Справа № 1- 122/07р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007 року Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської
області розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальну справу
у складі: головуючого - судді Матвієнка В.М.

при
секретарі - Павличенко О.А.

з участю
прокурора - Мамедова Р.І.

по
обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,

уродженця
с Велика Багачка,
Полтавської області, українця, громадянина України, освіта

середня, не
працюючого , розведеного, мешканця
сАДРЕСА_1

Лубенського
району Полтавської області, раніш не судимого ,

у скоєні
злочину передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. згідно постанови Лубенського районного суду
Полтавської області від 26.01.1999 року зобов'язаний сплачувати аліменти в
розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини
неоподаткованого мінімуму доходів громадян на користьОСОБА_2. на утримання
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, починаючи з 26.01.1999 року до
досягнення повноліття дитини, однак від виконання своїх обов'язків по сплаті
аліментів без поважних причин ухиляється, змінивши місце роботи не повідомивши
про це державного виконавця, неофіційно працюючи з 2000 року по 2004 рік на
будівництві в м. Києві , у 2005 на протязі 6 місяців працюючи неофіційно на
будівництві в м. Полтава, маючи стабільний заробіток з 2000 року без поважних
причин аліменти на користь ОСОБА_2. не сплачує, ніяких дій , направлених на
відшкодування заборгованості по сплаті аліментів не здійснює, іншої допомоги
дитині не надає, в добровільному порядку аліменти не сплачує. Після звільнення
з роботи в м. Полтава ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості, як
шукаючий роботу не перебуває і не бажає цього робити.

Маючи декілька професій на роботу не влаштувався, ніяких дій
, направлених на відшкодування заборгованості по сплаті аліментів починаючи з
26.01.1999 року не здійснює, має заборгованість по аліментам станом на
01.02.2007 року в розмірі - 4100 грн. на протязі 44 місяців .

Крім цього, згідно постанови Лубенського районного суду
Полтавської області від 08.11.2002 року ОСОБА_1зобов'язаний сплачувати аліменти
в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини
неоподаткованого мінімуму доходів громадян на користьОСОБА_4. на утримання
доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, починаючи з 13.06.2002 року до досягнення повноліття дитини, однак
від виконання своїх обов'язків по сплаті аліментів без поважних причин
ухиляється, змінивши місце роботи не повідомивши про це державного виконавця,
неофіційно працюючи з 2000 року по 2004 рік на будівництві в м. Києві , у 2005
на протязі 6 місяців працюючи неофіційно на будівництві в м. Полтава, маючи
стабільний заробіток з 2000 року без поважних причин аліменти на користь
ОСОБА_4 не сплачує, ніяких дій направлених на відшкодування заборгованості по
сплаті аліментів не здійснює, іншої допомоги дитині не надає, в добровільному
порядку аліменти не сплачує. Після звільнення з роботи в м. Полтава ніде не
працює, на обліку в центрі зайнятості , як шукаючий роботу не перебуває і не
бажає цього робити.

2

Маючи професію будівельника на роботу не влаштувався,
ніяких дій , направлених на відшкодування заборгованостіло сплаті аліментів
починаючи з 13.06.2002 року не здійснює, має заборгованість по аліментам станом
на 01.02.2007 року в розмірі - 3243 грн.40 коп. на протязі 47 місяців .

Допитаний
у судовому засіданні ОСОБА_1. свою вину при вищезгаданих обставинах визнав
повністю, у скоєному кається.

Згідно ст.299 КПК України за згодою всіх учасників
судового засідання суд при дослідженні фактичних обставин справи обмежився
тільки допитом підсудного.

Кваліфікація дій ОСОБА_1., що виразились у злісному
ухиленні від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання 2 -х
дітей за ст.164 ч.1 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні
, вина підсудного встановлена і доведена повністю, підсудним визнана .

При призначенні покарання ОСОБА_1. суд враховує, що він
раніш не судимий, свою вину визнав, за місцем проживання характеризується
позитивно і визнає обставиною, що пом'якшує його покарання.

З урахуванням ступені тяжкості скоєного злочину, вини
підсудного, особи підсудного його поведінки, ОСОБА_1. повинен нести покарання у
вигляді обмеження волі.

Однак, враховуючи вищезгадані обставини, що скоєно не
тяжкий злочин, що ОСОБА_1вперше притягується до кримінальної відповідальності,
його каяття, можливість виправлення підсудного без ізоляції від суспільства,
позитивну характеристику, часткове погашення боргу по аліментам, думку
прокурора, потерпілої, які прохають суд не позбавляти волі ОСОБА_1суд вважає
можливим звільнити підсудного від
відбуття покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати винним у скоєні злочину передбаченого
ст.164 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді - 2 (двох) року
обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_1. звільнити від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком - 2 (два) роки.

У відповідності з ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1.
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця роботи,
проживання, періодично з'являтись на реєстрацію в ці органи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1. до набрання чинності
вироку залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду
Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.