Справа № 610/989/14-к
Провадження № 1-кп/610/5/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2015 року м.Балаклія

Балаклійський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Балаклія кримінальне провадження №0000627 по обвинуваченню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Яковенково Балаклійського району Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, депутата Яковенківської сільської Ради Балаклійського району Харківської області, розлученого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим слідством ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 21.03.2013 року, близько 16 години, на 32 км автодороги Шевченково-Балаклія-Первомайск-Кегічівка біля с.Яковенково Балаклійського району Харківської області, керуючи автомобілем ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи з необережності, протиправно, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення для здійснення маневру повороту наліво, під час виконання маневру повороту ліворуч. Не впевнився в тому, що даний маневр буде безпечним та не створить перепон або небезпеки іншим учасникам руху, допустив зіткнення з автомобілем Chevrolet Niva, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухався в попутному із ним напрямку, внаслідок чого пасажир автомобіля ВАЗ 21011 ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи №272-БЛ/13 від 26.04.2013 року отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудей та перелому 8-го ребра з правої сторони по задній пахвовій лінії, перелому п`ятого ребра з лівої сторони по середній пахвовій лінії з двостороннім пневмотораксом і лівосторонньою нижньодолевою посттравматичною пневмонією з розривом діафрагми в області харчового отвору; закритої травми живота у вигляді розривів товстого та тонкого кишководу, гематоми брижейки товстої кишки; осколкового перелому крила подвздошної кістки зліва з переходом на хрестець; розбіжності крижовоздухвинного зчленування; перелому сідничної кістки зправа без значного зміщення, які по ступеню тяжкості в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Згідно висновку авто-технічної експертизи №311/13 від 31.05.2013 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повинен був дотримуватися та діяти згідно з вимогами п.п.10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України:

п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п.10.4 Перед поворотом праворуч, ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїздній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїздній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїздній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

В діях водія автомобіля ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 є невідповідність вимогам п.п.10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з подією, що відбулася.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля Chevrolet Niva, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_11 повинен був діяти згідно з вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України.

Водій ОСОБА_11 не повинен був керуватися вимогами п. 14.6а Правил дорожнього руху України, оскільки дорожній знак 1.23.2 перед перехрестям був відсутній про що свідчить схема ДТП від 21.03.2013 року, на якій даний знак не зафіксований в зв`язку з його відсутністю, а також показами понятих, які були присутні під час огляду місця ДТП і в ході досудового розслідування підтвердили відсутність 21.03.2013 року дорожнього знака 1.23.2 в зоні ДТП.

Також водій автомобіля Chevrolet Niva, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_11 не мав технічної можливості запобігти зіткненню вчасним гальмуванням (згідно з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України).

Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковані досудовим слідством за ч.2 ст.286 КК України, тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, внаслідок чого потерпілому було заподіяно тяжке тілесне ушкодження.

Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, їх представників, допитавши свідків, вислухавши експертів, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що сторона обвинувачення не надала і в ході судового розгляду не встановлено фактичні дані, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а тому його слід виправдати.

Так, відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення .

Обвинувачений свою вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав пояснивши суду, що 21.03.2013 року близько 16 години він на автомобілі ВАЗ 21011 рухався з м.Балаклія до с.Яковенкове зі швидкістю 60 км/год. Поруч з ним на передньому сидінні знаходилась його тітка ОСОБА_8 .

За 200-300 метрів до повороту на с.Яковенкове він перестроївся вліво, знизив швидкість на повороті до 30 км/год, увімкнув лівий поворот приблизно за 100 м до повороту і хотів повернути в сторону с.Яковенкове. Видимість дороги була добра. Він у дзеркало заднього виду бачив, що в попутному напрямку за ним рухався автомобіль Chevrolet Niva. Коли вже почав виконувати маневр вліво, то побачив, що автомобіль Chevrolet Niva виїхав на зустрічну смугу і почав здійснювати обгін. Відчув удар в задню ліву частину автомобіля, від чого автомобіль кинуло і розвернуло. Машину занесло в бетонну тумбу праворуч. Від удару він втратив свідомість, а пасажир - отримала тілесні ушкодження. Викликали швидку допомогу та госпіталізували ОСОБА_8 в лікарню, де вона тривалий час лікувалась. Він вважає, що винуватцем ДТП є водій автомобіля Chevrolet Niva, оскільки за 200-300 м перед поворотом на с.Яковенкове стояв знак «Прилягання другорядної дороги зліва». Він цей знак бачив. Крім того, в наявності була дорожня розмітка, яка забороняла водієві вчиняти обгін.

Потерпіла ОСОБА_8 підтвердила суду, що 21.03.2013 року на автомобілі ВАЗ 21011, під керуванням ОСОБА_6 , вона виїхала з м.Балаклія до с.Яковенкове і сиділа на передньому сидінні поруч з водієм. За звичаєм слідкувала за дорожньою обстановкою, оскільки часто їздила з м.Харкова до с.Яковенкове. При під`їзді до повороту в с.Яковенково, ОСОБА_6 включив поворот ліворуч, і вона відчула удар в машину. Від удару вона стала задихатися, ОСОБА_6 знаходився на водійському сидінні у непритомному стані. ОСОБА_6 дотримувався вимог Правил дорожнього руху.

Її доставили в лікарню, де вона перебувала в реанімаційному відділенні п`ять діб, їй зробили операцію. Вона вважає, що винуватцем ДТП був водій ОСОБА_11 . Водій ОСОБА_11 надавав на лікування її чоловіку матеріальну допомогу в розмірі 3000 гривень та 200 доларів. Крім того, обіцяв, що буде допомагати матеріально, однак не виконав своєї обіцянки.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що потерпіла його дружина. У день ДТП він зателефонував їй, на дзвінок відповів ОСОБА_6 . Дружина сказала, що вона потрапила в ДТП і стан її дуже тяжкий. Він приїхав на місце ДТП з м.Харкова. Приїхавши, він побачив розбитий автомобіль «ВАЗ». Він сам водій, і коли приїхав на місце ДТП, то з побаченого зрозумів, що порушення Правил дорожнього руху були допущені водієм автомобіля Chevrolet Niva, який проігнорував знак, не пропустив автомобіль «ВАЗ». Його дружина довго лікувалася і батько водія автомобіля Chevrolet Niva давав йому гроші на лікування дружини, і казав, що головне, щоб вона вижила. Телефонував йому, цікавився станом здоров`я дружини, а потім припинив цікавитися станом її здоров`я.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що 21.03.2013 року у день ДТП він їхав з м.Балаклія в сторону с.Волохів Яр приблизно о 16 годині, зі швидкістю 80 км/год. Перед поворотом на с.Яковенкове в попутному напрямку попереду їхав автомобіль ВАЗ 21011, білого кольору. Оскільки не було забороняючих знаків, сполошної лінії не було, він став обганяти вказаний автомобіль, а водій цього автомобіля став різко здійснювати поворот ліворуч. Він не зміг уникнути зіткнення і стався удар в бік лівої сторони задньої частини автомобіля ВАЗ. Він зупинився, підійшов до автомобіля ВАЗ 21011, та побачив, що водій і пасажир знаходяться в автомобілі, викликав швидку допомогу. Їхала машина з с.Яковенкове і відвезла водія і пасажира до лікарні.

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що в якості слідчого прибув на місце ДТП і складав схему та протокол в присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Обидва водії підписали схему та протокол.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що приймав участь в якості понятого, коли складались схема і протокол. Дорожню розмітку на дорозі було видно. Знаків не було, хоча, коли він за декілька хвилин до цього їхав, вказаний знак стояв.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що в якості працівника ДАІ виїхав на місце ДТП разом із слідчим ОСОБА_13 . Він складав протокол огляду місця ДТП. Вказав, що дорожня розмітка була. ОСОБА_6 був у лікарні, потерпілої не було на місці ДТП.

Свідок ОСОБА_17 - інженер з охорони праці Балаклійського райавтодору підтвердив суду, що розмітка на автошляху була, знаки були на місці. Він складав акт обстеження місця ДТП, де вказав, що знаки були.

Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що ОСОБА_6 при складанні протоколу не був присутній, а був другий водій-учасник ДТП.

Свідок ОСОБА_18 - головний інженер Балаклійського райавтодору вказав, що була сполошна розмітка і був знак за 200 м до повороту на с.Яковенкове.

Свідок ОСОБА_19 підтвердив пояснення свідка ОСОБА_18 .

Згідно висновку судової авто-технічної експертизи №718/13 від 07.10.2013 року (а.с.142-145, т.1) за свідченнями водія автомобіля ВАЗ-21011 ОСОБА_6 , в даній дорожній обстановці водій автомобіля Chevrolet Niva ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1 і 14.6 (а) Правил Дорожнього руху України.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля Chevrolet Niva ОСОБА_11 мав технічну можливість запобігти цій дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п.п. 10.1 і 14.6 (а) Правил дорожнього руху України….

Запобігання даної дорожньо-транспортної пригоди не визначалось діями водія автомобіля ВАЗ-21011 ОСОБА_6 .

В діях водія автомобіля Chevrolet Niva ОСОБА_11 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1 і 14.6 (а) Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

В діях водія автомобіля ВАЗ-21011 ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.»

Однак за свідченнями водія автомобіля Chevrolet Niva ОСОБА_11 , в даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-21011 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1 і 10.4 Правил Дорожнього руху України….

В даній дорожній обстановці водій автомобіля Chevrolet Niva ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Оскільки дорожній знак 1.23.2 «Прилягання другорядної дороги» був відсутній перед перехрестям, то водій ОСОБА_11 не повинен був керуватися вимогами п. 14.6(а) Правил дорожнього руху України.

Водій автомобіля Chevrolet Niva ОСОБА_11 не мав технічної можливості запобігти зіткненню вчасним гальмуванням (згідно вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України).

В діях водія автомобіля Chevrolet Niva ОСОБА_11 немає невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходилися б у причинному зв`язку з подією що відбулася.

В діях водія ОСОБА_11 немає невідповідностей вимогам 14.6 (а) Правил дорожнього руху України, оскільки дорожній знак 1.23.2 був відсутній перед перехрестям.

В діях водія автомобіля ВАЗ-21011 ОСОБА_6 є невідповідності вимогам п.п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з подією, що відбулася».

Згідно висновку авто-технічної експертизи №10377 від 25.12.2014 року (а.с.103-112, т.2), проведеної в ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса на виконання ухвали суду від 05.09.2014 року встановлено: «Показання водія ОСОБА_11 в тій частині, що в момент, коли автомобіль ВАЗ-21011 спочатку прийнявши праворуч, а потім різко почав виконувати поворот вліво, відстань між автомобілями ВАЗ та Chevrolet Niva складала близько 10 м, що було встановлено під час допиту ОСОБА_11 у судовому засіданні від 07.05.2014 року, при цьому автомобіль ВАЗ-21011 у подальшому до місця зіткнення подолав відстань 10,6 м. зі швидкістю 30 км/год, що встановлено під час слідчого експерименту 24.05.2013 року з його участю, з технічної точки зору, є неспроможними.

Показання водія ОСОБА_11 , дані ним на слідчому експерименті 24.05.2013 року в тій частині, що з моменту початку повороту ліворуч автомобіль ВАЗ подолав відстань 10,6 м. зі швидкістю 30 км/год, з урахуванням того, що до моменту зіткнення автомобіль Chevrolet Niva залишив сліди гальмування довжиною 12,9 м, що відображено на схемі ДТП від 21.03.2013 року, з технічної точки зору є неспроможними. Тому дані показання водія ОСОБА_11 не будуть враховані під час подальшого дослідження».

