справа №1-127/2007
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2007
року Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді Криворученко Д.П.,

при секретарі - Марченко Т.А.,

з участю
прокурора - Гуляко М.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у
залі суду у м.
Городня справу по

обвинуваченню :

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, освіта
повна загальна середня, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого
за вироком Городнянського районного суду від 28.09.2006 року за ст. 185 ч. 1 КК
України до штрафу в сумі 765 грн., проживаючого за адресою : АДРЕСА_1, у скоєні
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи раніше судимим за скоєння умисного злочину проти власності,
судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на
шлях виправлення не став і знову вчинив ряд злочинів.

Так, в другій половині грудня місяця 2006 року, ОСОБА_1. знаючи, що за
місцем проживання ОСОБА_2 зберігається спортивна двомісна палатка, яка належить
його колишній співмешканці ОСОБА_3, прийшов додому до ОСОБА_2., де шляхом
обману, повідомивши йому, що він прийшов за палаткою по дорученню її
господарки, незаконно заволодів вказаною палаткою і продав її за 100 грн.
мешканцю м. АДРЕСА_2 ОСОБА_4, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_3. матеріальну
шкоду на суму 623 грн..

Продовжуючи
свою злочинну діяльність, ОСОБА_1CO., 30 грудня 2006 року, в післяобідній час, знаходячись в
гостях у мешканця м. АДРЕСА_3 ОСОБА_5, шляхом
вільного доступу, з кухонного столу скоїв крадіжку мобільного телефону марки
„Самсунг X 700", чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5. . матеріальну шкоду на суму 800 грн..

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1свою
вину у пред'явленому йому обвинуваченні по ч. 2 ст. 185. ч. 2
ст. 190 КК України визнав повністю, у скоєному щиро кається, заявлений
потерпілим ОСОБА_5. цивільний
позов про стягнення з нього матеріальної шкоди в сумі 800 грн. визнає. Від дачі
показів у суді відмовляється.

Не дивлячись на визнання своєї вини у вчинені
інкримінованих злочинів підсудним ОСОБА_1., його вина підтверджується показами
потерпілих та свідків.

Допитана на досудовому слідстві потерпіла ОСОБА_3, покази
якої було досліджено та оголошено у судовому засіданні пояснила, що мала у
власності двохмісну палатку, яку зберігала в себе вдома. З травня 2006 року і
на протязі двох місяців вона співмешкала з ОСОБА_1. У кінці червня 2006 року її
знайомий

ОСОБА_6попросив в неї палатку на декілька днів, і
вона йому дала палатку. Однак ОСОБА_6палатку
не повернув і сказав, що та зберігається у знайомого ОСОБА_2. У кінці грудня
2006 року їй стало відомо, що ОСОБА_1забрав у ОСОБА_2палатку і продав її, хоча
забирати палатку і продавати її вона не дозволяла. /а.с. 19-20/

Допитаний на досудовому слідстві потерпілий ОСОБА_5, покази якого було досліджено та оголошено у судовому
засіданні пояснив, що 30 грудня 2006 року розпивав спиртні напої зі знайомим
ОСОБА_1, а потім з ним пішов до себе до дому де їх нагодувала мати. Потім він
пішов спати, а ОСОБА_1залишився сидіти за столом і грався його мобільним
телефоном марки „Самсунг Х-700". Коли о 19 годині прокинувся, то не
знайшов мобільного телефону, а мати повідомила, що ОСОБА_1пішов з квартири. Як
з'ясувалось пізніше, крадіжку телефону вчинив саме ОСОБА_1. Завдані збитки йому
не відшкодовано, /а.с.41/

Допитаний на досудовому слідстві свідок ОСОБА_2, покази якого було
досліджено та оголошено у судовому засіданні пояснив, що влітку 2006 року
святкував День молоді в с
Сеньківка, Городнянського району, і його знайомий ОСОБА_6попросив забрати
палатку, на що той погодився і привіз палатку у м. Городня. ОСОБА_6сказав, що
палатка належить ОСОБА_3. Палатка лежала у нього до грудня 2006 року, а потім
до нього прийшов співмешканець ОСОБА_3 ОСОБА_1ОСОБА_1, і сказав, що буде
забирати палатку, бо його направила ОСОБА_3. Він віддав палатку, і більше
ОСОБА_1а не бачив, /а.с.22/

Допитаний на досудовому слідстві свідок ОСОБА_6, покази якого
було досліджено та оголошено у судовому засіданні пояснив, що у червні 2006
року святкував День молоді в с
Сеньківка, Городнянського району і до цього, десь за декілька днів, узяв у
ОСОБА_3 двохмісну палатку. У той час ОСОБА_3 проживала разом з ОСОБА_1. Після
святкування, залишився ще у с
Сеньківка, а щоб палатку не викрали, то попросив знайомого ОСОБА_2 забрати
її у м. Городня та потім повернути ОСОБА_3. У другій половині грудня 2006 року
до нього прийшов ОСОБА_1і сказав, що ОСОБА_3 направила його за палаткою, і тоді
він повідомив йому, що палатка зберігається у ОСОБА_2і дав адресу. Через деякий
час від ОСОБА_3 дізнався, що ОСОБА_1її обманув, забрав від її імені палатку та
продав її. /а.с.21/

Допитаний на досудовому слідстві свідок ОСОБА_7, покази якого було
досліджено та оголошено у судовому засіданні пояснив, що у другій половині
грудня 2006 року у його присутності ОСОБА_1забрав палатку у ОСОБА_2, що
проживає в м. АДРЕСА_4, а потім ОСОБА_1продав палатку за 100 грн. ОСОБА_8,
/а.с.23-24/

Допитаний на досудовому слідстві свідок ОСОБА_8 , покази якого було
досліджено та оголошено у судовому засіданні пояснив, що у другій половині
грудня 2006 року зустрів знайомого ОСОБА_7, який був з хлопцем на ім'я ОСОБА_1.
У них була палатка загорнута в чохол, і ОСОБА_7 запропонував купити палатку за
100 грн. Він погодився на їх пропозицію і привіз гроші та забрав палатку, а
08.01.2007 року дану палатку було вилучено працівниками міліції, і він
дізнався, що палатка викрадена, /а.а.25/

Допитана на досудовому слідстві свідок ОСОБА_9, покази якої було досліджено та оголошено у судовому
засіданні пояснила, що 30.12.2006 року до неї до дому прийшов син ОСОБА_5 з товаришем, і
вони були у нетверезому стані. Вона їх нагодувала та поклала сина спати, а
перед цим син поклав свій мобільний телефон біля дзеркала у вітальні. Потім
провела з квартири товариша сина, а згодом звернула увагу що зник телефон сина,
/а.с.42/

Допитаний на досудовому слідстві свідок ОСОБА_11, покази
якого було досліджено та оголошено у судовому засіданні пояснив, що 30.12.2006
року близько 19 години, біля магазину „Союз" в м. Чернігові у знайомого
ОСОБА_1 придбав мобільний телефон марки „Самсунг Х-700" за 270 грн..
Наступного дня придбаний телефон перепродав незнайомому чоловіку за вищою
ціною. Про те, що телефон був крадений він не знав. /а.с.51/

Крім того, винність ОСОБА_1.
у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується дослідженим у
судовому засіданні протоколом вилучення від 08.01.07 p., згідно
якого у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено двохмісну палатку /а.с.7/; протоколом
огляду двохмісної палатки /а.с.28/; явкою з повинною ОСОБА_1від 07.01.07 р.
/а.с.37/; довідкою про вартість мобільного телефону марки „Самсунг Х-700"
/а.с.38/; довідкою про вартість двохмісної палатки /а.с.17/

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, оцінивши ці докази за
своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що обвинувачення,
пред'явлене ОСОБА_1., знайшло
своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно
кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 2 ст. 190 КК України, як
заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство ) вчинене повторно, та за
ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене
повторно.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь
тяжкості вчинених злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, наслідки,
що настали від злочинів, наявність цивільного позову потерпілого в справі,
особу винного - його вік, сімейний стан, освіту, те що він являється сиротою,
позитивну характеристику за місцем колишнього проживання, те що підсудний не
працює, а також те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності
за вчинення злочину проти власності, і має не погашу судимість.

Обставиною, яка пом'якшує покарання підсудному, суд вважає - з'явлення зі
зізнанням та щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному, суд вважає вчинення злочину у
стані алкогольного сп'яніння. Суд не приймає обставину, що обтяжує покарання -
рецидив злочинів, оскільки органами досудового слідства підсудному
інкримінується кваліфікуючі ознаки злочинів, передбачених ст. ст. 185, 190 КК
України, як повторність.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1. по ч. 2
ст. 185 та ч.2 ст. 190 КК України необхідно призначити покарання у вигляді
позбавлення волі у межах санкцій цих статей, що є необхідним і достатнім для
виправлення підсудного і попередження нових злочинів та враховуючи особу
винного, тяжкість вчинених злочинів, конкретні обставини справи, наслідки, що
настали від злочинів, а також обставини, що пом'якшують покарання, суд
приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування
покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі
ст. 75 КК України. У зв'язку зі звільненням ОСОБА_1. від відбування покарання з
випробуванням покласти на нього обов'язки, передбачені ст. 76 КК України.

При призначенні покарання, суд враховує, що вироком Городнянського
районного суду Чернігівської області від 28.09.2006 року ОСОБА_1за вчинення
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України засуджено до штрафу в розмірі
765 грн.. Відповідно до довідки Державної виконавчої служби у Городнянському
районі штраф ОСОБА_1. не сплачено і виконавчий лист № 1-143 від 17.11.2005 року
направлено до ДВС у Деснянському районі для виконання по територіальності.

Відповідно до ч. З ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при
призначенні його за сукупністю вироків злочинів складанню з іншими видами
покарань не підлягає і виконується самостійно.

Таким чином, покарання у вигляді штрафу, яке не відбув підсудний за вироком
Городнянського районного суду Чернігівської області від 28.09.2006 року, має
виконуватись самостійно.

Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілого ОСОБА_5. щодо
відшкодування матеріальної шкоди в сумі 800 грн., суд виходить з того, що
підсудний визнав цивільний позов повністю, позов є обґрунтований, а тому
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Речовий доказ, а саме спортивну двохмісну туристичну
палатку залишити у власника ОСОБА_3( а.с. 29-30 ).

Судові витрати по справі відсутні.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1.
у вигляді взяття під варту змінити на підписку про невиїзд.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 323 , 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у скоєні злочинів, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК
України і призначити йому покарання : -
за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі; за ч.
2 ст. 190 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим призначити ОСОБА_1 остаточне покарання у вигляді трьох років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного
судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом
іспитового строку у два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на
нього обов'язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов'язки :
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та
роботи; періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

На підставі ч.3 ст.72 КК України вирок Городнянського
районного суду Чернігівської області від 28.09.2006 року про засудження ОСОБА_1
за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у
вигляді штрафу в розмірі 765 грн. виконувати самостійно.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1.
у вигляді взяття під варту змінити на підписку про невиїзд, звільнивши його з
під варти в залі суду.

Цивільний позов ОСОБА_5.
задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної
шкоди 800 грн. на користь ОСОБА_5.

Речовий доказ, а саме спортивну двохмісну туристичну
палатку залишити у власника ОСОБА_3.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення