненням
операцій, які містять ознаки, що
підлягають фінансовому моніторингу та
заповнюють на ці операції
повідомлення,контроль додержання
ліміту залишків готівки в касі,
забезпечення збереження інформації, що
становить службову таємницю або носить
конфіденційний характер,бере участь у
плануванні роботи відділення Ощадного
банку та складанні відповідної
звітності, керує всією діяльність
відділу в межах наданих йому прав з
використанням сучасних методів
управління персоналом (визначає
функції, планує, організовує,
координує, стимулює, контролює та
оцінює роботу структурних підрозділів;
здійснює підбір, раціональну
розстановку, підвищення кваліфікації,
атестацію та переміщенні персоналу).

Тобто, у період з 01.03.07 по 24.03.10 року
ОСОБА_1, перебуваючи на посаді
завідувача ТВБВ №3161/017, на підставі
посадових інструкцій була наділена
організаційно-розпорядчими та
адміністративно-господарськими
повноваженнями, у зв'язку з чим була
службовою особою.

Таким чином, ОСОБА_1, перебуваючи на
посаді завідуючої ТВБВ №3161/017, будучи
службовою особою, зловживаючи своїм
службовим становищем, переслідуючи
корисливу мету та умисел, спрямований
на привласнення грошових коштів
боржників філії Кривоозерське
відділення №3161 ВАТ «Державний ощадний
банк України», усупереч положенням
Інструкції про касові операції в
банках України, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 14.08.2003 №337, далі
Інструкція, у повному обсязі кошти
прийняті від ОСОБА_2 у якості платежів
за кредитним договором №600 від 14.08.2008
року не оприбуткувала, а різницю коштів
привласнила за таких обставин:

- 26.06.2009 року ОСОБА_1 особисто прийняв
від ОСОБА_2 у якості платежів за
вказаним кредитом 1000 грн., про що вона
заповнила та видала останній один
примірник квитанції, частину коштів із
вказаної суми у розмірі 400 грн.
привласнила та розпорядилася на свій
розсуд. Для створення видимості
законності своїх дій, ОСОБА_1 здійснила
операцію по оприбуткуванню тільки 600
грн. із суми, сплаченої ОСОБА_2,
власноручно заповнивши квитанцію;

-15.07.2009 року, ОСОБА_1, продовжуючи
реалізацію свого злочинного умислу,
аналогічним чином, прийняла у ОСОБА_2 в
якості платежу за вказаним кредитом,
кошти у сумі 574 грн., про що заповнила та
видала останній один примірник
квитанції на вказану суму, однак,
частину коштів у сумі 122 грн. 31 коп.
привласнила та розпорядилася на свій
розсуд. Для створення видимості
законності своїх дій, ОСОБА_1
наступного дня - 16.07.2009 частково
оприбуткувала отримані кошти до каси
ТВБВ №3161/017 у сумі 451,69 грн., власноручно
заповнивши відповідну квитанцію;

-13.08.2009 року , ОСОБА_1, продовжуючи
реалізацію свого злочинного умислу,
особисто прийняла у ОСОБА_2 в якості
платежу за вказаним кредитом, кошти у
сумі 400 грн., про що видала один
примірник квитанції потерпілій, однак,
частину коштів у сумі 81 грн. 23 коп.
привласнила та розпорядилася на свій
розсуд. Для створення видимості
законності своїх дій,

ОСОБА_1 того ж дня частково
оприбуткувала отримані кошти до каси
ТВБВ №3161/017 у сумі 318,77 грн., власноручно
заповнивши відповідну квитанцію;

-04.09.2009 року, ОСОБА_1, продовжуючи
реалізацію свого злочинного умислу,
особисто прийняла у ОСОБА_2 в якості
платежу за вказаним кредитом кошти у
сумі 578 грн. ., про що видала один
примірник квитанції потерпілій, однак,
частину коштів у сумі 72 грн. 39 коп.
привласнила та розпорядилася ними на
свій розсуд. Для створення видимості
законності своїх дій, ОСОБА_1 07.09.2009
частково оприбуткувала отримані кошти
до каси ТВБВ №3161/017 у сумі 505,61 грн.,
власноручно заповнивши відповідну
квитанцію.

Крім цього, ОСОБА_1, продовжуючи
реалізацію свого злочинного умислу,
спрямованого на привласнення грошових
коштів боржників філії ВАТ «Державний
ощадний банк України», будучи
службовою особою, зловживаючи своїм
службовим становищем, усепереч
положенням Інструкції, умисно та
переслідуючи корисливу мету, незаконно
привласнила кошти в сумі 1000 грн., які
належали ОСОБА_3, яка є позичальником
ВАТ «Державний ощадний банк України»
та сплачувала кошти за отриманий нею
кредит №631 від 28.08.2008 року, а саме 30.09.2009
року ОСОБА_1 особисто отримала від
ОСОБА_3 в рахунок погашення останньою
кредитної заборгованості кошти в сумі
1000 грн, про що виготовила та видала
потерпілій квитанцію про сплату, яку
завірила печаткою філії
Кривоозерського відділення ВАТ
«Державний Ощадний банк України» «Для
операцій» та поставила свій підпис,
однак, вказану суму вона не
оприбуткувала, а незаконно привласнила
та розпорядилася на свій розсуд.

Окрім того, ОСОБА_1,продовжуючи
реалізацію свого злочинного умислу,
спрямованого на привласнення грошових
коштів боржників філії ВАТ «Державний
ощадний банк України», будучи
службовою особою, зловживаючи своїм
службовим становищем, всупереч
положенням Інструкції, умисно та із
корисливих мотивів, у повному обсязі
кошти прийняті від ОСОБА_4 у якості
платежів за договором про іпотечний
кредит №387 від 04.06.2008 року не
оприбуткувала, а різницю коштів
привласнила за таких обставин:

-07.11.2008 року ОСОБА_1 особисто отримала
від ОСОБА_4 в рахунок погашення
останньою кредитної заборгованості за
вказаним кредитом кошти в сумі 1770 грн. 22
коп., про що виготовила та видала ОСОБА_4
квитанцію про сплату, яку завірила
печаткою філії Кривоозерського
відділення ВАТ «Державний Ощадний банк
України» «Для операцій» та поставила
свій підпис. Однак, з вказаних коштів
ОСОБА_1 оприбуткувала до каси лише 1652
грн. 10 коп., а кошти у сумі 118 грн.12 коп.
привласнила та розпорядилася ними на
свій розсуд;

-22.12.2008 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_4
в рахунок погашення останньою
кредитної заборгованості за вказаним
кредитом, кошти в сумі 1000 грн., про що
виготовила та видала ОСОБА_4 квитанцію
про сплату, яку завірила печаткою філії
Кривоозерського відділення ВАТ
«Державний Ощадний банк України» «Для
операцій» та поставила свій підпис.
Однак, з вказаних коштів лише 700 грн.
ОСОБА_1, оприбуткувала, а коштами у сумі
300 грн. незаконно привласнила та
розпорядилася на власний розсуд.

-15.06.2009 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_4
в рахунок погашення останньою
кредитної заборгованості кошти в сумі
1000 грн., про що виготовила та видала
ОСОБА_4 квитанцію про сплату, яку
завірила печаткою філії
Кривоозерського відділення ВАТ
«Державний Ощадний банк України» «Для
операцій» та поставила свій підпис.
Однак, з вказаних коштів лише 800 грн.
ОСОБА_1 оприбуткувала , а кошти у сумі 200
грн. незаконно привласнила та
розпорядилася на власний розсуд ;

-04.08.2009 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_4
в рахунок погашення

останньою кредитної заборгованості
кошти в сумі 1800 грн., про що виготовила
та видала ОСОБА_4 квитанцію про сплату,
яку завірила печаткою філії
Кривоозерського відділення ВАТ
«Державний Ощадний банк України» «Для
операцій» та поставила свій підпис.
Однак, з вказаних коштів лише 1600 грн.
ОСОБА_1 оприбуткувала , а кошти у сумі 200
грн. незаконно привласнила та
розпорядилася на власний розсуд;

-15.12.2009 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_4
в рахунок погашення останньою
кредитної заборгованості кошти в сумі
1359 грн., про що виготовила та видала
ОСОБА_4 квитанцію про сплату, яку
завірила печаткою філії
Кривоозерського відділення ВАТ
«Державний Ощадний банк України» «Для
операцій» та поставила свій підпис.
Однак, з вказаних коштів лише 1170 грн. 29
коп. ОСОБА_1 оприбуткувала, а кошти у
сумі 188 грн. 71 коп. незаконно
привласнила та розпорядилася на
власний розсуд;

-01.02.2010 року ОСОБА_1, продовжуючи
реалізацію свого злочинного умислу,
отримала від ОСОБА_4 в рахунок
погашення останньою кредитної
заборгованості за вказаним кредитом
кошти в сумі 1700 грн., про що виготовила
та видала останній один примірник
квитанції на вказану суму, однак
частину коштів у сумі 200 грн. ОСОБА_1
привласнила та розпорядилася на свій
розсуд. Для створення видимості
законності своїх дій, ОСОБА_1 цього ж
дня частково оприбуткувала отримані
кошти до каси ТВБВ №3161/017 у сумі 1500 грн.,
заповнивши відповідну квитанцію.

Таким чином, в результаті злочинних дій
ОСОБА_1, які виразились у привласненні
чужого майна шляхом зловживання
службовою особою своїм службовим
становищем, з вини обвинуваченої
спричинено потерпілій ОСОБА_2
матеріальні збитки на суму 675 грн. 93
коп., ОСОБА_3 - 1000 грн., ОСОБА_4 - 1206 грн. 83
коп., які не відшкодовано.

У судовому засіданні обвинувачена вину
в скоєнні вказаного злочину не визнала
та просила її виправдати через
відсутність у її діях будь-якого
складу злочину. При цьому вона суду
показала, що у 2006 році її прийняли на
роботу касира ТВБВ №3161/017,
розташованого в смт Врадіївка та на цій
посаді вона пропрацювала до самого
звільнення за власним бажанням у
березні 2010 року. Вона ніколи не була
завідуючою вказаного відділення, але у
своїй роботі підпорядковувалась
керуючому Кривоозерським відділенням
ОСОБА_6, який у 2010 році помер. З
посадовою інструкцією вона не
знайомилась та не підписувала. Вона
весь час працювала на касі лише касиром
та приймала від населення різні
платежі. Що стосується платежів
потерпілих по вказаному кримінальному
провадженню, то всі суми, які їй
безпосередньо надавали потерпілі по
оплаті кредитів, вона проводила по
касі та належним чином
оприбутковувала. Будь-яких коштів із
сум сплачених потерпілими на погашення
заборгованості по кредитам, ні на свою
користь, ні на користь інших осіб вона
не привласнювала. Вказана справа є
сфабрикованою працівниками міліції та
прокуратури. Раніше по іншим
кримінальним справам, по яким
провадження закрито, визнавала ті
обставини, що вона була у період з 01.03.07
по 24.03.10 року на посаді завідувача ТВБВ
№3161/017 та на підставі посадової
інструкції, яку вона підписала, була
наділена організаційно-розпорядчими
та адміністративно-господарськими
повноваженнями, у зв'язку з чим була
службовою особою, та визнавала себе
винною, тільки під примусом
працівників міліції та прокуратури.
Надані для огляду квитанції заповнені
не нею, хто їх писав вона не знає. Гроші
на оплату кредитів у боржників по
кредитам отримувала лише в касі, попід
хати потерпілих для збору грошей не
їздила, а лише по місцю їх проживання
повідомляла про наявну заборгованість
по кредиту та скільки необхідно
платити. Письмові докази надані
стороною обвинувачення просить не
враховувати за докази, та як вважає їх
не достовірними.

Незважаючи на невизнання своєї вини
обвинуваченою, її вина в

привласненні чужого майна шляхом
зловживання службовою особою своїм
службовим становищем, підтверджується
сукупністю зібраних та досліджених у
судовому засіданні доказів.

А саме - показаннями потерпілих ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, допитаних судом у
порядку ст. 353 КПК України.

Так, потерпіла ОСОБА_2 суду показала, що
14 серпня 2008 року вона отримала у
Кривоозерській філії Ощадбанк кредит у
розмірі 20 тисяч грн., по якому
поручителями виступали її донька
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 По вказаному кредиту
вона сплачувала певні платежі лише
особисто, розмір яких вона дізнавалась
кожного разу від працівників
відділення у смт Врадіївка, або від
бухгалтера ОСОБА_7, або від ОСОБА_1, яка
перебувала на касі. Кожного разу, коли
вона сплачувала кредит, суми у касі
отримувала особисто ОСОБА_1, яка після
отримання суми по кредиту власноручно
заповнювала квитанцію та передавала
їй, які вона зберігала у себе вдома для
обліку сплачених сум. Вона визнає, що
були випадки сплачення по кредиту
невчасно, в порушення сплати по
графіку. Коли вона дізналась від
односельців, що ОСОБА_1 по деяким
кредитам привласнювала суми платежів
на свою користь та не проводила їх по
касі, вона особисто звернулась до
відділення Ощадбанку, де під час звірки
з її квитанціями було встановлено, що
по квитанції від 26.06.2009 року на суму 1000
грн. до каси надійшло лише 600 грн., по
квитанції від 15.07.2009 року на суму 574 грн.
- оприбутковано лише 451 грн. 69 коп., по
квитанції від 13.08.2009 року на суму 400 грн.
- лише 318 грн. 77 коп., по квитанції від
04.09.2009 року на суму 578 грн. - по касі
пройшло лише 505 грн. 61 коп. Всього по тим
квитанціям, які вона зберігала в себе
вдома- 3 з відтиском кліше банку, а 4 - з
відтиском печатки « Для операцій» ,та
які зберігаються в матеріалах справи,
по касі не пройшло для оплати кредиту
коштів на загальну суму 675 грн. 93 коп.
Всі ці квитанції заповнювала особисто
ОСОБА_1 у її присутності. Але були
випадки, що не того дня коли вона
передавала кошти ОСОБА_1. Так, вона
пам»ятає випадок, коли ОСОБА_1
повідомила їй, що в неї на касі завис
комп»ютер та вона не може провести
суму, тому вона просила, щоб прийти
наступного дня, хоча гроші не
повертала. Наступного дня коли вона
приходила, ОСОБА_1 її передавала
квитанцію на ту суму, яку вона її
давала для оплати. Всі ці квитанції
були з відтиском проведеної операції
саме Кривоозерського відділення
Ощадбанк. Вона ніколи не запідозрювала,
що ОСОБА_1 по касі не проводила всю суму,
а частину забирала собі. Позов просить
задовольнити. Міру покарання просить
призначити на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_3 суду показала, що 28
серпня 2008 року вона отримала у
Кривоозерській філії Ощадбанк кредит
на суму 20 тисяч грн.., по якому
сплачувала певні суми. Платила в касі
ОСОБА_1, від якої і дізнавалась суму, яку
необхідно оплатити. Що стосується
квитанції на суму 1000 грн., то
підтверджує, що вказану квитанцію від
30.09.2009 року, яка міститься в матеріалах
справи, вона отримала саме від ОСОБА_1,
якій і передавала гроші. Квитанція
заповнена була нею особисто та вона
містила відтиск печатки « Для
операцій». Про те, що вказана сума не
проведена по касі та не врахована по
кредиту, вона довідалась у 2012 році у
прокуратурі під час звірки по тим
квитанціям, які в неї збереглися. Через
вказаний банк будь-які інші кредити
вона не сплачувала, суму 1000 грн.
передавала особисто ОСОБА_1, яка нікуди
з каси не відлучалась. Позов підтримує
повністю. Покарання просить призначити
на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що 4
червня 2008 року вона уклала у
Кривоозерській філії Ощадбанк
іпотечний кредит, по якому сплачувала
певні платежі у Врадіївському
відділенні відповідно до умов
вказаного кредиту. Були випадки
прострочення сплати, так як в неї
малолітні діти. По квитанціям, які вона
особисто передала під час досудового
розслідування та які містяться в
матеріалах справи ,платила кошти в касі
особисто ОСОБА_1, від неї або бухгалтера
ОСОБА_7 дізнавалась скільки треба
платити. У всіх випадках ОСОБА_1
особисто

заповнювала « корішки» квитанцій, які
передавала їй. Але були випадки, коли
ОСОБА_1 особисто їздила до її мами та
вона передавала суми по кредиту, а
потім вона забирала «корішки» в касі.
Про те, що ОСОБА_1 не проводила всі суми
по касі дізналась від слідчого, якому і
передала всі оригінали квитанцій, які
зберігались у неї для обліку та які
дала її особисто ОСОБА_1. Де ділись
оригінали квитанцій від 07.11.2008 року на
суму 1770 грн. 22 коп., від 22.12.2008 року на
суму 1000 грн., від 15.06.2009 року на суму 1000
грн., від 04.08.2009 року на суму 1800 грн., від
15.12.2009 року на суму 1359 грн. пояснити не
може, хоча вказані квитанції були у
слідчого. Інші квитанції - від 07.11.2008
року на суму 1652 грн. 10 коп., від 22.12.2008
року на суму 700 грн., від 15.06.2009 року на
суму 800 грн., від 04.08.2009 року на суму 1600
грн., від 15.12.2009 року на суму 1170 грн. 29
коп., від 01.02.2010 року на суму 1700 грн., які
надані судом для огляду, вона
підтвердила, що саме ці квитанції
заповнювала та надала їй ОСОБА_1.

Показаннями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10,
допитаних судом у порядку ст. 352 КПК
України.

Так, свідок ОСОБА_9 суду
показала, що з 2000 року працює
бухгалтером-контролером віділення
Кривоозерської філії Ощадбанку в смт
Врадіївка, в якому теж працювала
обвинувачена. ОСОБА_1 весь час з моменту
її приходу на роботу та до звільнення
була за старшого та працювала старшим
касиром, тобто всією касою керувала
саме ОСОБА_1 та вела всю звітність по
відділенню. Щоб саме ОСОБА_1 називали
заввіділенням, то вона не чула. Всі
документи по цьому та бухгалтерія по
нарахуванні заробітної плати
знаходиться в Кривому Озері. Так як у
відділенні не було кредитного відділу,
що ускладнювало роботу по оплаті сум по
кредитам, наданим банком, вони весь час
телефонували до Кривоозерської філії
та дізнавались суми, які необхідно
платити клієнтам. Були випадки, коли
нею особисто виписувались квитанції та
суми проставлялись в телефонному
режимі, а вже потім людина йшла до каси
та оплачувала певні суми. На касі
працювали як ОСОБА_1, так і на іншій
ОСОБА_15. Після того, як суми
проплачувались по касі, вони « корішки»
обандеролили та передавали в Криве
Озеро, де у кредитному відділі і
вносились на рахунки по кредитним
справам. Про те, що ОСОБА_1 не проводила
всіх сум по касовому апарату, хоча
квитанції містили печатку банку, які
надавали їй потерпілі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, вона довідалась в ході
досудового слідства. Вона не була
свідком того, що ОСОБА_1 не проводила
всіх сум по касі, а гроші брала під
печать для передачі до Кривого
Озера,так як робоче місце ОСОБА_1
знаходиться у залі, а вона знаходиться
у іншому кабінеті. Усі квитанції, які
надав їй суд для ознайомлення та огляду
написані не нею, по почерку вона не може
сказати хто їх виписував. Раніше нею
особисто при звірці по касовим лентам
та на транзитному рахунку, вказані
суми операцій не було знайдено,
відповідно суми не були зараховані на
рахунки банку щодо погашення по
кредитам клієнтів ОСОБА_9, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомила, що вона
працює з жовтня 2010 року на посаді
провідного спеціаліста-керівник
розвитку банківського бізнесу у ТВБВ
філії. Під час проведеної нею особисто
перевірки та звірки представлених
досудовим розслідуванням квитанцій
було встановлено, що по кредиту від
14.08.2008 року, укладеного між банком та
ОСОБА_2, по базі даних банку та звірив з
виписками по рахунках, суми по
квитанції від 26.06.2009 року було
оприбутковано лише 600 грн., 13.08.2009 року -
лише 318 грн. 77 коп., 04.09.2009 року -505 грн. 61
коп., 16.07.2009 року -451 грн. 69 коп., загалом
не оприбутковано коштів на суму 675 грн.
93 коп. По кредиту, укладеного банком
04.06.2008 року із ОСОБА_4, було також
встановлено неповне оприбуткування
сум по кредиту, а саме з представлених
оригіналів квитанцій 07.11.2008 року на
ім.»я ОСОБА_4 було оприбутковано лише 1652
грн. 10 коп., 22.12.2008 року - лише 700 грн.,
15.06.2009 року -800 грн., 04.08.2009 року -1600 грн.,
15.12.2009 року - 1170 грн. 29 коп. і ще декілька
сум. Вона

перевіряла за весь період. Загалом не
оприбуткованою була сума вказана у її
письмових довідках, які вона готувала
особисто. З приводу представленої
квитанції по ОСОБА_3 від 30.09.2009 року, то
було встановлено що вказаної суми
взагалі не було оприбутковано на
рахунок клієнта. Перевірку вона
проводила по всім квитанціям наданим
на досудовому розслідуванні та звіряла
з кредитними рахунками як потерпілих,
так і близьких їх родичів. Доступу до
касових стрічок вона немала. Але, якби
кошти були належним чином
оприбутковані навіть через декілька
днів, то вони повинні бути на рахунках
клієнтів. Так як в бухгалтерських
документах банку сум відповідно до
квитанцій потерпілих не було, то
вказані суми і не були відображені по
рахунках. Тому нею особисто це було
відображено у письмових листах, які
містяться в матеріалах справи, дані які
там містяться вона повністю підтримує.

Також обставини встановлені судом
підтверджуються дослідженими у суді
речовими доказами та документами :

-наказом №3-к від 16 січня 2006 року про
прийом ОСОБА_1 на роботу
контролером-касиром ТВБВ №3161017 та
витягом з наказу №22-к від 30 березня 2007
року про переведення за згодою ОСОБА_1 з
1 березня 2007 року з посади касира на
посаду завідуючого ТВБВ №3161/017, наказом
№18-к від 24 березня 2010 року про
звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача
ТВБВ №3161/017 на підставі поданої нею
особисто заяви, посадовою інструкцією
завідувача ТВБВ 3161/017 від 30 січня 2009 та
договорами про повну матеріальну
відповідальність, наказом №80-к від 09
жовтня 2009 року про надання завідувачу
ТВБВ №3161/017 відпустки, виданого на
підставі особистої заяви ОСОБА_1 З
вказаними документами ОСОБА_1 була
ознайомлена, що підтверджує її посаду,
як службової особи. ( а. с. 18-32 Т.1) Про те,
що ОСОБА_1 працювала на посаді
завідувача вказаним відділенням
вказано і у постановах Врадіївського
районного суду від 18 квітня 2011 року, 12
серпня 2011 року, 26 жовтня 2012 року, по яким
кримінальні справи було закрито по
нереабілітуючим обставинам та які
набрали законної сили і не
оскаржувались самою ОСОБА_1 ( а. с. 187-193 Т.
2);

-витягом з кримінального провадження
№0000036 від 29.11.2012 року за ч.3 ст. 191 КК
України ( а. с.1 Т.1);

-заявою ОСОБА_2 від 23.08.2012 року про
привласнення її коштів обвинуваченою
на суму 675 грн. 93 коп. ( а. с.8 Т. 1);

-письмовою довідкою Т.В.О. керуючого
ТВБВ №10014/0142 філії - Миколаївське
обласне управління « Ощадбанк» №1694 від
17.08.2012 року про те, що по кредитному
договору №600 від 14.08.2008 року укладеного
з ОСОБА_2, не оприбутковано грошових
коштів на суму 675 грн. 93 коп. ( а. с. 9 Т.1);

-протоколом огляду та вилучення від
13.08.2012 року, згідно якого надані
добровільно ОСОБА_2 квитанції від 26.06.2009
року на суму 1000 грн., від 04.09.2009 року на
суму 578 грн., від 15.07.2009 року на суму 574
грн., від 13.08.2009 року на суму 400 грн.,
всього чотири квитанції вилучено в
якості речового доказу та дослідженими
у судовому засіданні вказаними
квитанціями, по яким потерпіла ОСОБА_2
підтвердила, що саме ці квитанції вона
отримала від ОСОБА_1 ( а. с. 12 Т.1);

