ПОСТАНОВА

Справа № 338/1/14-к

17 червня 2014 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суду Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.190 ч.1, 190 ч.2, 190 ч.4 КК України, -

в с т а н о в и в :

Досудовим слідством ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні шахрайства, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно та в особливо великих розмірах. Шахрайські дії, відповідно до пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_6 вчинив у відношенні до потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В судовому засіданні після завершення судового слідства захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про виділення з кримінальної справи матеріалів за епізодами обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів у відношенні до потерпілого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і направлення виділених матеріалів прокурору для організації проведення додаткового досудового слідства.

Заявлене клопотання мотивувала тим, що під час розслідування кримінальної справи допущено однобічність та неповнота досудового слідства, яка не могла бути усунута в ході судового розгляду, а пред`явлене обвинувачення за цими епізодами побудоване на припущеннях, не підтверджене об`єктивними доказами. Потерпілий ОСОБА_7 , на досудовому слідстві давав суперечливі і непослідовні показання, змінював їх упродовж досудового розслідування. В судове засідання на розгляд справи ОСОБА_7 з`являтись відмовився. Свідки обвинувачення за цим епізодом ОСОБА_11 та ОСОБА_12 також дали суперечливі показання на досудовому слідстві, які не можливо було усунути на стадії судового розгляду шляхом їх безпосереднього допиту, оскільки в судове засідання забезпечити явку цих свідків сторона обвинувачення не спромоглась.

За пред`явленим обвинуваченням внаслідок шахрайських дій ОСОБА_6 нібито заволодів коштами ОСОБА_7 на суму понад 150000 дол. США. Водночас не перевіреною залишилась та обставина, чи володів взагалі такими значними готівковими валютними коштами ОСОБА_7 , чи міг їх мати у своєму розпорядженні та яке джерело їх походження.

Крім того, вважає, що не доведеним в ході судового розгляду є і обвинувачення за епізодом вчинення шахрайських дій у відношенні ОСОБА_8 . Докази на яких ґрунтується дане обвинувачення не можуть бути визнані достатніми і допустимими, не підтверджують пред`явленого обвинувачення, а тому достовірно не встановлено чи мала місце взагалі подія злочину

Вказані у клопотанні недоліки по збиранню і оцінці доказів, які допущені при розслідування у справі на думку захисника є суттєвими і такими, що не могли бути усунені в ході судового розгляду, оскільки це потребує проведення оперативних та слідчих дій, у зв`язку з чим кримінальна справа у згаданій частині підлягає поверненню для проведення досудового слідства відповідно до вимог ст.281 КПК України.

Підсудний заявлене клопотання захисника підтримав.

Прокурор заперечив щодо можливості задоволення заявленого клопотання. Вказав, що стороною обвинувачення подано для дослідження суду усі наявні докази, а неповнота та неправильність досудового слідства була певно мірою усунута в ході судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_8 заперечив з приводу задоволення клопотання. Вказав, що подані докази по епізоду, де він є потерпілим мають бути оцінені судом при постановленні вироку.

Представник потерпілого ОСОБА_10 Гусак ОСОБА_13 підтримав позицію прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ст.281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що під час проведення досудового слідства у справі за епізодом обвинувачення ОСОБА_6 щодо вчинення шахрайських дій у відношенні до потерпілого ОСОБА_7 , всупереч вимог ст.22 та 64 КПК України не були досліджені обставини, які мають істотне значення для вирішення справи.

Зокрема, в матеріалах кримінальної справи міститься заява ОСОБА_7 , яка була подана ним до УДСБЕЗ УМВС в Івано-Франківській області 27.07.2009 року в якій ОСОБА_7 вказує, що ОСОБА_6 в квітні 2009 року шляхом обману та зловживанням довірою заволодів його коштами у сумі 150000 дол.США у присутності дружини та брата і обіцяв повернути їх до 24.06.2009 року. (а.с.14 т.1) У своїх поясненнях від 27.07.2009 року ОСОБА_7 вказував, що неодноразово позичав ОСОБА_6 кошти в різних сумах і станом на квітень 2009 року той не повернув йому 100000 дол.США. Однак у квітні він позичив йому ще 35000 дол.США, про що той у присутності дружини і брата написав розписку, датовану 15.04.2009 року, яка була представлена міліції (а.с.16-17 т.1) Аналогічні пояснення дали працівникам міліції ОСОБА_11 та ОСОБА_14 .

В протокол заяві від 07.09.2009 року ОСОБА_7 знову вказував про те, що кошти позичив ОСОБА_6 в період з 2008 по квітень 2009 року в сумі 150000 дол.США, які він зобов`язувався повернути до червня 2009 року (а.с.15 т.1)

Водночас, будучи допитаним як потерпілий 22.09.2009 року ОСОБА_7 дав зовсім інші пояснення. Вказав, що в кінці березня 2009 року позичив ОСОБА_6 40000 дол.США, а через два тижні ще 30000 дол.США, про що отримав у ОСОБА_6 розписку (якої в матеріалах справи немає). В травні 2009 року, коли перебував на відпочинку в Туреччині, йому телефонував ОСОБА_6 і випросив у нього ще 40000 дол.США, які він попросив телефоном позичити ОСОБА_6 свого швагра ОСОБА_15 , а по приїзді з-закордону повернув ОСОБА_12 свої кошти. Крім того, в кінці травня 2009 року, коли перебував у відрядженні в м.Львові, то телефоном домовився з ОСОБА_6 про позику ще 11000 дол.США і ці гроші ОСОБА_6 передала його дружина ОСОБА_16 . Ще через день знову передав ОСОБА_6 13900 дол.США, про що той написав боргову розписку, вказавши суму, яку позичив загалом 134000 дол.США. Згаданої розписки в матеріалах справи немає. В кінці липня 2009 року ОСОБА_6 знову позичив у нього гроші в сумі 7000 дол.США , а в серпні 2009 року він позичив йому ще 6000 дол.США. (а.с.22-24 т.1)

Таким чином, ОСОБА_7 кілька разів давав показання, які абсолютно протирічать одне одному. Виходячи з показань ОСОБА_7 , які були покладені в основу обвинувачення ОСОБА_6 , потерпілий нібито продовжував позичати гроші підсудному в кінці липня та у серпні 2009 року навіть після того, як звернувся з заявою до міліції про шахрайські дії ОСОБА_6 .

Ще інші показання ОСОБА_7 давав під час судового розгляду справи 27.12.2011 року. (а.с.23-25 т4)

Внаслідок того, що потерпілий ОСОБА_7 та свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , на показаннях яких ґрунтувалась версія обвинувачення ОСОБА_6 за даним епізодом, не з`явились в судове засідання, незважаючи на усі можливі заходи, які вживав для цього суд, перевірити версію обвинувачення в цій частині та усунути усі суперечності на стадії судового розгляду можливості не було. Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 за цим епізодом суд вважає не конкретизованим, постанова про притягнення як обвинуваченого в цій частині не відповідає вимогам ст. 132КПК України.

Згідно вимог ст.26 КПК України, кримінальну справу в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ст.190 ч.4 КК України за фактом вчинення заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою, вчиненим повторно, в особливо великих розмірах, слід виділити в окреме провадження та у відповідності до ст.281 КПК України повернути для проведення додаткового розслідування.

Разом з тим, суд вважає що підстав виділяти матеріали справи за епізодом обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні шахрайських дій у відношенні до потерпілого ОСОБА_18 немає. Сторона захисту не посилається на жодні обставини, які могли би бути на їх думку встановлені при проведення додаткового розслідування за цим епізодом. Не вбачає таких обставин і суд, оскільки в ході судового розгляду судом безпосередньо досліджені усі запропоновані стороною обвинувачення докази по даному епізоду. Тому, зібрані докази слід оцінити в їх сукупності, дати їм правову оцінку і прийняти рішення про доведеність чи відсутність вини підсудного за даним епізодом.

На підставі наведеного, керуючись ст.26, 281 КПК України, суд ,-

п о с т а н о в и в:
Клопотання захисника задовольнити частково. Виділити з кримінальної справи №338/1/14 про обвинувачення ОСОБА_6 за ст.190 ч.1,2,4 КК України в окреме провадження матеріали за фактом вчинення заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою, вчиненими повторно і в особливо великих розмірах та направити її прокурору м.ІВано-Франківська для організації проведення додаткового розслідування.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи діб з дня її проголошення через Богородчанський районний суд .

Головуючий