Справа № 727/7989/13-к
Провадження № 1-кп/727/241/13
В и р о к

І м е н е м У к
р а ї н и

13 вересня 2013 року
Шевченківський районний суд м.
Чернівці в складі:

головуючого судді
- Яреми Л.В.

при секретарі -
Гуцул Т.В.

з участю прокурора - Кордуняна
В.О.

з участю
обвинуваченого - ОСОБА_1

з участю потерпілої
- ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в м.Чернівці угоду про
примирення від 28 серпня 2013 року, яка
надійшла до суду разом із
обвинувальним актом з прокуратури
Шевченківського району м. Чернівців, по
обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Чернівці, українця,
громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою,
одруженого, має на утриманні одну
малолітню дитину, працюючого на
посаді приймальника в «Новій пошті»,
проживаючого АДРЕСА_1, раніше не
судимого,-

у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1
КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 12 серпня 2013 року приблизно
о 00 годині 30 хвилин, перебуваючи в
приміщенні ресторану «Клеопатра», який
розташований по вулиці Ентузіастів,
будинок № 2-Д в м. Чернівці, протиправно,
з корисливих мотивів, скориставшись
відсутністю уваги сторонніх осіб,
таємно з дивану викрав жіночу сумку,
вартістю 300 гривень, в якій знаходились:
мобільний телефон марки «Нокія с 5»,
імеі НОМЕР_1, вартістю 1600 гривень, з
сім-карткою МТС НОМЕР_2, вартістю 10
гривень, з грошима на рахунку 5 гривень,
з карткою пам'яті на 2 Гб, вартістю 40
гривень, гаманець чорного кольору
вартістю 100 гривень, в якому
знаходились дві картки, одна з них
кредитна «Terrf Bank» НОМЕР_3, та інша
накопичувальна дисконтна картка
магазину «Антошка» НОМЕР_4, таблетки з
назвою «Ібупром макс», вартістю 23
гривні 90 копійок, зв'язку з ключами,
які належить громадянці ОСОБА_2, чим
завдав їй матеріальну шкоду на
загальну суму 2078 гривень 90 копійок.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив
кримінальне правопорушення,
передбачене ст. 185 ч.1 КК України, таємне
викрадення чужого майна (крадіжка),
його дії за цією статтею кваліфіковано
вірно.

ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні
даного кримінального правопорушення
визнав повністю. Крім повного визнання
своєї вини ОСОБА_1, його вина у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1
КК України, підтверджується доказами,
зазначеними в обвинувальному акті, з
яким він погодився в судовому
засіданні.

В ході досудового розслідування
підозрюваний ОСОБА_1 та потерпіла
ОСОБА_2 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК
України 28 серпня 2013 року уклали угоду
про примирення на тих умовах, що
підозрюваний ОСОБА_1 повністю визнає
свою винуватість у таємному
викраденні 12 серпня 2013 року приблизно
о 00 годині 30 хвилин, перебуваючи в
приміщенні ресторану «Клеопатра», який
розташований по вулиці Ентузіастів,
будинок № 2Д в м. Чернівці, у потерпілої
ОСОБА_2 жіночу сумку, вартістю 300
гривень, в якій знаходились: мобільний
телефон марки «Нокія с 5», імеі НОМЕР_1,
вартістю 1600 гривень, з сім-карткою МТС
НОМЕР_2, вартістю 10 гривень, з грошима на
рахунку 5 гривень, з карткою пам'яті на 2
Гб, вартістю 40 гривень, гаманець
чорного кольору вартістю 100 гривень, в
якому знаходились дві картки, одна з
них кредитна «Terrf Bank» НОМЕР_3, та інша
накопичувальна дисконтна картка
магазину «Антошка» НОМЕР_4, таблетки з
назвою «Ібупром макс» вартістю 23
гривні 90 копійок, зв'язку з ключами, а
всього на загальну суму 2078 гривень 90
копійок та в повному обсязі
відшкодував спричинену його діями
матеріальну шкоду в цій сумі.

Сторони погодились на призначення
покарання ОСОБА_1 за ст.185 ч.1 КК України
у вигляді штрафу в дохід держави в сумі
850 гривень.

На момент підписання угоди про
примирення потерпіла ОСОБА_2 та
підозрюваний ОСОБА_1 розуміли
наслідки укладення такої угоди,
викладені в ст.473 КПК України, і
підстави оскарження обвинувального
вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3
п.2) КПК України) та касаційному порядку
(ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було
роз'яснено.

Підозрюваний ОСОБА_1 відмовився від
здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5
п.1) КПК України, а потерпіла ОСОБА_2
погодилась з тим, що буде позбавлена
права вимагати в подальшому
притягнення ОСОБА_1 до кримінальної
відповідальності за дане кримінальне
правопорушення (окрім випадку
невиконання ним у подальшому умов
угоди) і змінювати розмір вимог про
відшкодування шкоди.

Підозрюваний ОСОБА_1 розуміє, що в
разі невиконання ним угоди про
примирення (ст.476 КПК України) потерпіла
ОСОБА_2 має право упродовж строків
давності притягнення до кримінальної
відповідальності звернутися до суду з
клопотанням про скасування вироку та
вимагати судового розгляду
кримінального провадження в
загальному порядку. Також ОСОБА_1
розуміє, що умисне невиконання цієї
угоди є підставою для притягнення його
до кримінальної відповідальності за
ст. 389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1, потерпіла
ОСОБА_2 підтвердили факт примирення,
просять затвердити укладену між ними
угоду про примирення і призначити
ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу в
дохід держави в сумі 850 гривень.

Судом з'ясовано, що обвинувачений
ОСОБА_1 цілком розуміє своє право на
судовий розгляд, під час якого прокурор
зобов'язаний довести кожну обставину
щодо кримінального правопорушення, у
вчиненні якого його обвинувачують, та
роз'яснено його права, наслідки
укладення та затвердження угоди,
передбачені ст. 473 КПК України. Також
з'ясовано у потерпілої ОСОБА_2, що вона
розуміє наслідки затвердження угоди
про примирення, передбачені ст.473 КПК
України.

Судом встановлено, що укладення
угоди про примирення сторонами є
добровільним і не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді, а сама угода
відповідає вимогам закону та нормам
КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_1
кримінального правопорушення за ст.185
ч.1 КК України є вірною і не підлягає
іншій кваліфікації, в тому числі за
більш тяжке правопорушення, ніж те,
щодо якого передбачена можливість
укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення
відповідають інтересам суспільства і
не порушують права, свободи чи інтереси
сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним
і обвинувачений має можливість
виконати взяті на себе за цією угодою
зобов'язання.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує
умови угоди про примирення, укладеної 28
серпня 2013 року між підозрюваним
ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2, і
узгоджену сторонами міру покарання у
вигляді штрафу в дохід держави в
розмірі 850 грн., вважає, що таке
покарання належить йому призначити з
урахуванням тяжкості вчиненого
кримінального правопорушення та особи
обвинуваченого, який раніше не скоював
ніяких правопорушень, до кримінальної
відповідальності притягається вперше,
позитивно характеризується за місцем
проживання, працює, має на утриманні
неповнолітню дитину.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК
України, суд,-

З а с у д и в:

Затвердити угоду про примирення,
укладену 28 серпня 2013 року між
підозрюваним ОСОБА_1 та потерпілою
ОСОБА_2.

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 185 ч.1
КК України та призначити йому за цією
статтею узгоджену сторонами міру
покарання у вигляді штрафу в дохід
держави в сумі 850 (вісімсот п'ятдесят )
гривень.

На вирок може бути подано апеляцію
до Апеляційного суду Чернівецької
області через Шевченківський районний
суд м. Чернівців протягом тридцяти днів
з дня його проголошення з підстав,
передбачених ч.3 ст.394 КПК України,
зокрема: обвинуваченим з підстав:
призначення судом покарання,
суворішого, ніж узгоджене сторонами
угоди; ухвалення вироку без його згоди
на призначення покарання; невиконання
судом вимог, встановлених частинами
п'ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу,
в тому числі не роз'яснення йому
наслідків укладення угоди; потерпілим
та його законним представником з
підстав: призначення судом покарання,
менш суворого, ніж узгоджене сторонами
угоди; ухвалення вироку без його згоди
на призначення покарання; не
роз'яснення йому наслідків укладення
угоди; невиконання судом вимог,
встановлених частинами шостою та
сьомою статті 474 цього Кодексу;
прокурором виключно з підстав
затвердження судом угоди у
кримінальному провадженні, в якому
згідно з частиною третьою статті 469
цього Кодексу угода не може бути
укладена.

СУДДЯ:
Л.В.ЯРЕМА