Справа № Провадження №11-402/12 11/1090/1991/12 Головуючий у І інстанціїТетервак
Категорія34Доповідач у 2 інстанції Колокольникова
УХВАЛА

Іменем України

14 березня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі :

Головуючого-судді - Ігнатюка О.В.

суддів - Колокольнікової Н.М., Матюшка М.П.

з участю прокурора - Стаховської Н.О.

засуджених - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляціями засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 11 січня 2012 року щодо,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, прож. ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

- засудженого за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 267-1 КК України - до штрафу 1400 гривень; за ч.2 ст.248 КК України виправдано.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, прож. ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину 8 років, працюючого заступником директора ТОВ «Гарант-Сервіс» /м. Київ/, раніше не судимого,

- засудженого за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 267-1 КК України - до штрафу 1400 гривень; за ч.2 ст.248 КК України виправдано.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9, прож. ІНФОРМАЦІЯ_10, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, розлученого, пенсіонера, раніше не судимого,

- засудженого за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 267-1 КК України - до штрафу 1400 гривень; за ч.2 ст.248 КК України виправдано.

Згідно вироку, ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 26 лютого 2009 року протягом часу з 16.00 до 18.00 год., знаходячись на території зони відчуження, на що вказували попереджувальні знаки, встановлені вздовж дороги по якій рухався автомобіль, в якому вони перебували, на автодорозі сполученням від відселеного пункту Корогод до відселеного пункту ОСОБА_4 між першим і третім виділами 193 кварталу лісонасаджень Корогодського лісництва ДСКП «Чорнобильська пуща» Київської області, на узбіччі дороги, виявили тушу дикої тварини - лося. При цьому, ОСОБА_3, який знаходився за кермом автомобіля НОМЕР_1, запропонував ОСОБА_1 та ОСОБА_2 CO., які знаходилися в салоні вказаного автомобіля, відтягнути тварину від дороги та розчленувати її, на що останні погодилися. Після чого ОСОБА_3 зупинив автомобіль НОМЕР_2, дістав трос та причепив його до автомобіля та зачепив ним тварину- лося, а ОСОБА_1, який пересів з пасажирського сидіння на сидіння водія, з використанням вказаного автомобіля марки УАЗ-31512, в салоні якого знаходились ОСОБА_5 перемістив знайдену тушу лося до лісу першого виділу 204 кварталу зі сторони 195 кварталу лісонасаджень Корогодського лісництва, де при допомозі ножа ОСОБА_3 відокремив голову, кінцівки і шкіру лося, а потім розчленив тушу на частини, які разом з шкірою, для подальшого транспортування, помістив до салону автомобіля НОМЕР_3 та які в послідуючому, достовірно знаючи, що знаходяться в зоні відчуження та зоні обовязкового /безумовного/ відселення без передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю, намагалися незаконно перемістити за межі зони відчуження за допомогою зазначеного автомобіля УАЗ-31512 державний номерний знак AM 5841 АР, що належить ОСОБА_6

27 лютого 2009 року близько 12 годин 30 хвилин в одному з місць 21 виділу під лінією електричної мережі, що знаходиться між першим і другим виділами 282 кварталу лісонасаджень Корогодського лісництва ДСКП «Чорнобильська Пуща» членами лісопатрульної групи в складі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було зупинено вказаний автомобіль, під час огляду якого в салоні було виявлено та вилучено: мисливський нарізний вогнепальний карабін «ОП СКС», калібру 7,62 мм, серійний номер ЮВ 2311 з оптичним прицілом №0607292; мисливський нарізний вогнепальний карабін «СВТ-40», калібру 7,62 мм, серійний номер ЖК 3581 з оптичним прицілом №0700039; мисливську нарізну вогнепальну гвинтівку «Маузер М-98К», калібру 7,92 мм, серійний номер 591 з оптичними прицілом №0500022; три стандартні мисливські патрони калібру 7,92 мм, до гвинтівок системи «Маузера» та інших зразків зброї відповідного калібру; штик-ніж № Ю 1314; частини туші та шкіру дикої тварини лося.

Крім того, відповідно до зміненого в суді 01.07.2010р. обвинувачення, ОСОБА_1, ОСОБА_5 CO., ОСОБА_3 органами досудового слідства обвинувачуються в тому, що вони порушили правила полювання, що заподіяло істотну шкоду, за попередньою змовою групою осіб, з використанням транспортного засобу, тобто вчинили злочин, передбачений ч.2 ст. 248 КК України, при наступних обставинах.

Так, 26 лютого 2009 року ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 і ОСОБА_5, з метою незаконного проникнення до зони відчуження та зони безумовного /обовязкового/ відселення для полювання групою осіб, близько 15 години на автомобіля НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_5, прибули до с. Гаврилівка Вишгородського району Київської області. У зазначеному селі ОСОБА_1 переклав з автомобіля «Тойота-Прадо», заздалегідь приготовлені належні йому карабін «Маузер-М98К, калібру 7,92 мм, серійний номер 591, з встановленим оптичним прицілом № 0500022 та карабін «ОП СКС», калібру 7,62 мм, серійний номер ЮВ-2311, з встановленим на ньому оптичним прицілом № 0607292, до автомобіля УАЗ-31512, н/з AM 5841 АР, що належить ОСОБА_6, який використовувався для полювання. В той же час до вказаного автомобіля переклав свій мисливський карабін «СВТ-40», калібру 7,62 мм, серійний номер ЖК 3581, з оптичним пристроєм № 0700039 ОСОБА_3

Того ж дня, в період часу з 16.00 до 18.00 год., ОСОБА_1, за попередньою змовою та разом з ОСОБА_3 і ОСОБА_5, всупереч вимогам п.З ст. 12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якого заборонено перебування у зонах відчуження та безумовного /обов'язкового/ відселення осіб, які не мають спеціального дозволу, з метою незаконного полювання групою осіб, без спеціального дозволу проникли до зони відчуження та безумовного /обов'язкового/ відселення на автомобілі марки УАЗ-31512, н/з AM 5841 АР, під керуванням ОСОБА_1. Перебуваючи у зоні відчуження та зоні безумовного /обов'язкового/ відселення, всупереч вимогам п.7 ст. 12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким забороняється у зонах відчуження та безумовного /обовязкового/ відселення спортивне та промислове полювання, в одному з місць автодороги сполученням від відселеного пункту Корогод до відселеного пункту ОСОБА_4 зони відчуження, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, з яких в 1986 році проведено евакуацію населення та яке знаходиться між першим і третіми виділами 193 кварталу лісонасаджень Корогодського лісництва ДСКП «Чорнобильська Пуща» Київської області ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розпочали колективне полювання.

В зазначеному місці ОСОБА_3, згідно попередньо розподілених між ним, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ролей, та у відповідності до цього, переслідуючи свій та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 злочинний намір, направлений на порушення правил полювання, передбачених ст. 12 Закону України «Про мисливське господарство і полювання», відповідно до якого право на полювання в межах визначених для цього мисливських угідь мають лише особи, які отримали дозвіл на добування мисливських тварин та інші документи, що засвідчують право полювання, та п. 1.2 Наказу Державного Комітету лісового господарства № 99 від 06.05.2008 року «Про проведення полювання на диких парнокопитних та хутрових тварин у мисливський сезон 2008/2009 роках», яким дозволяється колективне полювання на диких парнокопитних тварин лише з 1 вересня до 28 грудня 2008 року, та заподіяння істотної шкоди, через оптичний приціл №0700039 з пристроєм для штучного освітлення шкали прицілу, приближеного і баченого через приціл місця ураження об'єкту, виконав прицільний постріл з мисливського нарізного карабіну «СВТ-40», калібру 7,62 мм, серійний номер ЖК 3581, в дику тварину -лося, та таким чином незаконно добули останню.

Після того, використовуючи автомобіль марки УАЗ-31512, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 перемістили незаконного добуту дику тварину лося до одного з місць першого виділу 204 кварталу зі сторони 195 кварталу лісонасаджень Корогодського лісництва, де ОСОБА_1 разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_2 CO., при допомозі штик - ножа відокремили голову, нижні кінцівки і шкіру, а потім розчленили тушу останньої на частини, які разом з шкірою, для подальшого транспортування, помістили до салону автомобіля марки УАЗ-31512.

27 лютого 2009 року близько 12 годин 30 хвилин в одному з місць 21 виділу під лінією електричної мережі, що знаходиться між першим і другим виділами 282 кварталу лісонасаджень Корогодського лісництва ДСКП «Чорнобильська Пуща» членами лісопатрульної групи в складі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 затримано автомобіль марки УАЗ-31512 державний номерний знак AM 5841 АР. В ході затримання ОСОБА_5 залишив салон автомобіля з утримуваним ним на плечі зібраним та розчохленим карабіном «ОП СКС», калібру 7,62 мм, серійний номер ЮВ 2311, з оптичним прицілом №0607292. ОСОБА_1 вийшов із-за керма зазначеного автомобіля, а ОСОБА_3 перебував на передньому пасажирському сидінні з зібраним і розчохленим мисливським нарізним карабіном «СВТ-40», калібру 7,62 мм, серійний номер ЖК 3581, з оптичним прицілом №0700039.

Під час огляду автомобіля УАЗ-31512, в салоні останнього було виявлено та вилучено: зібраний і розчохлений мисливський нарізний карабін «СВТ-40», калібру 7,62 мм, серійний номер ЖК 3581, з оптичним прицілом №0700039; зібраний та розчохлений мисливський нарізний карабін «Маузер М-98К», калібру 7,92 мм, серійний номер 591, з оптичним прицілом №0500022; 3 стандартні мисливські патрони калібру 7,92 мм до гвинтівок системи «Маузера» та інших зразків зброї відповідного калібру; штик-ніж № Ю 1314; частини туші і шкіру дикої тварини - лося.

Відповідно до «Такс обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського полювання», затверджених наказом Мінприроди України від 18.07.2007 року №332/262 внаслідок незаконного полювання навколишньому природному середовищу та лісовому господарству України заподіяно істотну шкоду на загальну суму 20 000 грн.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 мають бути виправдані за недоведеністю вчинення ними злочину, передбаченого ч.2 cm. 248 КК України, оскільки обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, ні досудовим слідством, ні в судовому засіданні не добуто об»єктивних, безспірних доказів вчинення цього злочину саме підсудними, які заперечують свою причетність до вчинення злочину, в момент їх затримання працівниками лісової охорони та огляду їх автомобіля та вилучення зброї, наявна у підсудних зброя перебувала в чохлах, як підтвердили свідки та зафіксовано на відеозаписі в момент вилучення зброї.

Після вилучення зброя була передана на зберігання до чергової частини відділу міліції з охорони зони ЧАЕС ,де підсудні до неї доступу не мали, а відповідно до висновку експерта-хіміка, після останнього чищення зброя не стріляла, обладнання для чищення зброї працівниками міліції у підсудних при затриманні виявлено не було.

Крім того в матеріалах справи не мається жодних об»єктивних доказів того, що лось, м»ясо якого було виявлено в автомобілі підсудних, був убитий з вогнепальної зброї наявної у підсудних, чи будь-яким іншим способом підсудними. Показання свідка ОСОБА_10 та складений ним акт від 27.02.2009р. (т. 1 а.с.43) про те, що причиною загибелі лося являється кульове поранення в ділянку лівої лопатки, не можуть розцінюватись, як доказ вини підсудних у незаконному полюванні, оскільки свідок ОСОБА_10 лише допускає від чого могла настати смерть тварини, оскільки ним не було виявлено місця поранення тварини, кулі, а лише виявлено отвір у м»язах, куди проникав його палець, та гладеньку вм»ятину в кістці лопатки, що могло бути наслідком поранення, як стверджував свідок у судовому засіданні. Свої покази на досудовому слідстві, про виїзд на полювання до зони відчуження, підсудні в судовому засіданні спростували, пояснивши це тим, що такі свідчення вони давали з метою захисту від можливого їх ув»язнення.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок, яким його засуджено за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст.267-1 КК України - скасувати та закрити справу за цим обвинуваченням за відсутністю складу злочину, оскільки докази вчинення ним зазначеного злочину в матеріалах досудового та судового слідства відсутні.

Також, суд порушив норми матеріального та процесуального права і сформулював його вину виключно на припущеннях і здогадках та домислах, не враховуючи його покази про те, що він не знав, що знаходиться в зоні безумовного відчуження. Жодних намірів на вивезення за межі зони знайденого мяса у його не було. Крім цього, звертає увагу, що факту придбання м»яса дикої тварини- лося у його діях немає, оскільки відсутній факт полювання, тушу не розробляв, м»яса не брав, йому не було відомо, що знаходиться в зоні відчуження.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить вирок, яким його засуджено за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст.267-1 КК України - скасувати, оскільки висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи, в ході слідчих дій був встановлений факт відсутності у нього та інших учасників намірів та умислу на незаконне придбання та переміщення мяса лося. Вважає, що в ході досудового та судового слідства доведено, що виправданні заблукали та попали в зону відчуження, так як огорожа та знаки були відсутні. Він весь час знаходився у автомобілі, участі у розробці туші тварини та її переміщенні не брав та про знаходження у зоні відчуження не знав.

В апеляції засуджений ОСОБА_3 просить вирок, в частині його засудження за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст.267-1 КК України -скасувати та закрити справу за цим обвинуваченням за відсутністю складу злочину, оскільки вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права і сформулював його вину виключно на припущеннях і здогадках та домислах, не враховуючи його покази про те, що він не знав, що знаходиться в зоні безумовного відчуження. Жодних намірів на вивезення за межі зони знайденого мяса у нього не було. Також, посилається на те, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вказали, що зона безумовного відселення з боку сіл Орджонікідзе та Черемошня не має цілісної огорожі по усьому периметру, тому в зону можна потрапити і заблукати там.

Вказує, що безхозне мясо невідомо ким убитої тварини лося він взяв, не знаючи, що перебуває в зоні відчуження, а коли дізнався, вирішив його здати в СМЕ м. Чорнобиля.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, які підтримали свої апеляції, думку прокурора, який заперечував проти задоволення їх апеляцій, дослідивши матеріали кримінальної справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляції всіх засуджених не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Винність засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у скоєнні замаху на переміщення за межі відчуження чи зони безумовного (обов»язкового) відселення без надання передбачених законом дозволів, або дозиментичного контролю продуктів харчування тваринного походження або будь-яких інших об»єктів, якщо факт їх походження із зони відчуження чи зони безумовного(обов»язкового) відселення заздалегідь відомий винній особі доведена сукупністю наведених у вироку та перевірених у судовому засіданні доказів, а саме : показами свідка ОСОБА_12, який підтвердив в судовому засіданні, що 27.02.2009р. біля 8 год. він з співробітниками бачили на снігу слід крові та автомобіля, по слідах, знайшли нутрощі лося. Було видно, що тягли тварину біля 1 км. Далі знайшли місце, де розбирали лося та де залишилися його ноги та голова. М»ясо та шкіру вони не знайшли. Також поряд з рештками лося було декілька пляшок з-під спиртного. Він з ОСОБА_8 поїхали зі сторони Новосьолок, знайшли слід УАЗу, якого через півтори години виявили в районі відселеного села Черевач. В салоні знаходились підсудні, лежала зброя та м*ясо тварини. ОСОБА_2, взявши з собою розчохлений карабін, пересів до них в автомобіль, ще 2 карабіни в чохлах залишались в автомобілі затриманих.

Аналогічні покази дав суду свідок ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що 26-27.02. 2009 року як ст.слідчий зони ЧАЕС, перебував в оперативній групі . На місце події прибули біля 12 години, де вже були начальник відділу зони ЧАЕС ОСОБА_14,заступник ОСОБА_15,інспектор дозвільної системи- Вакуленко. Візуально він встановив,що в автомобілі мається зброя та м»ясо. Вони запросили понятих та стали оглядати місце події. Було зафіксовано, що в автомобілі УАЗ знаходилися три особи та зброя- три карабіни. Також, в автомобілі було м»ясо. Затримані пояснили,що вони стріляли по вовках, а коли під»їхали,то виявили,що застрелили лося і відтягли його в лісополосу, де розробили тушку. Потім вони проводили відеозйомку та фотографування місця скоєння злочину.

Якихось предметів, які б свідчили,що зброя могла бути почищена, він на місці події не виявив, і на той час таке завдання не стояло. Вилучені карабіни було опечатано шляхом прикріплення бірок до спускових скоб гвинтівок.

