Справа № 1-226/08р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2008 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого - судді Ільченка О.І.,

при секретарі - Іценко Ю.О.,

з
участю прокурора - Михайлової А.О., потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки
кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, працюючого водієм ТОВ
“Форест”, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, судимого: 14.03.2008
року Прилуцьким міськрайонним судом за ст.ст. 129 ч.2, 122 ч.1, 190 ч.1, 70,
75, 76 КК України до 2-х років обмеження
волі з іспитовим строком на 1 рік,

за ч.2 ст.190
КК України, -

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2008 року близько 21 години
підсудний ОСОБА_1, під час розпивання
спиртних напоїв у кафе “Лада” по вул. Земській в м. Прилуки зі своїм
знайомим ОСОБА_2. шляхом обману та зловживання довірою попросив у останнього
мобільний телефоном «NOKIA 6120c-1», вартістю 1470 грн. зі стартовим пакетом
мобільного оператора «Лайф», вартістю 25 грн., на рахунку якого були кошти в
сумі 30 грн., та в послідуючому заволодів таким телефоном, чим спричинив
потерпілому ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму - 1525 грн.

У
судовому засіданні підсудний свою вину за пред»явленим обвинуваченням визнав
частково та пояснив, що в кінці квітня 2008 року у вечірній час він зі знайомим
ОСОБА_2 (потерпілий) та його батьком перебували у кафе “Лада”, де відпочиваючи,
вживали спиртні напої. Ще до цього Дем”яненку А. він дав у борг 500 грн., який
залишався не погашеним. Під час відпочинку у ОСОБА_2 при собі була мобілка
“NOKIA”, знаючи від останнього про відсутність грошей для повернення боргу, він
вирішив заволодіти мобілкою і таким чином, змусити потерпілого повернути йому
гроші. З цією метою він попросив у ОСОБА_2 телефон для здійснення дзвінка.
Після чого, вийшов на вулицю та з телефоном зник. Того ж вечора він продав
телефон невідомому чоловікові за 500 грн. Також пояснив, що якби не був п”яним,
такого б не зробив.

Незважаючи на не
визнання підсудним ОСОБА_1 своєї вини у скоєному злочині, його вина повністю
підтверджується зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні
доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_2. у судовому
засіданні підтвердив, що 28.04.2008 року близько 21 год. він разом зі своїм
батьком та знайомим ОСОБА_1. (підсудним) відпочивали у кафе “Лада” в м.Прилуки,
де розпили 0,5 л. горілки. Після чого, на прохання ОСОБА_1 зателефонувати з
його мобільного «NOKIA 6120c-1» він дав скористатися таким. При цьому підсудний
взяв у нього телефон, вийшов з кафе і не повернувся. Він почав телефонувати на
на номер свого мобільного, але телефон був відключений, пізніше коли він
додзвонився до ОСОБА_1, той зізнався, що продав його телефон і пообіцяв
відшкодувати йому збитки. Проте ОСОБА_1. уникав зустрічі і не повертав ні
грошей, а ні телефон. На даний час підсудний частково відшкодував йому збитки,
проте він не має до нього претензій і просить закрити справу за примиренням. У
той же час, ніяких боргових зобов”язань перед підсудним він не мав і не
має.

Свідок ОСОБА_2 у суді пояснив, що
28.04.2008 року ввечері він разом зі своїм сином (потерпілим) та підсудним
відпочивали у кафе “Лада” в м.Прилуки, де вживали горілку. Близько 21 год.
ОСОБА_1. попросив у його сина мобільний телефон щоб зателефонувати знайомій
ОСОБА_3. Коли син дав телефон, то підсудний вийшов на вулицю і не повертався.
Він з сином вийшли на вулицю, але підсудного там не знайшли. Коли син додзвонився
до ОСОБА_1, той повідомив, що його телефон вже пропиває.

Крім
показів потерпілого, пояснення підсудного спростовуються та його вина
доводиться: зізнавальними показами самого ОСОБА_1, даними на досудовому
слідстві при поясненнях, у явці з повинною (а.с. 11-12), при допитах в якості
підозрюваного та обвинуваченого (а.с. 20, 54); рапортом працівника міліції
(а.с. 6) про виявлений злочин; заявою потерпілого (а.с. 7); висновком
судово-товарознавчої експертизи, згідно якої залишкова вартість мобільного
телефону «NOKIA 6120c-1» станом на 28.04.2008р. становить 1470 грн., вартість
сім-карти мобільного зв”язку “Лайф” - 25 грн. (а.с. 32).

Оцінюючи здобуті
докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії підсудного, в
частині заволодіння шахрайським шляхом мобільним телефоном ОСОБА_2, правильно
кваліфіковано досудовим слідством за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння
чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) вчинене
повторно.

Вирішуючи питання
про призначення покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, як злочин середньої тяжкості; особу винного, як таку, що позитивно
характеризується за місцем роботи, проживання (а.с. 66-67, 83-84), має
хворобливий стан здоров”я (а.с. 87), в той же час, страждає хронічним
алкоголізмом, але лікування від такого не потребує (а.с. 36-1), раніше був
засуджений за корисливий злочин, але на шлях виправлення не бажає ставати та
вчинив новий умисний злочин у період відбуття покарання за попереднім вироком
(а.с. 59, 62-63, 65); думку потерпілого, який претензій до підсудного не має
оскільки вони примирилися та просить пом”якшити міру покарання.

Добровільне
часткове відшкодування заподіяної шкоди суд визнає обставиною, що пом»якшує
покарання підсудному.

Обставиною, яка
обтяжує покарання ОСОБА_1 суд визнає вчинення ним злочину у стані алкогольного
сп”яніння

Враховуючи
вищевикладені обставини, суд вважає, що для виправлення та запобіганню нових
злочинів міра покарання підсудному повинна бути обрана у межах санкції статті
саме у вигляді обмеження волі за правилами ст. 71 КК України, за
сукупністю вироків.

Цивільний позов
прокурора в інтересах держави, пов”язаний з відшкодуванням витрат за проведення
товарознавчої експертизи підлягає до задоволення згідно вимог ст.93 КПК
України, зі стягненням з підсудного 250,40 грн. (а.с. 31-32, 69).

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1визнати винним за ч.2 ст. 190
КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження
волі.

Згідно ст.71 КК України до
призначеного судом покарання частково приєднати
невідбуте засудженим покарання, призначене за вироком Прилуцького
міськрайонного суду від 14.03.2008 року за ст.ст. 129 ч.2, 122 ч.1, 190 ч.1,
70, 75, 76 КК України до 2-х років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік,
та остаточно призначити ОСОБА_1 за
сукупністю вироків, покарання у вигляді 2 (двох) років 6 місяців обмеження
волі.

Обрану міру запобіжного заходу
засудженому - підписка про невиїзд, залишити до вступу вирока в законну силу.

Позов Прилуцького міжрайонного
прокурора задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1на користь держави 250 (двісті
п”ятдесят) грн. 40 коп. витрат, пов”язаних з проведенням товарознавчої
експертизи.

На вирок може бути подана апеляція
до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд
протягом 15 діб з моменту проголошення даного вироку.

Головуючий:
О. Ільченко