Справа № 551/331/15-к
ВИРОК
іменем України
04.06.2015 року Шишацький районний суд Полтавської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не судимого, працюючого у національному музеї-заповіднику ОСОБА_5 електриком, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 з 25.10.2008 року до 15.10.2009 року проходив строкову військову службу у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого механіка-водія БМП-2 зі званням рядовий, згідно наказу Міністерства оборони України №457 від 11.09.2009 року, був демобілізований в запас і 20.10.2009 року був поставлений на облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний.

В порушення положень Указу Президента України №15/2015 від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію», який затверджено Законом України №113-VIII від 15.01.2015 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» 11.03.2015 року ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою ухилення від призову за мобілізацією, відмовився від отримання повістки про явку до Шишацького РВК на 12.03.2015 року на 07 годин 30 хвилин, про що працівником Шишацького РВК було складено протокол №10 про відмову отримання повістки. 12.03.2015 року о 07 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , будучи заздалегідь попередженим про необхідність явки до Шишацького РВК, у визначенийй час не з`явився до Шишацького РВК, чим умисно ухилився від призову за мобілізацією.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.336 КК України, тобто, ухилення від призову за мобілізацією .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст.336 КК України визнав повністю, підтвердив обставини вчинення злочину викладені у обвинувальному акті та пояснив, що на його утриманні перебуває малолітня дитина і він не міг залишити сім`ю без засобів до існування, а тому ухилився від призову. У вчиненому розкаюється.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду змісту ч.3 ст.349 КПК України та за їх згодою суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та перебування на його утриманні малолітнього сина.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не виявлено.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягається вперше, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням.

В ході досудового слідства ухвалою слідчого судді Шишацького районного суду Полтавської області ОСОБА_6 від 26.03.2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 2 місяці. На день винесення вироку строк дії запобіжного заходу закінчився, а тому, у відповідності до ст.203 КПК України ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу припинила свою дію. Підстав для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7-29, 100, 349, 369-371, 373-375, 392-395 КПК України, ст.ст. 12, 65, 66, 67, 75, 76, 336 КК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ст.336 КК України і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, покладені на нього вироком суду.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя