Справа № 1-373/11
В И Р О К

іменем України

06.10.2011 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Верозуб О. А.,

при секретарі Янковій Л.П.,

з участю прокурора Капустіна О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, неодруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, допризовника, непрацюючого, раніше несудимого,

за ст. 296 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

18 березня 2011 року, близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння, будучи у групі із ОСОБА_2, знаходячись напроти кладовища в с.Дубники Новоград-Волинського району, вирішили вчинити хуліганство відносно ОСОБА_3

З цією метою, ОСОБА_2, за попередньою змовою з ОСОБА_1, умисно, із хуліганських спонукань, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи при цьому особливу зухвалість, що відзначаються особливою нахабністю, грубістю та брутальністю, перебуваючи у полі зору сторонніх осіб, а саме ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_6, наніс два удари кулаком у ліву сторону обличчя потерпілого ОСОБА_3, внаслідок чого заподіяв останньому фізичний біль та легкі тілесні ушкодження у вигляді синця у висковій ділянці зліва. Далі, ОСОБА_1, без відриву у часі, за попередньою змовою із ОСОБА_2, умисно, із хуліганських спонукань, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи при цьому особливу зухвалість, що відзначаються особливою нахабністю, грубістю та брутальністю, перебуваючи у полі зору сторонніх осіб, а саме - ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_6, два рази ногою вдарив ОСОБА_3, по передній поверхні лівої гомілки, внаслідок чого заподіяв потерпілому фізичний біль та легкі тілесні ушкодження у вигляді саден на передній поверхні лівої гомілки у середній частині /2/.

Після цього, скориставшись можливістю, потерпілий ОСОБА_3, втік від них в ліс, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2, залишили місце скоєного злочину.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе в предявленому обвинуваченні за ст. 296 ч. 2 КК України визнав повністю та пояснив, що 18 березня 2011 року, приблизно о 16 годині, він разом зі своїми односельчанами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 пішли в с.Броницька Гута в бар щоб випити пива, а також щоб познайомитись з місцевими дівчатами, які, можливо, будуть в барі. Приблизно о 18 годині, коли вони йшли в напрямку їхнього села в кінці с.Броницька Гута, побачили як з с.Броницька Гута на своєму автомобілі марки ВАЗ 2109 сірого кольору їде односельчанин ОСОБА_2, якого зупинили і він погодився їх підвезти до дому. Коли їхали додому в село Кленова і автомобілем керував ОСОБА_2, то дорога покрита снігом не була, лише в деяких місцях по узбіччю. На відстані близько півтора кілометрів від с. Броницька Гута, на правій стороні узбіччя дороги, побачили немісцеву нам машину чорного кольору марки «Волга», передній капот якої був піднятий догори, а біля капоту стояв на вулиці раніше незнайомий ОСОБА_3 Побачивши його, ОСОБА_2 зупинив свого автомобіля неподалік і сказав усім, що потрібно піти і подивитися, можливо, водію потрібна їхня допомога. Вони усі вийшли з салону машини ОСОБА_2 та підійшли ближче до тієї машини, де побачили, що з салону «Волги», на вулицю вийшли раніше незнайомі ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9. У них запитали хто вони і чому тут стоять, на що вони відповіли, що їдуть додому в Ємільчинський район з с.Червона Воля де працювали на лісовій ділянці, і що стоять тут тому, що у них поламався автомобіль. ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_3 поїхати за ними в село Кленова, щоб там оглянути його автомобіль та допомогти полагодити його, але ОСОБА_3, відмовився, сказавши, що він сам потихеньку доїде додому. Після цього вони усі сіли у машину ОСОБА_2 і поїхали в напрямку їх села. Їхали зі швидкістю приблизно 60 км/год. На шляху прямування додому, через декілька хвилин, він побачив, як ОСОБА_3, на своїй машині обігнав машину ОСОБА_2, в якій вони їхали. Після цього машина ОСОБА_3, поїхала прямо в напрямку с. Дубники. Побачивши це, ОСОБА_2 нічого нікому не кажучи, поїхав слідом за машиною ОСОБА_3 Керуючи своїм автомобілем ОСОБА_2 почав наздоганяти машину ОСОБА_3 та, наздогнавши її, примусово зупинив шляхом маневру «підрізання», вже при виїзді з с. Дубники, навпроти кладовища і лісу в с. Дубники, і заглушив двигун своєї машини. Після цього ОСОБА_2 вийшов з салону свого автомобіля і пішов до машини «Волга». Вони також вийшли з машини ОСОБА_2, а ОСОБА_2 витягнув за руку водія машини ОСОБА_3 ОСОБА_4 і ОСОБА_5 стояли неподалік від машини «Волга», і курили цигарки, а він разом із ОСОБА_2, знаходячись біля ОСОБА_3, почув як ОСОБА_2, почав голосно йому говорити йому що він неправий, і два рази кулаком варив ОСОБА_3 в обличчя. Від таких ударів ОСОБА_3 на землю не впав, а похитнувся і відразу ж після цього він також два рази вдарив ОСОБА_3П ногою по лівій нозі. Після цього ОСОБА_3 втік в ліс. За ним вони не бігли. ОСОБА_2 забрав собі ключі від машини «Волга», потім сіли в машину ОСОБА_2, який завіз їх усіх в їх село Кленова додому. На слідуючий день він дізнався, що того вечора в їх село приїжджали працівники міліції і шукали його і ОСОБА_2 Свою вину визнає повністю і щиро кається. ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_3 і його пасажирів не били, вони просто стояли на вулиці неподалік від машини.

Винність підсудного ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена і підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Підсудний ОСОБА_2 пояснив, що 18 березня 2011 року, приблизно о 18 годині, він їхав додому в с. Кленова. По дорозі на вулиці побачив своїх односельчан ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1, та ОСОБА_6, які махали руками, щоб зупинився, що і зробив. Хлопці попросили у нього, щоб він підвіз їх до дому в с. Кленова, на що він погодився і вони сіли в його машину. Коли їхали, то дорога покрита снігом не була, лише в деяких місцях по краям дороги лежали невеликі кучки снігу. Їхав на швидкості приблизно 60 км/год. Коли їхали по автодорозі в напрямку с. Кленова, то на відстані приблизно 2 км., не доїжджаючи до повороту с.Кленова, і приблизно на відстані півтора кілометра від с. Броницька Гута, на правій стороні узбіччя дороги, побачили немісцеву нам машину чорного кольору марки «Волга», передній капот якої був піднятий догори, а біля капоту стояв на вулиці раніше незнайомий ОСОБА_3 Побачивши його, він вирішив зупинитись та запитати що сталося. Коли він підійшов ближче до тієї машини, то побачив, що з салону «Волги» на вулицю вийшли троє раніше незнайомих громадян ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9. У них запитав хто вони, звідки і чому тут стоять, на що почув від них що вони їдуть додому в Ємільчинський район з с.Червона Воля і що стоять тут на обочині тому, що у них поламався їх автомобіль. ОСОБА_3 запропонував поїхати в село Кленова, щоб там оглянути його автомобіль, але ОСОБА_3 відмовився сказавши що він сам потихеньку доїде додому. Після цього усі сіли у його машину і поїхали в напрямку с.Кленова. Їхали зі швидкістю приблизно 60 км/год. Через декілька хвилин він побачив, як ОСОБА_3, на своїй машині обігнав його машину на відстані приблизно 300 м. від повороту на с. Кленова. Маневр він зробив швидко і дуже близько від його машини. Після цього машина ОСОБА_3, поїхала прямо в напрямку с.Дубники. Побачивши це, йому не сподобалось що він так його обігнав, і нічого не кажучи хлопцям, які сиділи у салоні його автомобіля, не заїжджаючи в с.Кленова, з метою розібратися з ОСОБА_3, а також побити його, почав наздоганяти машину ОСОБА_3 Наздогнавши машину ОСОБА_3, примусово зупинив його шляхом підрізання при виїзді з с. Дубники, навпроти кладовища. Після цього відразу вийшов зі своєї машини і підійшов до машини ОСОБА_3, відчинив дверку водія, і за руку силоміць витягнув ОСОБА_3, на вулицю. Вивівши ОСОБА_3 на вулицю з машини, він сказав, що той неправий і так їздити неможна та відразу ж кулаком двічі вдарив його в ліву сторону обличчя. Внаслідок таких ударів він не падав а пригнувся, а ОСОБА_1, в цей час два рази ногою вдарив по нозі ОСОБА_3 ОСОБА_3, почав говорити, що він нічого поганого не робив і навіщо його б»ють, після чого він відразу ж втік в ліс. Після цього він із замка запалювання забрав собі ключі від його машини, для того щоб таким чином провчити його як потрібно їздити за кермом машини, та хотів щоб ОСОБА_3, постарався сам знайти його. Наміру викрадати ключі чи ще щось з його салону у нього не було. Після цього вони усі приїхали до дому в село Кленова, де він у своєму подвірї поставив машину та пішов спати. Через деякий час, приблизно о 23 годині, до нього додому прибули працівники міліції разом із ОСОБА_3 Пізніше, того ж вечора, ОСОБА_3 було повернуто його ключі. ОСОБА_3 бив він і ОСОБА_1, інші хлопці його не били, а просто стояли на вулиці неподалік, курили і розмовляли між собою. Свою вину визнає повністю і щиро кається.

Крім того, вина ОСОБА_1 у скоєнні даного злочину підтверджується:

Протоколом огляду місця пригоди від 18 березня 2011 року, з якого видно, що місцем пригоди являється ділянка місцевості, яка розташована на проїжджій частин дороги ви виїзді з с.Дубники Новоград-Волинського району. На вказаному місці розташований легковий автомобіль «Волга» чорного кольору д.н. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 Присутній піл час огляду ОСОБА_3П,. пояснив, що саме на цьому місці його побили невідомі.

Том № 1 а.с. 11-14

Висновком судово-медичної експертизи № 272 від 8 квітня 2011 року, з якої видно, що тілесні ушкодження у ОСОБА_3, у вигляді синця у висковій ділянці зліва, саден на передній поверхні лівої гомілки у середній частині /2/, належать до легких тілесних ушкоджень. Вищеописані тілесні ушкодження як є у ОСОБА_3, могли утворитися не менш ніж від двох травмуючи дій (ударів).

Том № 1 а.с. 28

Протоколом виїмки від 20 травня 2011 року, з якого видно що у ОСОБА_2, вилучено належний йому автомобіль НОМЕР_2 сірого кольору. Даний автомобіль визнаний та приєднаний до кримінальної справи як речовий доказ.

Том № 1 а.с. 96

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 3 червня 2011 року, з якого видно, що підозрюваний ОСОБА_1, на місцевості розповів та показав про обставини вчинення ним спільно із ОСОБА_2, хуліганства по відношенню до ОСОБА_3, показав як саме він бив ОСОБА_3, своєю ногою по його нозі.

Том № 1 а.с. 149-155

Судом не досліджувалися докази, які не оспорюються ніким із учасників судового розгляду справи, зокрема, пояснення потерпілого ОСОБА_3, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності , суд знаходить доведеною винність підсудного ОСОБА_1 і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При обранні виду і міри покарання підсудному суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, підсудний несудимий, вперше вчинив злочин середньої тяжкості, характеризується посередньо, добровільно відшкодував заподіяну потерпілому шкоду, не працює, несудимий.

Обставини, що помякшують покарання - щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставина, що обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

Суд призначає підсудному покарання в межах санкції ст. 296 ч. 2 КК України у вигляді обмеження волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, вважаючи це покарання необхідним і достатнім для виправлення підсудного і попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.323, 324, КПК України, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому за цей злочин покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

У відповідності до п. 2, 3 ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді підписки про невиїзд.

Стягнути із засудженого ОСОБА_1 225 грн. 12 коп. за проведення дактилоскопічної експертизи та 178 грн. 22 коп. за проведення трасологічної експертизи.

Речовий доказ автомобіль марки «ВАЗ 21093» залишити ОСОБА_2

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий