Справа № 682/4021/13-к
Провадження № 1-кп/682/175/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2013 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Тончук Р.І.,

при секретарі Придачук Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001186, про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Комсомольське Миколаївського району Миколаївської області, українця, гр. України, з освітою середньою, одруженого, на утриманні троє малолітніх дітей,не працюючого, жителя АДРЕСА_1, відповідно до ст. 89 КК України не судимого, - за ст. 309 ч. 1 КК України,

Сторона обвинувачення - прокурор Арутюнян Д.А.

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 в кінці серпня 2013 року на березі річки Горинь у м. Славуті знайшов дикорослу рослину коноплі, зірвав її та переніс до будинку АДРЕСА_1. На горищі будинку рослину висушив, подрібнив та незаконно зберігав без мети збуту для власного вживання. 19.11.2013 року під час проведення огляду працівниками міліції в коридорі будинку було виявлено та вилучено суху подрібнену речовину рослинного походження, що згідно висновку судово-хімічної експертизи є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 26.2 гр. і обіг якого заборонено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 6.05.2000 року "Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів".

Його дії кваліфіковані за ст. 309 ч. 1 КК України, як незаконне придбання, зберігання,виготовлення особливо небезпечних наркотичних засобів без мети збуту.

Під час досудового розслідування між прокурором Славутської міжрайонної прокуратури Шуль І.М..та обвинуваченим ОСОБА_1укладено та підписано угоду про визнання винуватості, у якій викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст. 309 ч. 1 КК України, що ніким не оспорюється, зазначено істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди ОСОБА_1. повністю визнав свою винуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення та зобов"язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодили, що підозрюваний за ст. 309 ч. 1 КК України понесе покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.. В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро кається. Також пояснив суду, що розуміє права, надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження угоди йому зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор Арутюнян Д.А., вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить її затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_1 узгоджену сторонами міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Згідно ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст.ст. 468 ч. 2, 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам .

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості за своїм змістом і порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470 КПК України, відповідає Закону про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, що передбачена санкцією ст. 309 ч. 1 КК України. Вчинене ОСОБА_1 кримінальне правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до правопорушень середньої тяжкості.

Суд переконався в тому, що угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Обвинуваченому роз"яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов"язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання, суворішого за узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами п"ятою-сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз"яснення йому наслідків укладення угоди.

Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі і він не заперечує проти затвердження угоди.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ст. 474 ч. 7 КПК України, відсутні.

Міра покарання, узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам закону та загальним засадам призначення покарання. При його призначенні враховано обставини, що пом"ягшують та обтяжують відповідальність обвинуваченого, його особу.

Обставинами, що пом"ягшують його відповідальність є визнання своєї вини у скоєному, щире каяття, позитивна характеристика з місця проживання ,наявність трьох малолітніх дітей.Обставин, що обтяжують відповідальність, по справі не встановлено.

Отже,за наслідками розгляду угоди у підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження та призначення ОСОБА_1.узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст. 314,315,368 - 374, 395, 468 - 470,472, 474, 475 КПК України, суд

засудив:

затвердити угоду від 11 грудня 2013 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Славутської міжрайонної прокуратури Шуль Іриною Миколаївною та підозрюваним ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0001186.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Роз"яснити ОСОБА_1, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Тончук Р. І.