АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засіданняОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 16 квітня 2015 року матеріали кримінального провадження № 0012667 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бровари Київської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бровари Київської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 28 лютого 2012 року Броварським міським судом Київської області за ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 03 січня 2014 року звільнився умовно-достроково на 1 рік 15 днів,

обвинувачених, кожного окремо, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Києві, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимий, останні рази:

19 березня 2008 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

09 липня 2014 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 198, ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Бровари Київської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора захисниківОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченихОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком суду визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання у виді позбавлення волі:

ОСОБА_5 - за ч. 3 ст. 185 КК України - строком на 3 роки 6 місяців;

ОСОБА_8 за - ч. 3 ст. 185 КК України - строком на 4 роки. Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання, невідбуте за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2012 року і остаточно визначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 309 та ст. 198 КК України строком, відповідно, на 1 рік 6 місяців та 2 роки. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_13 покарання частково приєднано не відбути за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 09 липня 2014 року і остаточно, за сукупністю вироків, визначено до відбуття покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;

ОСОБА_10 - за ст. 198 КК України - строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, визначених п.п. 3, 4 ст. 76 КК України.

Судом також вирішено питання судових витрат та речових доказів.

Згідно з вироком суду, 12 листопада 2014 року приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , групою осіб, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, на автомобілі ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , прибули до будинку АДРЕСА_5 та, з метою реалізації свого злочинного наміру, піднялися на 10 поверх 2-го під`їзду вказаного будинку, де, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження циліндрового механізму замка вхідних дверей за допомогою розсувного гайкового ключа з руків`ям чорного кольору, що був при них, проникли до квартири АДРЕСА_6 , звідки таємно викрали чуже майно, а саме, належні ОСОБА_14 фотоапарат «ОlumpusM760» вартістю 389 грн. 66 коп., 600 доларів США, що згідно курсу валют НБУ на 12 листопада 2014 року складає 9449 грн. 76 коп., мобільний телефон «Ехрlау Q230» вартістю 350 грн., модем «HUAWERIE220» вартістю 216 грн. 67 коп., золотий ланцюжок масою 8,72 гр. вартістю 5319 грн. 20 коп., водійське посвідчення, медичну довідку, технічний талон на ім`я ОСОБА_14 , що знаходились у портмоне чорного кольору, які не представляють матеріальної цінності для потерпілого, а всього майно загальною вартістю 15725 грн. 29 коп. А також викрали належні ОСОБА_15 золоту каблучку із вставками кубічного цирконію масою 2,26 гр. вартістю 1000 грн., золоту обручку з каменем цирконій масою 2,20 гр. вартістю 900 грн., золоту обручку із вставками каменю рубін масою 2,73 гр. вартістю 1000 грн., золоту обручку із вставками каменю гранат масою 1,92 гр. вартістю 1000 грн., пару золотих сережок у вигляді павучків із вставкою каменю кубічного цирконію масою 0,70 гр. та 0,66 гр. загальною вартістю 1000 грн., золотий кулон у вигляді жаби масою 1,91 гр. із вставками кубічного цирконію вартістю 573 грн., пару золотих сережок масою 2,59 гр. та 2,63 гр. загальною вартістю 3184 грн. 20 коп., золотий ланцюжок масою 6,32 гр. вартістю 3855 грн. 20 коп., комплект біжутерії, що складається з кольє, браслету, сережок, виготовлених на основі міді, вартістю 150 грн., браслет, виготовлений із сплаву на основі міді, вартістю 50 грн., технічний паспорт на автомобіль ЗАЗ на ім`я ОСОБА_15 , що не представляє матеріальної цінності для потерпілої, а всього майно загальною вартістю 12712 грн. 40 коп. З викраденим ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним за власним розсудом.
Цього ж дня, приблизно о 14 годині 30 хвилин біля вищевказаного будинку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожному з них стало відомо від ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про вчинення ними крадіжки з квартири АДРЕСА_7 , після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , достовірно знаючи про таємне викрадення речей, усвідомлюючи, що вони одержані злочинним шляхом, заздалегідь не обіцяючи, отримали, відповідно, ОСОБА_9 від ОСОБА_5 золотий ланцюжок масою 8,72 гр. вартістю 5319 грн., який належить потерпілому ОСОБА_14 , золотий ланцюжок масою 6,32 гр. вартістю 3855 грн. 20 коп., золоті сережки масою 2,22 гр. вартістю 3184 грн. 20 коп.. золотий кулон масою 1,9 гр. вартістю 573 грн., які належать потерпілій ОСОБА_15 , а ОСОБА_10 - від ОСОБА_8 золоту обручку масою 2,26 гр. вартістю 1000 грн., яка належить потерпілій ОСОБА_15 , та стали незаконно їх зберігати. Цього ж дня приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на пр. Маяковського, 47 в м. Києві були затримані працівниками міліції, які виявили і вилучили у них зазначені золоті вироби.
Крім того, ОСОБА_16 у невстановлений час, в невстановленому місці, незаконно придбав наркотичний засіб - метадон (фенадон) масою 0, 142 г, без мети збуту, який став незаконно зберігати при собі, без мети збуту. Цього ж дня на автомобілі ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_9 зазначений наркотичний засіб незаконно без мети збуту перевіз до будинку АДРЕСА_8 , де 12 листопада 2014 року приблизно о 15 годині 30 хвилин був затриманий працівниками міліції, які виявили і вилучили у нього з кишені штанів придбаний наркотичний засіб.

Не погоджуючись з вироком суду, його оскаржили в апеляційному порядку обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 . При цьому, в апеляційних скаргах не оспорюються фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , і кваліфікація їх дій.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_5 міститься прохання про скасування вироку суду відносно нього в частині призначеного покарання та застосувати до нього положення ст. 75 КК України. Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції належним чином не враховано, що він зізнався у вчиненні кримінального правопорушення та щиро розкаявся, співпрацював з судом та органами досудового розслідування. Крім того, потерпілі просили суд суворо не карати обвинуваченого, а прокурор просив призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, при тому, що суд призначив покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 просить змінити вирок суду відносно його підзахисного та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що судом належним чином не враховано, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що потерпілим не нанесена ні матеріальна, ні моральна шкода, оскільки усі викрадені речі їм повернуто. У зв`язку з чим суд мав застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 положення ст. 75 КК України.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 міститься прохання про зміну вироку суду першої інстанції та призначення його підзахисному більш м`якого покарання визначеного в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України. Зокрема, на переконання захисника, обвинуваченому ОСОБА_8 з урахуванням особи обвинуваченого, його щирого каяття, скрутного матеріального становища, а також відсутності претензій з боку потерпілих, можливо призначити більш м`яке покарання в межах санкції, ч. 3 ст. 185 КК України, ніж призначив суд першої інстанції.

Вирок суду першої інстанції щодо обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ніким з учасників судового провадження в апеляційному порядку не оскаржується.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , та їх захисників на підтримку доводів апеляційних скарг, думку обвинуваченого ОСОБА_10 і захисника ОСОБА_12 , які погодились з доводами апеляційних скарг, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинувачених, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , кожного окремо у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, й правова кваліфікація дій обвинувачених за ч. 3 ст. 185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження, які згідно з положеннями ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 394 КПК України в апеляційному порядку не оскаржуються.

Що ж стосується доводів апеляційних скарг про невідповідність призначеного судом покарання степеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , через суворість, то на переконання колегії суддів вони є необґрунтованими, оскільки призначаючи обвинуваченим міру покарання, суд першої інстанції, врахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого ними кримінального правопорушення, всі обставини провадження і дані про їх особу, зокрема і ті, на які посилаються в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 та захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , про що прямо вказано у вироку.

Так, з вироку суду вбачається, що районний суд при вирішенні питання про міру покарання врахував ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, особи винних, які характеризуються позитивно, те, що ОСОБА_8 раніше судимий, а ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності. Також судом враховано наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинувачених щире каяття та наявність обставини, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 рецидив злочину. Крім того, суду були відомі та враховані при призначенні покарання і обставини відсутності у потерпілих матеріальних претензій до обвинувачених, всупереч доводам апеляційних скарг.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до переконання про можливість призначення ОСОБА_5 та ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком, відповідно, на 3 роки 6 місяців та 4 роки, що є в межах близьких до мінімальних , які передбачені санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Безпідставними слід визнати доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 про активне сприяння обвинуваченим розкриттю кримінального правопорушення, оскільки, загальновизнано, що сприяння розкриттю злочину здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів та іншої інформації про свою злочинну діяльність. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним. Разом з тим, з матеріалів провадження не вбачається, що ОСОБА_5 активно сприяв розкриттю злочину в розумінні ст. 66 КК України, як на те посилаються в апеляційній скарзі обвинувачений та його захисник.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для застосування положень ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, як на те посилаються в апеляційній скарзі обвинувачений та його захисник.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що призначене ОСОБА_5 та ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах близьких до мінімальних санкції ч. 3 ст. 185 КК України, відповідає тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, яке класифікується як тяжке, та особам обвинувачених, і не може бути визнане надміру суворим або не справедливим.

Враховуючи наведене та те, що вирок відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 судом першої інстанції ухвалено без істотних порушень вимог кримінального та кримінального процесуального законодавства, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і підстав для його зміни та пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання, а також звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, не встановлено, то апеляційні скарги задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року, за яким ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , кожен окремо, визнані винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими в той же строк з дня вручення їм копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-кп/796/724/2015 Категорія КК: ч. 3 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_17 Доповідач: ОСОБА_1