Справа № 11-211
/ 07 Головуючий
у 1-й інстанції: Кішковська З.А.
Категорія: ч.2 ст.186 Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської
області

у складі:
головуючого - Ржепецького О.П. судців - Гребенюк В.І., Войтовського С А. за участю
прокурора- Захарченка Д.В. засуджених- ОСОБА_1, ОСОБА_2.

20 березня 2007 року розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_1 і
ОСОБА_2. на вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23
січня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець
АДРЕСА_1, українець, громадянин України, раніше судимий: 1)18.04.1997 року
Снігурівським районним судом Миколаївської області за ст.140 ч.З КК України
(1960 року) до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.46-1 КК України
(1960 року) з відстрочкою виконання вироку строком на 2 роки; 2) 31.07.1998
року тим же судом за ст.ст.81 ч.З, 140 ч.2, 42, 43 КК України (1960 року) до 4
років позбавлення волі, звільнився 27.03.2002 року за відбуттям покарання; 3)
17.02.2003 року Ленінським районним судом М.Миколаєва за ст.185 ч.З КК України
до 4 років позбавлення волі, звільнився 13.06.2006 року умовно-достроково на 3
місяці 29 днів,

-
засуджений за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженець АДРЕСА_2, раніше судимий: 1)
04.05.1995 року Центральним районним судом М.Миколаєва за ст.142 ч.2 КК України
(1960 року) до 6 років позбавлення волі, звільнився 09.06.2000 року з
застосуванням Закону України "Про амністію"; 2) 14.12.2000
Снігурівським районним судом Миколаївської області за ст.122 ч.І КК України

2

до 2 років 6
місяців позбавлення волі, звільнився 24.03.2003 року за відбуттям строку
покарання,

-
засуджений за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнані винним і засуджені за те, що 04 жовтня 2006 року
приблизно о 3 годині в АДРЕСА_1 на вул.Леніна біля будинку № 77, знаходячись в
стані алкогольного сп'яніння, діючи разом та за попередньою змовою між собою, з
застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого
ОСОБА_3 шляхом нанесення ударів в область обличчя та тулуба, відкрито
заволоділи його велосипедом марки "України", вартістю 150 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 посилається на те, що суд
невірно встановив фактичні обставини справи, так як хоча велосипедом
потерпілого він і заволодів, але потерпілого не бив і на місце події підійшов
пізніше. Вказує, що на досудовому слідстві обмовив себе в скоєні злочину.
Вважає, що вчинив крадіжку велосипеда. Також посилається на те, що суд не
врахував як пом'якшуючі покарання обставини- повернення потерпілому велосипеда
та захворювання на туберкульоз і просить перекваліфікувати його дії з ч.2
ст.186 на ч.2 ст.185 КК України, призначивши за цим законом більш м'яке
покарання.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 посилається на те, що досудове слідство проведено
однобічно з обвинувальним укліном. Вважає, що органи досудового слідства і суд
невірно оцінили покази потерпілого та свідка ОСОБА_4 Вказує, що попередньої
домовленості на пограбування потерпілого ОСОБА_3 між ним і ОСОБА_1 не було. Він
дійсно побив потерпілого за те, що той перевернув урну зі сміттям. Умислу на
заволодіння майном потерпілого у нього не було і те, що ОСОБА_1 забрав
велосипед він дізнався пізніше. За змістом апеляції просить перекваліфікувати
його дії на крадіжку і хуліганство.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засуджених ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, які
підтримали подані апеляції, думку прокурора Захарченка Д.В. про законність і
обгрунтованість вироку, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції засуджених не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в скоєні злочину,
за який вони засуджені, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним
обставинам справи і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні
та викладеними у вироку, яким дано аналіз.

Так, з показань потерпілого ОСОБА_3 слідує, що 04 жовтня
2006 року приблизно о 3 годині ночі повертався на велосипеді додому.
Проїжджаючи по вул.Леніна, він зупинився біля урни сміттєзбиральника перевірити
чи є скляні

3

пляшки з-під пива. Назустріч йшли ОСОБА_2 і ОСОБА_1, які
попросили покататись на велосипеді. Він їм відмовив і продовжив рух. ОСОБА_2
наздогнав його і вдарив ззаду рукою, від чого він впав разом з велосипедом.
Потім підійшов другий чоловік і продовжили побиття вдвох, наносячи удари по
різним частинам тіла. Залишився його, вони направились в сторону площі, при
цьому ОСОБА_1 поїхав на велосипеді. Він просив повернути велосипед, але вони
уваги не звернули.

При проведенні очних ставок з засудженими потерпілий
ОСОБА_3 наполягав на вказаних показаннях.

Дані покази потерпілого підтверджуються і показаннями
свідка ОСОБА_4, який пояснив, що коли з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 повертались по
вул.Леніна додому, то він йшов від них попереду на відстані приблизно 7-Ю
метрів. Почувши шум та крики стосовно повернення велосипеда, він озирнувся і
побачив, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 стояли біля незнайомого чоловіка. Трохи згодом
ОСОБА_1 обігнав його на велосипеді, а
ОСОБА_2 наздогнав пішки.

З досліджених судом показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5
(сина і дружини) вбачається, що потерпілий повернувся додому ранком 04 жовтня
2006 року і розповів, що вночі двоє людей його побили і забрали велосипед, який
повернули працівники міліції.

Показання засудженого ОСОБА_2. про те, що він побив
потерпілого, оскільки той перевернув урну зі сміттям спростовуються протоколом
огляду місця події від 04.10.2006 року, з якого слідує, що на вул. Леніна в
м.Снігурівка біля магазину "Хазяюшка" не встановлено перевертання
урни сміттєзбиральника чи розкидання сміття.

Показаннями свідка ОСОБА_6 спростовуються твердження
засудженого ОСОБА_1 стосовно того, що він взяв велосипед у ОСОБА_3 для поїздки
додому за грошима і згодом мав намір його повернути потерпілому. Вказаний
свідок вказала, що син дійсно приходив додому вночі 4 жовтня 2006 року, однак
ні з якими проханнями до неї не звертався.

Як вбачається з висновків судово-медичної експертизи,
потерпілому ОСОБА_3 були спричинені легкі тілесні ушкодження, що не потягли за
собою короткочасного розладу здоров'я.

Суд обґрунтовано визнав неспроможними доводи засуджених
про те, що ОСОБА_2 побив
потерпілого з хуліганських мотивів, а ОСОБА_1 в цей час таємно викрав велосипед
потерпілого. Такі ствердження спростовуються не тільки вищевказаними доказами,
але й показаннями ОСОБА_1 в якості підозрюваного, з яких вбачається, що вони
разом з ОСОБА_2, знаходячись на вул.Леніна, зустріли потерпілого, який
проїжджав на велосипеді. Він попросив у ОСОБА_3 дати йому велосипед в тимчасове
користування, але

4

той відмовив. Тоді ж, за відсутністю будь-яких інших
підстав, ОСОБА_2 вдарив
потерпілого і збив його з велосипеду. Скориставшись цим, він забрав велосипед,
не звертаючи уваги на вимоги потерпілого про повернення його майна. При цьому
суд також правильно послався на те, що, засуджений ОСОБА_2 не тільки побив
потерпілого, але й з урахуванням місця розташування злочину, бачив де
знаходиться велосипед ОСОБА_3 та дії ОСОБА_1 по його заволодінню.

Таким чином, суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, як
відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчинений за попередньою змовою
групою осію, повторно.

Покарання засудженим ОСОБА_1 і ОСОБА_2 призначено у
відповідності з вимогами ст. 65 КК України з урахуванням ступіню тяжкості
вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії
тяжких, даних про їх особи, що характеризуються посередньо, раніше судимі. Як
обставину, що обтяжує покарання, суд обгрунтованно врахував вчинення злочину в
стані алкогольного сп'яніння. Підстав для перекваліфікації дій засуджених та
пом'якшення їм покарання, колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23
січня 2007 року відносно ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - без зміни.