Справа № 11-1220/11
Головуючий у 1 інстанції: Тмченко О.А.
Категорія: ст.82 КК України
Доповідач: Валько Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року Колегія Суддів Судової
палати у кримінальних справах
Апеляційного суд у Львівської області
у складі:

Головуючого: Валько Н.М.

Суддів: Ревера В.В.,
Михалюка В.О.

З участю прокурора:
Тарнавського Т.В.

Адвоката: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляцію
прокурора Тарнавського Т.В. на
постанову Сихівського районного суду
м.Львова від 31 жовтня 2011 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Даною постановою Сихівським
районним судом м.Львова задоволено
спільне подання адміністрації
Львівської ВК №48 та Спостережної
комісії Сихівської районної
адміністрації про заміну ОСОБА_2
невідбутої частини покарання більш
мяким та замінено йому невідбуту
частину покарання 2 роки 6 місяців 11
днів позбавлення волі, більш мяким
-обмеженням волі.

Приймаючи дане рішення, районний суд
виходив із того, що засуджений ОСОБА_2
відбув 2/3 частини призначеного йому
вироком суду першої інстанції
покарання у вигляді позбавлення волі,
мав стягнення у 2006 та 2008 роках, які
відповідно до закону є погашені, за час
відбування покарання у ЛВК-48 з 2010 по
серпень 2011 року мав ряд заохоченнь за
сумлінну поведінку і чесне ставлення
до праці; зі слів представника
адміністрації ЛВК-48 засуджений ОСОБА_2
є ввічливий і тактовний, приймає участь
у реалізації ряду програм ЛВК-48, він є
безконфліктним, приймає участь у
суспільно-корисній праці та загалом
характеризується виключно позитивно. З
уваги на викладене, суд першої
інстанції прийшов до висновку про те,
що засуджений ОСОБА_2 своєю сумлінною
поведінкою і ставленням до праці довів
своє виправлення, застосувавши
відносно нього вимоги ст.82 КК України.

У поданій апеляції скаржник вважає
оскаржувану ним постанову незаконною.
При цьому, покликається на те, що судом
при прийнятті даного рішення неповно
враховано дані про особу засудженого,
який раніше судимий, його поведінка за
час відбування покарання у ЛВК-48 є
нестабільною, оскільки він тричі
заохочувався адміністрацією установи,
тричі допускав порушення режиму
утримання. Апелянт вважає, що
засуджений своєю поведінкою не довів
свого виправлення у місцях позбавлення
волі. Просить оскаржувану ним
постанову суду першої інстанції
скасувати, а матеріали справи
скерувати Сихівському районному суду
м.Львова на новий судовий розгляд в
іншому складу суду.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора, який повністю підтримав
подану апеляцію, просить задоволити її
у повному об'ємі, вивчивши матеріали
судового провадження Сихівського
районного суду м.Львова № 5-813/11 про
заміну покарання більш мяким відносно
ОСОБА_2 проаналізувавши доводи поданої
прокурором апеляції, Колегія Суддів
вважає, що така до задоволення не
підлягає.

До даного висновку Колегія Суддів
приходить, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів
судового провадження Сихівського
районного суду м.Львова № 5-813/11 про
заміну покарання більш мяким відносно
ОСОБА_2, останній відбув передбачений
ст.82 КК України строк, у зв'язку з чим
виникла можливість вирішення питання
щодо заміни йому призначеного
покарання більш мяким.

Згідно вимог ч.3 ст.82 КК України,
заміна невідбутої частини покарання
більш м'яким може бути застосоване,
якщо засуджений став на шлях
виправлення.

Як видно із протоколу судового
засідання від 31 жовтня 2011 року,
прокурор, який приймав участь у
розгляді подання, вважав, що
засудженому слід відмовити у заміні
невідбутої частини покарання більш
мяким -обмеженням волі, оскільки
засуджений допускав порушення і мав
мало заохочень. ( Судове провадження
Сихівського районного суду м.Львова №
5-813/11, а.с.14 ).

Представник адміністрації
Львівської ВК-48 -начальник відділення
соціально-виховної та психологічної
служби Смірнов В.М. у судовому
засіданні 31 жовтня 2011 року вказав на те,
що після прибуття у ЛВК-48 засуджений
ОСОБА_2 у зв'язку із адаптацією дійсно
допустив три порушення, у подальшому за
час відбування покарання і на момент
розгляду подання Сихівським районним
судом м.Львова -31 жовтня 2011 року
-засуджений ОСОБА_2 зарекомендував себе
виключно із позитивної сторони, він є
ввічливим і тактовним, що не є
показовим; він працьовитий, сумлінно
ставиться до праці, має таку ж
поведінку, виважений, систематично
приймає участь у суспільно-корисній
праці, охайний і добрий, у зв'язку із чим
у 2010-2011 роках він був тричі заохочений
правами начальника установи; вважає, що
засудженому варто було б замінити
невідбуту частину покарання більш
мяким -обмеженням волі, беручи до уваги
і те, що він відбув необхідні 2/3 частини
строку призначеного йому покарання
вироком районного суду. Вказав
представник адміністрації і на те, що
вина засудженого ОСОБА_2 у тому, що
адміністрація ЛВК-48 недостатньо
заохочувала його за сумлінну поведінку
і ставлення до праці, відсутня, сам же
засуджений ОСОБА_2 вартий того, щоб
відносно нього застосували вимоги ст.82
КК України ( Судове провадження
Сихівського районного суду м.Львова №
5-813/11, а.с.13 ).

Матеріали Судового провадження
Сихівського районного суду м.Львова №
5-813/11 по розгляду подання про заміну
покарання засудженому ОСОБА_2 більш
мяким вказують і на наступне.

Згідно зазначеного спільного
подання від 22 вересня 2011 року,
засуджений ОСОБА_2 на вказаний час
відбув 2/3 частини призначеного йому
вироком Печерського районного суду
м.Києва покарання; на час постановлення
відносно нього вироку судом першої
інстанції, відповідно до вимог ст.89 КК
України він вважається таким, що не має
судимості. Із таким поданням
адміністрація ЛВК-48 спільно із
Спостережною комісією Сихівської
районної адміністрації на виконання
вимог ст.107 КВК України звернулася до
Сихівського районного суду м.Львова;
відсутність клопотання ЛВК-48 з цього
приводу мотивована тим, що засуджений
ОСОБА_2 ще потребує контролю за
поведінкою, а також тим, що він не став
на шлях виправлення (Судове
провадження Сихівського районного
суду м.Львова № 5-813/11, а.с.1 ).

Виходячи із змісту
характеристики засудженого ОСОБА_2,
затвердженої начальником ЛВК-48 та
погодженої начальником відділення
соціально-виховної та психологічної
служби, заступником начальника колонії
із соціально-виховної та психологічної
роботи, засуджений заходи виховного
характеру відвідує регулярно, до
представників адміністрації установи
тактовний, приймає участь у реалізації
програм диференційованого виховного
впливу із засудженими «Знати свої
права та обов'язки », відносно інших
засуджених -безконфліктний, приймає
участь у суспільно-корисній праці,
спокійний, цілеспрямований (Судове
провадження Сихівського районного
суду м.Львова № 5-813/11, а.с.3 ).

Як вбачається із довідки по
особовій справі засудженого ОСОБА_2, у
ЛВК-48 на нього тричі накладалися
стягнення ( у 2008 році ), які погашені у
встановленому законом порядку.
Протягом 2010-2011 років правами
начальника установи засуджений тричі
заохочувався, йому оголошувалася
подяка ( Судове провадження
Сихівського районного суду м.Львова №
5-813/11, а.с.4 ).

Згідно вимог ст.407 КПК України та
настанов Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року
«Про умовно-дострокове звільнення від
відбування покарання і заміну
невідбутої частини покарання більш
м'яким », заміна невідбутої частини
покарання більш мяким застосовується
суддею районного ( міського) суду за
місцем відбування засудженим
покарання за спільним поданням органу,
що відає виконанням покарання,
спостережної комісії або служби у
справах неповнолітніх.

На переконання Колегії Суддів, лише
спільне подання органу, який відає
виконанням покарання та спостережної
комісії або служби у справах
неповнолітніх є єдиним законним
приводом до розгляду справи про заміну
невідбутої частини покарання більш
мяким.

Дану вимогу закону, на
переконання Колегії Суддів районним
судом дотримано.

З урахуванням викладеного,
Колегія Суддів приходить до висновку
про правильність висновків суду першої
інстанції, який вважав, що засуджений
ОСОБА_2 за час відбування покарання
довів своє виправлення, оскільки таке
твердження випливає із матеріалів
самого подання в цілому, так і з позиції
представника адміністрації ЛВК-48 у
судовому засіданні, котрий претензій
до засудженого у контексті відбування
ним покарання у вказаній установі не
мав, вважаючи, що засуджений ОСОБА_2
вартий того, щоб до нього застосували
вимоги ст.82 КК України (Судове
провадження Сихівського районного
суду м.Львова № 5-813/11, а.с.13 ).

Колегія Суддів вважає, що доводи
апеляції правильних висновків суду не
спростовують.

Порушень вимог закону, які б впливали
на законність прийнятого судом першої
інстанції рішення, Колегією Суддів не
встановлено.

Керуючись ст.ст.362;366;377; 379 КПК
України, Колегія Суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора на постанову
Сихівського районного суду м.Львова
від 31 жовтня 2011 року залишити без
задоволення, а постанову Сихівського
районного суду м.Львова від 31 жовтня 2011
року -без змін.

Ухвала виготовлена у нарадчій кімнаті
у єдиному примірнику.

С У Д Д І :

В.В.Ревер Н.М.Валько В.О.Михалюк