Справа № 464/6142/14-к
пр.№ 1-в/464/567/14
У Х В А Л А
Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючої-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році»,-
вироком апеляційного суду Сумської області від 29.10.2013р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 України та призначено йому покарання 2 роки позбавлення волі. Крім того, вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2013р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначено покарання 1 рік обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 06.03.2014р. звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням скасовано.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до нього Закон України «Про амністію в 2014 році».
Заслухавши в режимі відеоконференції пояснення засудженого, який просить клопотання задоволити та застосувати до нього Закон України «Про амністію в 2014 році», представника адміністрації ЛВК№48 та думку прокурора, які заперечили проти задоволення клопотання, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п. «е» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.
Як вбачається із матеріалів особової справи засудженого, зокрема довідки УІТ, ОСОБА_4 27.08.2003р. звільнено від покарання на підставі Закону України «Про амністію» та до спливу 10 років ним у 2004р. та 2013р. вчинено три умисних злочини.
Крім того, відповідно до п. «г» ст.8 Закону України «Про амністію у 2014р.» амністія не застосовується до осіб, які мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, і вчинили злочини, що посягають на життя, здоров`я, честь, гідність чи інші охоронювані законом права та інтереси цих дітей.
Вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2013р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.164 КК України (ухилення від сплати аліментів), що пов`язаний із посяганням на охоронюване законом право дитини на утримання від батьків.
Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що такі відповідно до п. «е» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та п. «г» ст.8 Закону України «Про амністію у 2014р.» виключають можливість застосування до засудженого ОСОБА_4 положень Закону України Про амністію у 2014 році, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, п. «е» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», п. «г» ст.8 Закону України «Про амністію у 2014р.», суд, -
в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її проголошення .

Головуюча: