Справа № 642/277/15-к
Провадження № 1-кп/642/159/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, без визначеного місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.2 КК України,-

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого неофіційно реалізатором ринку «ХТЗ», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 24.02.2014 року в нічний час, точний час під час досудового слідства не встановлено, запропонував ОСОБА_5 , здійснити таємне викрадення чужого майна з проникненням до приміщення, на що останній дав свою згоду, вступивши таким чином в злочинну змову, після чого, діючи із корисних спонукань, розділили між собою злочинні ролі, а саме ОСОБА_4 повинен був розбити скло у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_10 , через яке проникнути в середину приміщення, відкрити вхідні двері ОСОБА_5 , який в свою чергу повинен був спостерігати за обстановкою, та в разі виникнення небезпеки повідомити про це ОСОБА_4 , а потім разом оглянути приміщення кафе, та таємно викрасти з нього цінності ОСОБА_10 , після чого разом зникнути з місця скоєння кримінального правопорушення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підняв ролету на вікні в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за допомогою металевого лому, який знаходився при ньому, після чого за допомогою вказаного лому розбив скло у вікні, через яке проник до приміщення вищевказаного кафе, а ОСОБА_5 залишився на вулиці та спостерігав за навколишньою обстановкою, та після того як ОСОБА_4 відчинив вхідні двері до кафе, також проник до приміщення. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 приміщення кафе, звідки в подальшому таємно викрали товарно-матеріальні цінності, а саме:

- мікрохвильову піч «LG» модель МS-2083 АLВ вартістю 480 гривень;

- комп`ютерний монітор «Samsung Sуnс Маster 740N» - вартістю 378 гривень;

- касовий апарат «ІКС-М500» в комплекті з модемом «ІКС-М2» Соmbi вартістю 765 гривень,

після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1623 гривні.

Крім того, ОСОБА_4 в ніч з 29.09.2014 року на 30.09.2014 року, точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, знаходячись поряд з територією домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_4 та маючи при цьому злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням, вирішив вчинити крадіжку майна з вище вказаної території домоволодіння або добудов.

Після цього ОСОБА_4 , реалізуючі свій умисел, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно викрав велосипед торгової марки «Агdis МТВ-26», вартістю 1278 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, обернувши викрадене майно на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_11 на суму 1278 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 в ніч з 10.11.2014 року на 11.11.2014 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись по вул. Полтавський шлях, 188 в м. Харкові, маючи при цьому умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, звернув увагу на раніше не знайомого йому ОСОБА_12 та підійшовши до останнього ззаду, після чого, реалізуючі свій злочинний умисел, підставив свою ногу та штовхнув в спину від чого ОСОБА_13 впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 натягнув куртку, що була вдягнена на ОСОБА_12 останньому на голову, таким чином подолавши можливість чинити опір, повторно відкрито викрав з кишені вказаної куртки мобільний телефон «Samsung Gt-i9300» - вартістю 2849 гривень, в корпусі якого знаходилася сім-карта мобільного оператора МТС, що не представляє матеріальної цінності для потерпілого, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_12 на вказану суму.

Допитані в судовому засіданні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України відносно потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_14 за епізодами від 24 лютого 2014 року та в ніч з 29.09.2014 року на 30.09.2014 року обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винуватими себе визнали повністю, фактичних обставин не оспорювали, щиро покаялись у скоєному кримінальному правопорушенні, погодилися з кваліфікацією вчинених ним діянь та пояснили, що вони, спільно 24 лютого 2014 року в нічний час прийшли до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване по АДРЕСА_3 , де ОСОБА_15 за допомогою принесеного з собою металевого лому підняв ролету на вікні, після чого розбив скло та проник до приміщення кафе, а ОСОБА_16 знаходився на вулиці та спостерігав за навколишньою обстановкою, потім ОСОБА_15 відчинив двері після чого ОСОБА_16 зайшов до кафе, де вони разом викрали мікрохвильову піч «LG», комп`ютерний монітор «Samsung», касовий апарат в комплекті з модемом, якими в подальшому розпорядилися на власний розсуд. Крім того ОСОБА_4 пояснив, що в ніч з 29.09.2014 року на 30.09.2014 року, він проходив поряд з території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_4 та побачив на території домоволодіння велосипед. Після цього він переліз через паркан домоволодіння, звідки таємно викрав велосипед «Агdis», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, обернувши викрадене майно на власний розсуд. У вчинених злочинах обвинувачені розкаялися.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи за епізодами обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні крадіжок чужого майна 24 лютого 2014 року та в ніч з 29.09.2014 року на 30.09.2014 року відносно потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_11 , які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України не визнав повністю та пояснив, що в одну з ночей восени 2014 року, точної дати не пам`ятає, біля одного з будинків по вул. Наріманова в м. Харкові він познайомився з наріже невідомими йому хлопцями, які на лавочці пили пиво, у одного з яких виграв в карти мобільний телефон «Самсунг», яким в подальшому став особисто користуватися. Ніякого заволодіння майном ОСОБА_12 він не скоював, насильства йому не завдавав. Пізніше даний телефон був у нього вилучений працівниками міліції

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення за епізодом, скоєним в ніч з 10.11.2014 року на 11.11.2014 року підтвердилась у судовому засіданні наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні:

- даними протоколу огляду місця події від 25.11.2014 року - квартири АДРЕСА_5 , в ході якого в кімнаті на полиці трюмо був виявлений мобільний телефон «Samsung Gt-i9300» темно-синього кольору IMEI13382. (а.с.63-64);
- фактом впізнання потерпілим ОСОБА_12 серед пред`явлених осіб ОСОБА_4 , як особи, який в ніч з 10.11.2014 року на 11.11.2014 року біля будинку № 188 по вул. Полтавський шлях у м. Харкові відкрито заволодів його мобільним телефоном з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, зафіксованим в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 14.01.2014 року (а.с.65-69);
- показаннями потерпілого ОСОБА_12 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що в ніч з 10.11.2014 року на 11.11.2014 року, точного часу він не пам`ятає, після вживання трьох пляшок пива, він повертався з гостей. Проходячи по вул. Полтавський шлях, 188 в м. Харкові, його сильно штовхнув у спину ззаду хлопець та зробив йому підніжку, від чого він впав на землю обличчям вниз. Нападник натягнув куртку, вдягнуту на нього, йому на голову. Повернувши голову він побачив хлопця- нападника, риси якого запам`ятав. Він почув як останній з кишені куртки витяг його телефон «Samsung Gt-i9300», в корпусі якого знаходилася сім-карта мобільного оператора МТС, що не представляла матеріальної цінності для нього, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік. В подальшому він впізнав даного нападника в приміщенні райвідділку міліції при пред`явленні йому особи для впізнання;

- даними огляду та визнанням речовим доказом мобільного телефону «Samsung Gt-i9300» темно-синього кольору IMEI13382, вилученого в квартирі АДРЕСА_5 за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 (а.с.111-112);
- висновком судово-товарознавчої експертизи №6 від 27.11.2014р., відповідно до якого вартість мобільного телефону «Samsung Gt-i9300» з урахуванням зносу становить 2849 грн. (а.с.70);

Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, і не викликають у суду сумнівів, тому суд кладе їх в основу вироку.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_4 на те, що перед пред`явленням особи для впізнання він був сфотографований на мобільний телефон працівником міліції, який показав його фото потерпілому, після чого останній впізнав його як нападника суд відкидає, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_12 .
Викладену позицію обвинуваченого ОСОБА_4 щодо невизнання вини у скоєнні відкритого викрадення чужого майна у потерпілого ОСОБА_12 суд розцінює, як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, оскільки його доводи були спростовані вищенаведеними доказами.

Оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість всіх обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Таким чином, судом встановлено, що своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 24 лютого 2014 року вчинили кримінальне правопорушення - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням до приміщення, вчинену за попередньою змовою групою осіб, а тому їх вказані дії суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України.

Крім того, судом встановлено, що своїми умисними діями ОСОБА_4 в ніч з 29.09.2014 року на 30.09.2014 року скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням до сховища, скоєну повторно.

Також судом встановлено, що своїми умисними діями ОСОБА_4 в ніч з 10.11.2014 року на 11.11.2014 року скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не має постійного місця реєстрації, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце реєстрації, працює неофіційно реалізатором на ринку «ХТЗ», на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття у вчинених кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у вчиненні крадіжок чужого майна від 24.02.2014 року та 30.09.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинувачених, суд не знаходить.
Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушення, які є тяжкими злочинами, вищенаведені дані про особу кожного обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання кожного з обвинувачений , відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, ставлення кожного обвинуваченого до вчиненого, роль і ступінь участі кожного у вчиненні злочинів, кількість кваліфікуючих ознак злочинів, вищезазначені дані про особу кожного обвинуваченого, а також відсутність у потерпілих матеріальних та моральних претензій до обвинувачених.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд також враховує ту обставину, що останній після скоєння крадіжок чужого майна також повторно вчинив грабіж.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких правопорушень, наведені вище дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не має постійного місця реєстрації, що він скоїв ряд тяжких злочинів, суд вважає, що він повинен нести покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо лише в умовах ізоляції останнього від суспільства з відбуванням у кримінально- виконавчій установі закритого типу.

Враховуючи наведені вище обставини, дані про особу та вік обвинуваченого ОСОБА_5 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює, потерпіла ОСОБА_10 не має до нього жодних претензій, суд приходить до висновку, що він також повинен нести покарання у вигляді позбавлення волі, однак виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і відповідно до ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції ОСОБА_5 від суспільства.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судово-криміналістичної експертизи № 4141 від 13.01.2015 року в розрірі 321 грн. 20 коп., двох судово- дактилоскопічних експертиз № 53 та 54 від 03.03.2014 року на загальну суму 782 грн.40 коп. слід стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави, в рівних частках, по 586 грн.80 коп. з кожного, а процесуальні витрати за проведення судово-криміналістичної експертизи № 4140 від 14.01.2015 року в сумі 321 грн. 20 коп. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимоги ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді 3 ( трьох ) років позбавлення волі;

- за ст. 186 ч. 2 КК України у вигляді 4 ( чотирьох ) років 3 (трьох ) місяців позбавлення волі;

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох ) місяців позбавлення волі з відбуванням у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 3 ( три ) роки.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в указаний вище орган .

Іспитовий строк ОСОБА_5 відраховувати з моменту оголошення вироку.
Обраний у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Харківського СІЗО, до набрання вироку законної сили - залишити без змін.

Обраний у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, до набрання вироку законної сили - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання з 26.11.2014 року.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання його знаходження під вартою з моменту його фактичного затримання з 26.11.2014 року по 14.02.2015 року.

Речові докази - мікрохвильову піч «LG» модель МS-2083 АLВ, комп`ютерний монітор «Samsung Sуnс Маster 740N», касовий апарат «ІКС-М500», передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 - залишити у її розпорядженні (а.с.44); мобільний телефон «Samsung Gt-i9300», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_12 - залишити у його розпорядженні (а.с.46), велосипед торгової марки «Агdis МТВ-26», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_18 - залишити у її розпорядженні (а.с.47),кусачки по металу- знищити (а.с.45) .

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, по 586 грн.80 коп. з кожного, а також з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 321 грн.20 коп.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими - з дня вручення копії вироку, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку за епізодами вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 крадіжки від 24.02.2014 року та вчинення ОСОБА_4 крадіжки в ніч з 29.09.2014 року на 30.09.2014 року з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1