Експерт ОСОБА_20 та експерт ОСОБА_21 роз`яснили в судовому засіданні дані ними авто-технічні висновки і вказали, що висновки надавались на поставлені їм питання та на тих матеріалах, які їм були надані для проведення експертизи. Їх висновки не суперечать один одному.

Прокурор на підтвердження винуватості ОСОБА_6 , послався на наступні докази: на висновок авто-технічної експертизи №311/13 від 31.05.2013 року, та висновок додаткової авто-технічної експертизи №365/13, згідно якого ОСОБА_6 повинен був дотримуватись та діяти згідно з вимогами п.п.10.1, 10.4 ПДР України. В діях водія автомобіля ВАЗ 21011 є невідповідність вимогам п.п.10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з подією, що відбулася.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля Chevrolet Niva ОСОБА_11 повинен був діяти згідно з вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України.

Водій ОСОБА_11 не повинен був керуватися вимогами п. 14.6а Правил дорожнього руху України, оскільки дорожній знак 1.23.2 перед перехрестям був відсутній про що свідчить схема ДТП від 21.03.2013 року, на якій даний знак не зафіксований в зв`язку з його відсутністю, а також показами понятих, які були присутні під час огляду місця ДТП і в ході досудового розслідування підтвердили відсутність 21.03.2013 року дорожнього знака 1.23.2 в зоні ДТП.

Також водій автомобіля Chevrolet Niva ОСОБА_11 не мав технічної можливості запобігти зіткненню вчасним гальмуванням (згідно з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України).

Однак, з дослідницької частини висновку вбачається, що експерт вказує на неможливість об`єктивно відповісти на поставлені перед експертизою питання, в повному обсязі в зв`язку з відсутністю у свідченнях водія ОСОБА_6 даних про відстань, яку подолав автомобіль ВАЗ-2101 з моменту повороту ліворуч до моменту зіткнення, про розташування автомобілів Chevrolet Niva та ВАЗ-21011 на проїзній частині в момент зіткнення, швидкість руху автомобіля Chevrolet Niva перед зіткненням, його розташування на проїзній частині в момент повороту автомобіля ВАЗ-21011, що не дозволяє провести дослідження і вирішити питання щодо дій обох водіїв у даній дорожній обстановці, їх технічні можливості запобігти події та невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України в їх діях за вихідними даними зі свідчень водія ОСОБА_22 .

Тому, у висновку експерт вказав, що: «Вирішити поставлені питання немає можливості з причин відсутності у свідченнях водія ОСОБА_6 вихідних даних, вказаних в дослідницькій частині висновку» (а.с.72-76, т.1). Таким чином суд не може взяти до уваги вказану експертизу як доказ, оскільки вона проведена односторонньо, без врахування свідчень обвинуваченого.

Що стосується дорожніх знаків, то їх наявність підтверджується поясненнями обвинуваченого, потерпілої, свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 .

Крім того, прокурор посилається на той факт, що потерпіла ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження в результаті ДТП.

Вказаний акт судово-медичної експертизи не може слугувати доказом вини обвинуваченого у скоєнні ДТП, а лише вказує на наслідки ДТП. Сама потерпіла пояснила, що ніяких претензій до обвинуваченого не має і просить його виправдати.

Прокурор також посилався в підтвердження винуватості ОСОБА_6 , на висновок судової авто-технічної експертизи №718/13 від 07.10.2013 року, згідно якого водій ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 10.4 ПДР України.

Однак суд вважає, що дана експертиза не може бути взята за основу обвинувачення, оскільки експертиза проведена за свідченням ОСОБА_11 , згідно яких в діях ОСОБА_6 є невідповідність вимогам ПДР України, які з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з подією, а за свідченням водія ОСОБА_6 у його діях не вбачається невідповідності вимогам ПДР України, які з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з подією.

Тобто, вказаний висновок експертизи взаємовиключає наявність вини в скоєнні ДТП обох водіїв в залежності від того, свідчення якого з водіїв приймати за основу. Однозначної відповіді на питання про те, хто з водіїв порушив правила дорожнього руху, які є причиною ДТП, дати неможливо.

Тому цю обставину суд тлумачить на користь обвинуваченого ОСОБА_6 , бо відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, прокурор посилався на підтвердження винуватості ОСОБА_6 на висновок судової авто-технічної експертизи №10377 від 25.12.2014 року, згідно якого водій ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 ПДР України. В той же час вказує на неконкретність даної експертизи.

Суд не може взяти висновки вказаної експертизи, на яку посилається прокурор, за основу обвинувачення, оскільки експертиза вказує, що свідчення ОСОБА_11 під час допиту у судовому засіданні від 07.05.2014 року та під час слідчого експерименту 24.05.2013 року з його участю, з технічної точки зору, є неспроможними. Тому дані покази водія ОСОБА_11 не будуть враховані під час подальшого дослідження.

Прокурор, крім того, посилався на підтвердження винуватості ОСОБА_6 , на пояснення свідків ОСОБА_13 слідчого по справі, працівника ДАІ ОСОБА_16 , які не являються очевидцями ДТП.

Прокурор, крім того, посилався на підтвердження винуватості ОСОБА_6 , на протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 та ОСОБА_6 (а.с.59-68, т.1), однак висновком експертизи показання ОСОБА_11 при проведенні слідчого експерименту визнані недостовірними. А з протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 вбачається вина ОСОБА_11 .

Прокурор, крім того, посилався на підтвердження винуватості ОСОБА_6 , на протокол огляду місця події від 21.03.2013 року зі схемою та фото таблицею до нього (а.с.6-13, т.1), та протокол огляду транспортних засобів (а.с.14,15, 16, 17, т.1), які складені досудовим слідством без участі ОСОБА_6 . Його підписи в цих процесуальних документах відсутні.

З акту обстеження місця події від 21.03.2013 року (а.с.158, т.1), на який також посилається прокурор, вбачається, що мається дорожня розмітка, а дорожні знаки на відстані 300 м відсутні. Однак цей акт являється недостовірним, оскільки на а.с.159, т.1 є такий же акт обстеження місця події від 21.03.2013 року, де вказано, що маються дорожні знаки 1.39; 1.23.1; 1.23.2, та розмітка в наявності 1.1; 1.5. Як пояснили суду свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , що акт обстеження місця події про відсутність дорожніх знаків (а.с.158) не відповідає дійсності і в ньому помилково вказано про відсутність дорожніх знаків, а на а.с.159 акт відповідає дійсності.

З пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , та одержаних по справі письмових матеріалів: фотографій до протоколу огляду місця події від 21.09.2013 року (а.с.9-12), довідки №192 від 19.08.2013 року (а.с.116), акту обстеження місця ДТП (а.с.159), копій листа-відповіді та акту обстеження місця ДТП (а.с.184-185, оригінали яких було долучено до справи в судовому засідання 27.08.2014 року), було встановлено, що ДТП відбулося в зоні дії дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), та 1.5 (розподіл транспортних потоків протилежних напрямків).

У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне виправдати обвинуваченого у пред`явленому обвинуваченні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати на проведення експертиз в розмірі 2200,5 грн. (а.с.41, т.1), 586,80 грн. (а.с.71, т.1), 586,80 грн. (а.с.126, т.1), 586,80 грн. (а.с.141, т.1). стягненню з ОСОБА_6 не підлягають, оскільки його винуватість не доведена і обвинувачений виправданий.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_23 за ч. 2 ст.286 КК України виправдати за недоведеністю його вини.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_10 не обирався.

Речові докази та цивільний позов у справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1