Справа 688/403/15-к
№ 1-кп/688/22/15
Вирок
Іменем України
06 лютого 2015 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівці кримінальне провадження №0001147 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гута Славутського району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого начальником групи сторожової охорони ДП «Шепетівський ремонтний завод», одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

встановив:
21 грудня 2014 року близько 15 години ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Фольксваген-Джета», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , рухаючись по вул. Старокостянтинівське шосе в м.Шепетівці, в напрямку центру міста, неподалік будинковолодіння №59, в порушення вимог п.п.1.5, 2.3(б), 10.1, 11.1, 12.1, 13.1. ПДР України, не вибрав безпечної для руху швидкості, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, проявив необережність, на вологому покритті проїжджої частини дороги не впорався з керуванням автомобіля, допустив його занос, внаслідок чого виїхав на правий, по ходу руху газон, де зіткнувся з бетонною опорою лінії електромереж.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, вдавленого перелому склепіння черепа зліва, субарахноїдального крововиливу в скроневій ділянці речовини головного мозку, крововиливу в шлуночки мозку, закритої травми грудної клітки та живота, розриву печінки, переломів 2,3,4,5,6 ребер зліва, закритої травми кісток таза зліва, перелому в ділянці вертлюжної впадини, саден на тильній поверхні лівої кисті, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, а в даному випадку, що призвели до смерті потерпілого.

Невиконання ОСОБА_4 вищевказаних пунктів ПДР України знаходиться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та суду показав, що 21 грудня 2014 року йому зателефонував його батько ОСОБА_4 та попросив відвезти на автозаправну станцію для заправки газового балона. Повертаючись близько 15 години до помешкання батька, проїжджав по вул. Старокостянтинівське шосе в напрямку центру міста. Під час руху, за 30 метрів від автомобіля, з правої сторони по ходу руху, побачив, що пішохід переходить дорогу. Погодні умови були погані, дорога мокра, йшов дощ, а тому вирішив не гальмувати, а об`їхати пішохода. Виконуючи маневр, прийняв ліворуч, при цьому не подивився в дзеркало заднього виду та не переконався в безпечності маневру та у відсутності транспортних засобів, що рухалися в попутному напрямку та могли здійснювати обгін його автомобіля. В цей час з лівої сторони, його обігнав автомобіль сірого кольору, марки якого він не запам`ятав. Злякавшись, він різко загальмував і втратив контроль над керуванням автомобілем. Автомобіль розвернуло, занесло на газон, де він зіткнувся з електроопорою. Від удару він втратив свідомість. В лікарні дізнався, що від отриманих травм батько помер. В скоєному щиро розкаявся. Просив суворо не карати та не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки єдиний в сім`ї має права водія, мати хворіє і її необхідно возити у лікарню. Фактичні обставини встановлені досудовим слідством визнав, просив не досліджувати тих обставин, які ніким не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_4 , а потерпілий ОСОБА_4 був її чоловіком. Про обставини дорожньо-транспортної пригоди їй нічого не відомо. Просила суворо не карати сина, оскільки він не бажав настання таких наслідків. Син важко переніс смерть батька, внаслідок похилого віку хворіє та потребує стороннього догляду, проживає з донькою, яка також хворіє, а тому син нею опікується.

Фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами.

Протоколом огляду місця події з фото-таблицями до нього від 21.12.2014 року, з якого слідує, що місцем дорожньо-транспортної пригоди є проїжджа частина дороги по вул. Старокостянтинівське шосе, неподалік будинковолодіння № 59 в м.Шепетівці, яка знаходиться в мокрому стані, внаслідок дощу. Поряд з бетонною опорою лінії електромереж, що розташована на ґрунтовому газоні, виявлено автомобіль зеленого кольору, марки «Фольксваген-Джетта», д.н.з. НОМЕР_1 з численними пошкодженнями. При огляді автомобіля встановлено, що пошкодження локалізовані в лівій його частині, в т.ч. пошкоджені ліві передні та задні двері, дах автомобіля. Відсутнє лобове скло, яке знаходиться на ґрунтовому узбіччі, поряд із бетонною опорою лінії електромереж, відсутнє скло в передніх лівих дверях. На узбіччі знаходиться передня пластмасова частина, з логотипом «Фольксваген» та розсипані дрібні уламки скла. (а.с. 5-13 матеріалів кримінального провадження);

Висновком експерта № 8А від 16 січня 2015 року, відповідно до якого в заданій дорожній обстановці водій автомобіля «Фольксваген-Джета», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог пп.10.1, 11.1., 12.1, 12.3, 12.4, 13.1 Правил дорожнього руху України. Водій невстановленого автомобіля повинен був діяти відповідно до вимог пп.10.1, 11.1, 12.4, 13.1, 13.3, а за умови, що водій ОСОБА_4 своїми діями (відворот ліворуч) створив водію невстановленого автомобіля небезпеку для руху, то і п.12.3 ПДР України. Технічна можливість у водія ОСОБА_4 уникнути даної ДТП залежала від виконання ним вимог п.п. 10.1, 12.1 ПДР України. Причиною виникнення ДТП , що полягає у виїзді в некерованому стані автомобіля «Фольксваген-Джета», р.н. НОМЕР_1 за межі проїжджої частини з послідуючим наїздом на опору електромереж могли стати дії водія ОСОБА_4 , пов`язані з втратою керованості та контролю над транспортним засобом (а.с. 75-77 матеріалів кримінального провадження);

Вказані докази повністю узгоджуються з показаннями обвинуваченого щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди, її елементів та встановлених вихідних даних.

Висновком судово-медичної експертизи №447 від 21 грудня 2014 року встановлено, що при розтині трупа ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, вдавленого перелому склепіння черепа зліва, субарахноїдального крововиливу в скроневій ділянці речовини головного мозку, крововиливу в шлуночки мозку, закритої травми грудної клітки та живота, розриву печінки, переломів 2,3,4,5,6 ребер зліва, закритої травми кісток таза зліва, перелому в ділянці вертлюжної впадини, саден на тильній поверхні лівої кисті, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, а в даному випадку, що призвели до смерті потерпілого. Інші тілесні ушкодження виникли посмертно. Смерть ОСОБА_4 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми із переломом кісток основи та склепіння черепа, крововиливами під оболонки та в шлуночки мозку (а.с.16-17 матеріалів кримінального провадження );

Прямою причиною даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідків, у вигляді спричинення смерті потерпілому ОСОБА_4 стало невиконання водієм ОСОБА_4 вимог правил безпеки дорожнього руху, передбачених п.п.1.5, 2.3(б), 10.1, 11.1, 12.1, 13.1. ПДР України.

Враховуючи, що учасники судового розгляду визнали недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та добровільності їх позицій, суд розглянув справу відповідно до ч.3 ст.349 КПК України. Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин з необережності, є здоровим та працездатним, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Суд знаходить за необхідне виключити з обвинувачення обставину, що обтяжує покарання - тяжкі наслідки, відповідно до вимог ч. 4 ст. 67 КК України, оскільки дана обставина є кваліфікуючою ознакою.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14 при призначенні покарання за ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, суд враховує, що обвинувачений протягом усього досудового слідства та розгляду справи в суді давав визнавальні показання про обставини дорожньо-транспортної пригоди, чим сприяв розкриттю злочину, висловлював жаль з приводу загибелі в ДТП потерпілого, який є його батьком, у вчиненому щиро розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого, характер діяння, відсутність обтяжуючих обставин, та приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 286 КК України, без позбавлення права керувати транспортними засобами, із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про призначення покарання без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує, що ДТП сталася за складних погодних умов, обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, зібраними у справі доказами не спростовано причетності іншої особи (пішохода) до виникнення цієї пригоди, злочин вчинений обвинуваченим не внаслідок ігнорування встановлених правил керування транспортними засобами.

На думку суду таке покарання за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Витрати на проведення експертизи № 1А від 09.01.2015 року в сумі 943,49 грн. та на проведення експертизи № 8А від 30.12.2013 року в сумі 235,87 грн. відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.65-67,75, 286 КК України, ст.ст. 127, 369-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів сумі 1179,36 грн.

Речові докази: автомобіль марки «Фольксваген-Джетта», д.н.з. НОМЕР_1 переданий на зберігання ОСОБА_7 , - повернути ОСОБА_4 .

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд.

Вирок суду, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: