У Х В А Л А

21.07.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
законного представника потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілої
ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/565/15, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001677 від 23.05.2015 року, про обвинувачення, -
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, українця, не працюючого, без освіти, не одруженого, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
08 червня 2015 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/565/15, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001677 від 23.05.2015 року про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.
Ухвалою суду від 23.06.2015 року дане кримінальне провадження призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
02.07.2015 захисником обвинуваченого ОСОБА_10 було подано до суду клопотання про зміну запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування заяви захисником зазначено, що ОСОБА_9 ніколи не ухилявся від слідства та не чинив перешкод у кримінальному провадженні. Слідством допитані усі свідки обвинувачення, а справа передана до суду, що унеможливлює вчинення ОСОБА_9 перешкод у кримінальному провадженні. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та він вважає, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку зі спливом 27.07.2015 року строку з обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 за ухвалою від 29.05.2015, суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження тримання його під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому до 2-ох місяців, оскільки підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали; обвинувачений може переховуватися від суду. Прокурор також просив суд врахувати, що вчинений обвинуваченим злочин є тяжким, зібрано достатньо доказів в обґрунтування його винуватості, зазначений злочин вчинений під час іспитового строку, обвинувачений раніше вже був засуджений за корисливий злочин, не працює, не одружений, матеріальний стан є незадовільним, не має постійного місця проживання, вчинений злочин щодо малолітніх осіб.
Законні представники потерпілих підтримали думку сторони обвинувачення.
Захисник ОСОБА_10 підтримав зазначене клопотання та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є всі підстави для цього та надав характеристику ТОВ «Наш Добробут» від 01.07.2015 № 26 за якою обвинувачений характеризується позитивно під час проживання за адресою: АДРЕСА_2 та акт перевірки дотримання паспортного режиму від 01.07.2015 року за яким він проживав за зазначеною адресою з 25.04.2015 року по 28.05.2015 року.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку захисника та заперечив проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Судом було встановлено, що обвинуваченому 22 роки, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою, офіційно він ніде не працював, не одружений, раніше судимий, проживав за адресою: АДРЕСА_1 останній місяць, утриманців не має, проживає разом із співмешканкою, проте зазначений факт суду не доведений.
Як додатково зазначив прокурор відповідно до довідки про звільнення обвинувачений зазначив свою адресу проживання: АДРЕСА_3 , а фактично проживав за іншою адресою, тому є підстави вважати, що він буде переховуватися від суду.
Заслухавши доводи учасників судового провадження, виходячи з вимог ст. 331 КПК України суд приходить до наступного.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
Суду не надано достатньо доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_9 залишаючись на волі, не буде ухилятись від суду, не надано докази погіршення його стану здоров`я та доказів на підтвердження міцності його соціальних зв`язків в місті постійного проживання, наявність постійного місця роботи, належних доказів про репутацію, майновий стан, дотримання ним умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, тому у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 про заміну запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та приймаючи до уваги те, що строк тримання під вартою ОСОБА_9 закінчується, підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу не має, враховуючи, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, оцінюючи в сукупності всі обставини передбачені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються; вік та стан здоров`я обвинуваченого; суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 .
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, отже суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 .
Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 про заміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Продовжити строк тримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, під вартою на період судового розгляду справи але не більше ніж на 60 днів - до 17 вересня 2015 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору і надіслати начальнику відділу ДДПВП України Закарпатської області Закарпатської УВП № 9.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1