-висновком спеціаліста №79 від 24.08.2012
року, з якого вбачається, що у
представлених на дослідження чотирьох
квитанціях по ОСОБА_2 підписи в графі «
касир» та рукописні записи виконані
ймовірно ОСОБА_1 ( а. с. 17 Т. 1);

-кредитним договором №600 від 14 серпня
2008 року укладеного ВАТ « Державний
ощадний банк України» з ОСОБА_2 ( а. с.
33-35 Т.1);

- табелями обліку робочого часу за 2009
рік про те, що ОСОБА_1 у дні , які
відповідають по квитанціям вилученим у
потерпілих, перебувала на робочому
місці, в тому числі і 30.09.2009 року по
квитанції ОСОБА_3, по якій обвинувачена
стверджувала, що в цей день її не було
на роботі ( а. с. 36 - 42 т. 1);

-виписками банку по особовим рахункам
ОСОБА_2 та копіями особового

рахунку по кредиту, згідно яких
вбачається відсутність оприбуткованих
грошових коштів на суму 675 грн. 93 коп. ( а.
с. 43 - 75 Т.1);

-довідкою про наявність заборгованості
позичальника Ощадного банку ОСОБА_2
станом на 08.10.2012 року ( а. с. 76 - 79 т. 1);

-копіями касових стрічок та
оригіналами цих стрічок, вилучених
судом за вказаний період та наданих на
дослідження експерту під час
проведення економічної експертизи ( а.
с. 80-89 Т. 1);

- письмовою заявою ОСОБА_3 від 01.09.2012
року про привласнення обвинуваченою її
грошових коштів у розмірі 1000 грн. під
час оплати кредиту( а. с. 95 Т. 1);

- заявою керуючої ТВБВ №10014/0142 філії -
Миколаївського обласного управління
АТ « Ощадбанк» ОСОБА_11 №1616 від 06.08.2012
року ( а. с. 100 -101 т. 1);

-кредитним договором №631 від 28 серпня
2008 року укладеного між ВАТ « Державний
ощадний банк України» з ОСОБА_3 та
додатками до нього( а. с. 103-107 т. 1);

-протоколом огляду та вилучення від
01.09.2012 року, згідно якого банківська
квитанція б/н від 30.09.09 року на ім.»я
ОСОБА_3 на суму 1000 грн. була вилучена в
якості речового доказу та вказаною
квитанцією, по якій потерпіла ОСОБА_3
під час дослідження підтвердила, що
саме цю квитанцію ОСОБА_1 виписувала
особисто та передала їй( а. с.115 т. 1);

-письмовою довідкою №1693 від 17.08.2012 року
т.в.о. керуючого ТВБВ №10014/0142 філії -
Миколаївське обласне управління АТ «
Ощадбанк» ОСОБА_12, з якої вбачається, що
сума по квитанції банку від 30.09.2009 року
на ім.»я ОСОБА_3 у розмірі 1000 грн. є не
оприбуткованою ( а. с. 121 Т. 1);

-письмовою довідкою №1695 від 17.08.2012 року
т.в.о. керуючого ТВБВ №10014/0142 філії -
Миколаївське обласне управління АТ «
Ощадбанк» ОСОБА_12, з якої вбачається, що
згідно архівних даних контрольна
стрічка від 04.09.2009 року про
оприбуткування коштів на користь банку
завідуючим ТВБВ №3161/017 ВАТ « Ощадбанк»
ОСОБА_1 відсутня, що свідчить про
неприйняття в цей день ОСОБА_1 на
користь банку будь-яких платежів.
Рознесення однієї суми платежу за
однією квитанцією в рахунок сплати
різними платниками з рознесенням
однієї суми на декілька є недопустима
та заборонена. ( а. с. 122 Т. 1)4

-письмовою довідкою керуючого ТВБВ
№10014/0142 філії- Миколаївське обласне
управління АТ « Ощадбанк» ОСОБА_11 №1705
від 20.08.2012 року про те, що в період з
30.09.2009 року по 02.10.2009 року жодного із
кредитних позичальників із прізвищем «
ОСОБА_3» грошових коштів на погашення
кредитної заборгованості не надходило
та філією- Кривозерське відділення №3161
ВАТ « Державний ощадний банк України»
на прізвище « ОСОБА_3» не
оприбутковувалось ( а. с. 124 т.1);

- висновком спеціаліста №78 від 24.08.2012
року, з якого вбачається, що у
представленій на дослідження
квитанції на ім.»я ОСОБА_3 на суму 1000
грн., підпис в графі « касир» та
рукописні записи виконані ймовірно
ОСОБА_1 ( а. с. 131-134 Т. 1);

-довідкою про наявність заборгованості
позичальника Ощадного банку ОСОБА_3
станом на 26.10.2012 року ( а. с. 143, 144 Т. 1);

-виписками по операціям за період з 01.09.
по 31.10.2009 року за особовим рахунком
ОСОБА_3 та копіями особового рахунку,
касових стрічок за вказаний період,
згідно яких вбачається відсутність
оприбуткованих грошових коштів на суму
1000 грн. ( а. с. 145 -170 Т.1);

- письмовою заявою ОСОБА_4 від 19.09.2012
року про привласнення її коштів
обвинуваченою ( а. с. 3 т.2) ;

- копією письмової заяви керуючого ТВБВ
№10014/0142 філії-

Миколаївське обласне управління АТ «
Ощадбанк» ОСОБА_11 №1778 від 30.08.2012 року
про те, що під час розгляду цивільної
справи за позовом прокурора,
пред»явленого в інтересах « Ощадбанку»
до ОСОБА_4 на суму 103 801 грн. 56 коп. було
встановлено не оприбуткування сум
платежів відповідно до квитанцій
наданих відповідачем ОСОБА_4 та її
представником ( а. с. 7-9 т.2);

-договором про іпотечний кредит №387 від
04.06.2008 року, укладеного між ВАТ «
Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_4 ( а. с. 10-13 т.2);

-письмовою довідкою керуючого ТВБВ
№10014/0142 філії- Миколаївське обласне
управління АТ « Ощадбанк» ОСОБА_11 №1866
від 13.09.2012 року про те, що при проведені
звірки сплати коштів на ім.»я ОСОБА_4 за
вказаним кредитним договором,
встановлено часткове не
оприбуткування платежів від 07.11.2008
року, від 22.12.2008 року, від 15.06.2009 року, від
04.08.2009 року, від 15.12.2009 року ( а. с. 15 т.2);

-протоколом огляду і вилучення від
10.09.2012 року, згідно якого у приміщенні
службового кабінету представника
ОСОБА_5 були вилучені в якості речових
доказів оригінали квитанцій на ім.»я
ОСОБА_4 від 9.09.08 р. на суму 287 грн. 59 коп.;
від 12.01.09 р. на суму 1000 грн.; від 09.04.09 року
на суму 1000 грн.; від 01.06.09 року на суму 500
грн.; від 28.09.09 року на суму 2000 грн.; від
07.11.08 р на суму 1770, 22 грн.; від 27.12.08 р. на
суму 1000 грн. ; від 15.06.09 р. на суму 1000 грн.;
від 4.08.09 на суму 1800 грн.; від 15.12.09 на суму
1359 грн.; від 01.02.2010 р. №178 на суму 1700 грн.
Всього 11 квитанцій.( а. с. 18 т. 2);

- висновком спеціаліста №763 від 10.09.2012
року та таблицею до нього, з якого
вбачається, що у представлених на
дослідження квитанціях на ім.»я ОСОБА_4,
підписи та рукописні записи виконані
ймовірно ОСОБА_1 ( а. с. 26-38 Т. 2);

-довідкою про наявність
заборгованості позичальника Ощадного
банку ОСОБА_4 станом на 22.08.2012 року ( а. с.
39-42 Т. 2);

- виписками по операціям за період з
вересня 2008 року по лютий 2010 року,
копіями касових стрічок за вказаний
період за особовим рахунком ОСОБА_4 , та
оригіналами цих стрічок, вилучених
судом за вказаний період та наданих на
дослідження експерту під час
проведення економічної експертизи,
згідно яких вбачається відсутність
оприбуткованих грошових коштів на суму
1206 грн. 83 коп. ( а. с.50-130 Т.2);

-постановою Врадіївського районного
суду від 02.10.2012 року про проведення
виїмки документів, що становлять
банківську таємницю, та протоколом
виїмки від 04.10.2012 року , згідно яких було
проведено виїмку документів -
оригінали квитанцій в кількості 8 штук (
а. с. 140-141 т. 2);

-постановою про призначення судово-
почеркознавчої експертизи від 04.10.2012
року , згідно якої ст. слідчим СВ
Врадіївського РВУ МВС України ОСОБА_13
для проведення експертизи експерту
було надано оригінали квитанцій в
кількості 18 штук, в тому числі
оригінали квитанцій на ім.»я ОСОБА_4
від 07.11. 2008 року на суму 1770, 22 грн., від
22.12.2008 року на суму 1000 грн., 15.06.2009 року на
суму 1000 грн., від 04.08.2009 року на суму 1800
грн., від 15.12.2009 року на суму 1359 грн. та
протоколом ознайомлення ОСОБА_1 від
09.10.2012 року з вказаною постановою, де
міститься запис про відсутність заяв
та клопотань ( а. с. 142, 143 Т. 2);

-висновком експерта №47 від 27.10.2012 року
про проведення судово-почеркознавчої
експертизи, з якого вбачається, що
підписи в квитанції від 26.06.2009 року на
суму 1000 грн. , від 15.07.2009 року на суму 574
грн., від 13.08.2009 року на суму 400 грн., від
04.09.2009 року на суму 578 грн. на ім.»я
ОСОБА_2; підписи в квитанції від 07.11.2008
року на суму 1770 грн. 22 коп., від 22.12.2008
року на суму 1000 грн, від 15.06.2009 року на
суму 1000 грн.,

04.08.2009 року на суму 1800 грн., від 15.12.2009
року на суму 1359 грн. на ім.»я ОСОБА_4 ;
підписи в квитанції від 30.09.2009 року на
ім.»я ОСОБА_3 на суму 1000 грн. - виконані,
ймовірно, ОСОБА_1. Рукописні записи в
квитанції від 26.06.2009 року на суму 1000
грн., від 15.07.2009 року на сум у 574 грн., від
13.08.2009 року на суму 400 грн., від 04.09.2009
року на суму 578 грн., від 26.06.2009 року на
суму 600 грн., від 13.08.2009 року на суму 318
грн. 77 коп., , від 04.09.2009 року на суму 505, 61
грн на ім.»я ОСОБА_2, в квитанції від
07.11.2008 року на суму 1770 грн. 22 коп, від
22.12.2008 року на суму 1000 грн., від 15.06.2009
року на суму 1000 грн., 04.08.2009 року на суму
1800 грн., від 15.12.2009 року на суму 1359 грн.,
від 07.11.2008 року №96 на суму 1652, 10 грн., від
22.12.2008 року № 227 на суму 700 грн., від 15.06.2009
року №186 на суму 800 грн, від 04.08.2009 року
№113 на суму 1600 грн., від 15.12.2009 року №189
на суму 1170, 29 грн. на ім.»я ОСОБА_4; в
квитанції від 30.09.2009 року на ім.»я
ОСОБА_3 на суму 1000 грн. - виконані
ОСОБА_1. ( а. с. 144-157 Т. 2) та протоколом
пред»явлення вказаної експертизи від
27.10.2012 року, згідно якого обвинувачена з
ним була ознайомлена, заяв, доповнень,
клопотань немала ( а. с. 158 т.2) ;

-протоколом огляду предметів від 27.10.2012
року та постановою про визнання та
приєднання до матеріалів справи в
якості речових доказів, згідно яких
оригінали всіх квитанцій в кількості 19
штук були оглянуті та долучені до
матеріалів кримінальної справи, в тому
числі оригінали квитанцій на ім.»я
ОСОБА_4 від 07.11. 2008 року на суму 1770, 22
грн., від 22.12.2008 року на суму 1000 грн.,
15.06.2009 року на суму 1000 грн., від 04.08.2009
року на суму 1800 грн., від 15.12.2009 року на
суму 1359 грн. та квитанція від 01.02.2010 року
на суму 1700 грн. ( а. с. 159, 160 т. 2);

-постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи від 04.09.2012 року за
ч.1 ст. 358 КК України по факту
підроблення посадовими особами філії
Кривоозерського відділення «
Державний ощадний банк України
посадової інструкції , яку ОСОБА_1 не
оскаржувала ( а. с. 167, 210 т. 2) ;

-ухвалою слідчого судді від 24.01.2013 року
про надання тимчасового доступу до
документів та протоколом доступу до
речей від 25.01.2013 року ( а. с. 213- 220);

-протоколом огляду документів від
28.01.2012 року та постановою про визнання
документів та передачу їх на
зберігання, що містяться в матеріалах
кримінальної справи ( а. с. 222 - 224 Т. 2).

Відповідно до висновку економічної
експертизи №2618 від 14.11.2013 року судового
експерта ОСОБА_14, проведеної на
підставі ухвали суду у порядку ст. 242, 332
КПК України, надані на дослідження
квитанції ВАТ « Ощадбанк» від 26.06.2009
року на ОСОБА_2 а суму 1000 грн., від 13.08.2009
року на ім.»я ОСОБА_2 на суму 400 грн, від
15.07.2009 року на ім.»я ОСОБА_2 на суму 574
грн., на суму 578 грн. на ім.»я ОСОБА_2 (
дата має виправлення), від 30.09.2009 року на
ім.»я ОСОБА_3 на суму 1000 грн., від 07.11.2008
року на ім.»я ОСОБА_4 на суму 1770, 22 грн.,
від 22.12.2008 року на ім.»я ОСОБА_4 на суму
1000 грн., від 15.06.2009 року на суму 1000 грн. на
ім.»я ОСОБА_4»яна, від 04.08.2009 року на
ім.»я ОСОБА_4 на суму 1800 грн., від 15.12.2009
року на ім.»я ОСОБА_4 на суму 1359 грн., що
містяться в матеріалах справи,
складено неякісно, а саме відсутні
обов»язкові реквізити, що у свою чергу
не надає можливість встановити її
документальне відображення в
бухгалтерському обліку ВАТ « Ощадбанк»
та відповідність іншим екземплярам
квитанцій. Дві квитанції ВАТ
«Ощадбанк» від 01.02.2010 року на ім.»я
ОСОБА_4 з машинописним кліше банку, на
кліше яких візуально не надається за
можливе встановити суму операції.
Однак, обидві квитанції, крім
машинописного кліше, також мають
рукописний текст на суму 1700 грн., та на
суму 1500 грн. Документальне
підтвердження у касовій стрічці
знаходить квитанція від

01.02.2010 року на ім.»я ОСОБА_4 №178 на суму
1500 грн.

Допитаний у судовому засіданні експерт
ОСОБА_14 у порядку ст. 356 КПК України з
приводу вказаного висновку, повністю
підтримав висновок економічної
експертизи наданий ним №2618 від 14.11.2013
року та суду роз»яснив його, доповнив
наступним, що звірки по наданим йому
квитанціям проводив із оригіналами
касових стрічок за період, який
зазначався в ухвалі. Касова стрічка є
зведеним документом по кожному дню.
Касові квитанції є первинними
бухгалтерськими документами. Звірив
надані на дослідження касові стрічки
та оригінали квитанції,що містяться в
матеріалах справи, які були складені
неякісно та без відповідних
обов»язкових реквізитів, що є
порушенням Інструкції про касові
операції в банках України,
затвердженої постановою Правління
Національного банку України від 14.08.2003
№337, він не встановив відображення сум
платежів зазначених у ухвалі суду, а
саме ненадходження коштів по ОСОБА_9 - у
сумі 400 грн., 122 грн. 31 коп. , 81 грн. 23 коп.,
72 грн. 39 коп. ; по ОСОБА_3 - у сумі 1000 грн. ,
а також по ОСОБА_4 - у сумі 118,12 грн., 300
грн., 200 грн. , 200 грн., 188,71 грн., 200 грн. , по
якій звіряв оригінали квитанцій та
завірені належним чином копії від 07.11.
2008 року на суму 1770, 22 грн., від 22.12.2008 року
на суму 1000 грн., 15.06.2009 року на суму 1000
грн., від 04.08.2009 року на суму 1800 грн., від
15.12.2009 року на суму 1359 грн., що може
свідчити про їх ненадходження до каси
взагалі та не оприбуткування.
Вищезазначені копії квитанцій на ім.»я
ОСОБА_4, які ним досліджувались по
матеріалам справи та були завірені
належним чином, були достатніми для
встановлення вказаного висновку.

Вивчив, дослідив та оцінив вказані
докази в їх сукупності з метою
встановлення обставин, що мають
значення для даного кримінального
провадження, керуючись законом,
оцінюючи кожний доказ наданий
сторонами з точки зору належності,
допустимості, достовірності, суд
вважає вказані докази достатніми та
такими, що в своєму взаємозв»язку між
собою, повністю доводять вину ОСОБА_1 в
привласненні чужого майна шляхом
зловживання службовою особою своїм
службовим становищем, та кваліфікація
її дій за ч.2 ст. 191 КК України є
правильною.

Суд не приймає до уваги доводи
обвинуваченої про те, що вона не була
службовою особою, так як вони
спростовуються дослідженими у
судовому засіданні документами.

При цьому суд керується також
положеннями Постанови Пленуму ВСУ від
06.11.2009 року №10 « Про судову практику у
справах про злочини проти власності»(
п. 23), згідно якого у статті 191 КК
України передбачено відповідальність
за три форми вчинення злочину -
привласнення, розтрату або
заволодіння майном шляхом зловживання
службовим становищем. Вони
характеризуються умисним
протиправним і безоплатним
оберненням чужого майна на свою
користь чи на користь іншої особи.
Предметом привласнення та розтрати є
лише те чуже майно, яке було ввірене
винній особі чи перебувало в її
законному віданні, тобто таке майно,
що знаходилося в неї на законних
підставах і стосовно якого вона
здійснювала повноваження щодо
розпорядження, управління, доставки
використання або зберігання тощо.
При привласненні ці повноваження
використовуються для обернення винною
особою майна на свою користь.
Суб'єктом привласнення, розтрати або
заволодіння чужим майном шляхом
зловживання службової особи своїм
службовим становищем (частина друга
статті 191 КК) може бути лише службова
особа. Тому, вирішив питання, що
обвинувачена є службовою особою, суд
керувався правилами, викладеними в
пунктах 1 і 2 примітки до ст. 364 КК
України

Також, дослідив вказані докази в їх
сукупності, суд приходить до
переконання, що у обвинуваченої ОСОБА_1
був єдиний злочинний намір, що

складався з декількох тотожних діянь,
умисел по яким ще з самого початку був
спрямований на привласнення коштів не
банку, в якому вона працювала, а саме
коштів боржників вказаного банку, які
ще не надійшли на рахунки банку, та які
в силу своїх службових обов»язків
привласнила обвинувачена за
встановлених у суді обставин. Такий
спосіб, який вибрала для цього
обвинувачена, є способом привласнення
коштів під час оплати кредитної
заборгованості потерпілими ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4

Що стосується заявлених цивільних
позовів потерпілої ОСОБА_2 про
стягнення з обвинуваченої 675 грн. 93 коп.,
потерпілої ОСОБА_3 про стягнення
матеріальних збитків у розмірі 1000 грн.,
потерпілої ОСОБА_4 про стягнення
матеріальних збитків у сумі 1206 грн. 83
коп., то вони підлягають повному
задоволенню на підставі ст. 1166 ЦК
України у зв»язку з доведенням вини
обвинуваченої у привласненні коштів
потерпілих та вчиненні злочину
передбаченого ч.2 ст. 191 КК України.

При призначенні покарання, суд
враховує скоєння обвинуваченою
злочину, який відповідно до ст. 12 КК
України відноситься до злочину
середньої тяжкості, особу
обвинуваченої, яка раніше є не судимою
особою, так як по кримінальним справам,
де вона притягувалась до кримінальної
відповідальності за аналогічні
злочини, вона звільнена від
кримінальної відповідальності, має
постійне місце проживання, де
характеризується позитивно, працює
приватним підприємцем, має на
утриманні малолітню дитину до 14 років,
яку виховує самостійно, відсутність
обставин, що пом"якшують покарання, та
обставин, що обтяжують покарання, і
приходить до висновку про призначення
покарання у виді позбавлення волі,
передбаченої санкцією ч.2 ст. 191 КК
України з позбавленням права обіймати
посади, пов»язані із службовою
діяльністю, матеріальною
відповідальністю, обліком,
збереженням, управлінням і
розпорядженням матеріальними
цінностями, та вважає за можливе
звільнення обвинуваченої від
подальшого відбування покарання на
підставі ст.. ст. 75, 76 КК України, яке
буде необхідним і достатнім для її
виправлення та попередження нових
злочинів.

Речові докази по справі на підставі ст.
100 КПК України - оригінали касових
стрічок ТВБВ №3161/017,оригінали табелів
робочого часу за червень -грудень 2009
року, оригінал наказу №22-к від 30
березня 2007 року « про переведення з 01
березня 2007 року ОСОБА_1 на посаду
завідуючої ТВБВ №3161/, після набрання
вироком законної сили, підлягають
поверненню до ТВБВ №10014/0142
філії-Миколаївське обласне управління
публічного акціонерного товариства
Державний ощадний банк України», інші
документи, які містяться в матеріалах
кримінального провадження, зберігати
в цьому кримінальному провадженні .

Процесуальні витрати, що складаються з
витрат, пов»язаних із залученням
експерта НДЕКЦ УМВС України у
Миколаївській області для проведення
судово- почеркознавчої експертизи №47
від 27.10.2012 року у розмірі 1725 грн. 77 коп.
та із залученням експерта НДЕКЦ УМВС
України у Херсонській області за
проведення економічної експертизи №2618
від 14.11.2013 року у розмірі 2738 грн. 40 коп. у
відповідності до ст. ст. 118,122, 124 КПК
України підлягають стягненню з
обвинуваченої.

Керуючись ст. ст. . ст. 368, 369, 370, 371, 374 КПК
України, суд ,-

в и р і ш и в :

ОСОБА_1 визнати винуватою у
скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
191 КК України і призначити покарання у
виді позбавлення волі на строк 3 ( три)
роки з позбавленням права обіймати
посади, пов»язані із службовою
діяльністю, матеріальною
відповідальністю, обліком,
збереженням, управлінням і
розпорядженням матеріальними
цінностями на строк два роки.

Відповідно до ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від

відбування покарання, якщо вона
протягом встановленого судом
іспитового строку - 2 ( два) роки , не
вчинить нового злочину і виконає
покладені на неї обов"язки, передбачені
п. 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України :

-повідомить органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи

-періодично буде з"являтися для
реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
потерпілої ОСОБА_2 матеріальні збитки
спричинені злочинними діями у розмірі
675( шістсот сімдесят п»ять) грн. 93 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
потерпілої ОСОБА_3 матеріальні збитки
спричинені злочинними діями у розмірі
1000( одна тис.) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
потерпілої ОСОБА_4»яни Валеріївни
матеріальні збитки спричинені
злочинними діями у розмірі 1206( одна тис.
двісті шість) грн. 83 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
УМВС України в Миколаївській області
процесуальні витрати за проведення
почеркознавчої експертизи №47 від
27.10.2012 року у розмірі 1725 (одна тис.
сімсот двадцять п»ять) грн. 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
УМВС України в Херсонській області
процесуальні витрати за проведення
економічної експертизи №2618 від 14.11.2013
року у розмірі 2738( дві тис. сімсот
тридцять вісім) грн. 40 коп.

Речові докази по справі - оригінали
касових стрічок ТВБВ №3161/017, оригінали
табелів робочого часу за червень
-грудень 2009 року, оригінал наказу №22-к
від 30 березня 2007 року « про переведення
з 01 березня 2007 року ОСОБА_1 на посаду
завідуючої ТВБВ №3161/, після набрання
вироком законної сили, повернути до
ТВБВ №10014/0142 філії-Миколаївське
обласне управління публічного
акціонерного товариства Державний
ощадний банк України», інші
документи, які містяться в матеріалах
кримінального провадження, зберігати
в цьому кримінальному провадженні

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Миколаївської
області протягом тридцяти днів з дня
його проголошення через Врадіївський
районний суд.

Копію вироку негайно вручити
обвинуваченій та прокурору. Інші
учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію цього
вироку.

Суддя
А. В. Сорочан