Справа № 629/2443/15-к
Номер провадження 1-в/629/123/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лозова Харківської області клопотання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел.Орілька, Лозівського району Харківської області, громадянина України, с неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 02.11.1998 року Лозівським районним судом Харківської області за ст.229-6 ч.1 КК Україні (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 1 (один) рік, звільненого за відбуттям строку покарання 29.07.1999 року;

- 31.07.2000 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст.ст.140 ч.2,17 ч.2140 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) з застосуванням ст.42 КК України до позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, звільненого за відбуттям строку покарання 22.08.2000 року;

- 22.03.2002 року Лозівським районним судом Харківської області за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 3 (три) роки, звільненого 17.09.2004 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання строком 5 місяців 6 днів,

- 11.04.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст.185 ч.1,185 ч.3,70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки,

- 25.12.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст.307 ч.2,69 КК України до позбавлення волі строком на 3 (три) роки 9 (дев`ять) місяців без конфіскації майна за вчинення злочину, який мав місце 28.03.2006 року,

про застосування ст.ст.2,6 Закону України «Про амністію у 2014 році»,-

встановив:
ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього ст.ст.2,6 Закону України «Про амністію у 2014 році» в якому зазначив, що вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.04.2014 року він був засуджений за ст.ст.185 ч.1,185 ч.3,70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, перебуває під вартою з 20.02.2012 року. Згідно вироку він раніше не судимий в силу ст.89 КК України, більше половини строку покарання за вказаним вироком вже відбув, злочини за якими він засуджений вчинені до прийняття амністії, а тому вважає що підпадає під його дію.

В судовому засіданні засуджений та його захисник підтримали клопотання та просили його задовольнити, застосувати до засудженого ОСОБА_5 ст.2 або ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Згідно статті 2 Закону, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджені за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Згідно ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону, невідбута частина покарання підлягає скороченню наполовину.

Згідно ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Судом встановлено, що вироком Лозівського районного суду Харківської області від 22.03.2002 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, звільнений 17.09.2004 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання строком 5 місяців 6 днів, а 28.03.2006 року ОСОБА_5 вчинив новий злочин, за який був засуджений 25.12.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст.307 ч.2,69 КК України до позбавлення волі строком на 3 (три) роки 9 (дев`ять) місяців без конфіскації майна (т.3 а.с.24-27, т.8 а.с.90-92).

Відповідно до п.8 ч.1 ст.89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Згідно ч.ч.1,5 ст.90 КК України, строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання, якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.

З викладено вбачається, що перебіг строку погашення судимості у засудженого ОСОБА_5 в зв`язку з вчиненням нового злочину у 2006 році переривається, і його перебіг розпочнеться заново після фактичного відбуття покарання за останній злочин.

11.04.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області ОСОБА_5 був засуджений за ст.ст.185 ч.1,185 ч.3,70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки (т.7 а.с.54-65).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону. Амністія не застосовується до осіб, визначених статтею 4 цього Закону.

Згідно п.В ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст.2 або ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році», враховуючи наявність у останнього двох судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів.

Керуючись ст.ст.86,88-91 КК України, ст.ст.372,376,395 КПК України, суд -

ухвалив:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування ст.ст.2,6 Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 06.07.2015 року в 17-00 год.
Суддя ОСОБА_1