Свідок ОСОБА_14 показав суду, що в 2009р. він працював начальником відділу зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області. В кінці лютого 2009 року надійшло повідомлення, що лісники чули постріли, проходить полювання. Коли він приїхав до того місця де були затримані мисливці, ОСОБА_16 вже працював там. Затримали автомобіль, де було три карабіни, осіб, які там знаходились, це були підсудні. Він розмовляв лише із ОСОБА_1, проте вже не пам»ятає всіх деталей, оскільки пройшло багато часу. Він бачив три одиниці мисливської зброї, чи були вони в чохлах не пам»ятає. В якому стані була зброя, коли порушників затримали, він не знає. М*ясо було у багажнику автомобіля. Детально документувала все слідчо-оперативна група.

Свідок ОСОБА_17 показав суду, що він був понятим, коли працівники міліції затримали підсудних та оглядали автомобіль УАЗ. Він бачив 3 карабіни, які всі були в чохлах,бачив штик-ніж, 2 рації. Ззаду в УАЗі лежало м»ясо та шкіра. Патронів він не бачив.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив,що в березні 2009 році він приймав участь в якості понятого при огляду місця події- в лісі та на дорозі, біля села Корогод, була виявлена пляма схожа на кров. Вони шукали гільзи, але гільз не знайшли. Знайшли сліди шерсті.

Свідок ОСОБА_11 показав суду, що працює старшим лісником ДП „Чорнобильська пуща". В лютому 2009р. об'їжджали територію, побачили на дорозі сліди крові біля с. Корогод, які тягнулися по асфальту в ліс. Через десь 800 м. в лісі побачили рештки: голову, нутрощі, ноги лося. Розбилися на 2 групи. Потім почули три постріли. Згодом виявили і спинили автомобіль, в якому були підсудні. Затримали їх, потім приїхав начальник міліції.

Свідок ОСОБА_15 підтвердив суду що на час вказаного злочину, він працював заступником начальника відділу зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області. Коли приїхав в район с. Черевач, де був затриманий автомобіль з підсудними, побачив в салоні цього автомобіля зброю і м*ясо, яке було в задньому відсіку автомобіля. Приїхала слідчо-оперативна група, яка складала необхідні документи. Чи була зброя зачохлена -не пам'ятає.

Свідок ОСОБА_10 показав суду, що він працює завідуючим дільничною ветлікарнею в зоні відчуження. Підсудних вперше побачив 27.02.2009 р. Йому подзвонили з міліції, запросили приїхати, з'ясувати причину загибелі лося. Він приїхав. Були вилучені куски лося, шкіра була дуже сильно порізана. На лівій лопатці тварини був отвір, глибиною біля 2 см., в який входив палець, і прощупувалось заглиблення в кістці. Кулі він не знайшов, заглиблення в кістці було гладенькою вм»ятиною, що могло свідчити про те, що куля там зупинилась. Він також: оглядав місці розробки внутрішніх органів лося, проте не виявив жодних слідів поранень тварини. Вихідного отвору не знайшов. Кулі і її шляху в тілі тварини не було виявлено. Кінцівки тварини були цілі. Причини смерті тварини він назвати не може, можливо куля пробила тварину та застряла в лопатці, але її видалили, коли розрізали тушу.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що була одержана інформація, що в зоні відчуження, поблизу с.Черевач затримано УАЗ і підсудні. На місці події він побачив, що в УАЗ лежить м»ясо та три карабіни.

Свідок ОСОБА_6 показав, що підсудних знає. 26.02.2009 року він дозволив ОСОБА_1 взяти його автомобіль УАЗ, для чого - не цікавився. Потім від працівників міліції довідався, що його автомобіль затриманий в зоні відчуження.

Свідок ОСОБА_16 показав суду, що він працює ДІМ у відділі зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області. 27.02.2009 року біля 9 год. ЗО хв. йому подзвонив лісник ОСОБА_8, і повідомив, що виявив сліди крові, волочіння. Він доповів начальнику, який направив його на місце події. Стали об'їжджати територію. Через хвилин 40 затримали підсудних, виявили у них в автомобілі три карабіни, шкіру і м*ясо лося. Всі карабіни були в чохлах, при огляді їх діставали, в одному було три набої. Потім приїхав начальник, слідчо-оперативна група. Коли оглядали територію, то виявили нутрощі, голову, ноги лося. Вилучену у підсудних зброю він особисто здавав на зберігання до чергової частини.

Свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що в НДКЦ при ГУ МВС України проводив хімічно-балістичну експертизу трьох одиниць зброї, які було вилучено у підсудних. На розгляд експерта ставилося запитання, чи з наданої зброї проводилися постріли. Згідно діючих методик, він встановив,що після останнього чищення зброї, з наданих на дослідження карабінів, постріли не проводилися. На дослідження надавалися тампони каналів ствола, які просуваються через канал ствола. Досліджувався лише канал ствола. Весь механізм карабіна не досліджувався, оскільки це не передбачено Методикою. На дослідження зброя надійшла із не запакованими каналами ствола, з бірками, які були прикріплені до спускових скоб гвинтівок.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що як експерт НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області приймав участь в проведенні балістичної експертизи. Як експерт -баліст, він встановив,що з наданої зброї, після останнього чищення, не стріляли. Зброя поступила на експертизу без опечатування каналів ствола. До скоби прикріплені бірки, канали стволів були вільні.

Покази вищенаведених свідків взаємоузгоджуються як між собою, так і з об»єктивними доказами по справі, а саме :

- даними протоколів огляду місця події від 27.02.2009р. та фототаблиць до них (т. 1 а.с.7-17), згідно яких в автомобілі підсудних було виявлено три одиниці нарізної мисливської зброї та м»ясо і шкіру дикої тварини; (а.с.18-27) на автодорозі м.Чорнеобиль-с.Корогод зони відчуження виявлено сліди крові, а в лісовому масиві залишки нутрощів, ноги та голову лося.

- даними квитанцій від 27.02.2009р. №№84,85,86, за якими прийнято на зберігання три одиниці зброї: СКС №2311, маузер №591 та СВТ №3581( т.1 а.с.81-82).

Згідно висновку балістично-хімічної експертизи №1771 ВКД від 01.04.2009р., із зброї, вилученої у підсудних після останнього чищення постріли не проводились, зброя придатна для стрільби, виготовлена заводським способом.

Згідно протоколу зважування від 27.02. 2009 року слідує,що вага м»яса, вилученого у ОСОБА_3 27.02. 2009 року становить 82 кг( а.с. 44 ,Том 1).

Згідно додатку № 1 Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи ( т.1 а.с.79) територія від с.Корогод до ОСОБА_4, де були затримані підсудні, віднесена до зони відчуження.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 27.02.2009р. знаходились в зоні відчуження ЧАЕС без відповідного дозволу, а в їх автомобілі було виявлено нарізну мисливську зброю та м»ясо і шкіру лося.

Оцінюючи добуті докази, суд дійшов вірного висновку, що вина засуджених ОСОБА_1,ОСОБА_3 та ОСОБА_22 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.267-1 КК України доведена в повному обсязі, органами досудового слідства їх дії вірно кваліфіковані, як замах на переміщення за межі відчуження чи зони безумовного (обов»язкового) відселення без надання передбачених законом дозволів, або дозиментичного контролю продуктів харчування тваринного походження або будь-яких інших об»єктів, якщо факт їх походження із зони відчуження чи зони безумовного(обов»язкового) відселення заздалегідь відомий винній особі.

Доводи засуджених про те, що в частині засудження їх за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст.267-1 КК України вирок суду слід скасувати та закрити справу за цим обвинуваченням за відсутністю складу злочину, оскільки вони не знали, що знаходяться в зоні безумовного відчуження, жодних намірів на вивезення за межі зони знайденого мяса не мали, перевірялись судом першої інстанції, проте обґрунтовано, з наведенням детальних мотивів, визнано безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які б могли вплинути на прийняте рішення чи підстав для скасування вироку та закриття справи апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. При цьому, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Ці вимоги закону при призначенні покарання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 виконані в повному об»ємі, визначена їм міра покарання відповідає вимогам ст. 50, 65 КК України і є домірною скоєному.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляції засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без задоволення, вирок Іванківського районного суду Київської області від 11 січня 2012 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без зміни.

Головуючий

Судді