Справа № 562/2515/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.02.2015 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

її захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000527 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Здолбунів Рівненської області, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, працюючої оператором на ТЧ-14 «Локомотивне депо», проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в :
30 червня 2014 року близько 19.00 години по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязнених відносин, що виникли внаслідок висловленої на її адресу словесної образи, умисно нанесла неповнолітньому ОСОБА_7 2002 року народження декілька ударів рукою по тулубу, внаслідок чого спричинила потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді саден на правій лопатці в нижній та середній третинах (множинні), по задній поверхні шиї, біля хребта на 6,2см нижче від нижнього краю лівої лопатки, на лівому передпліччі по внутрішній поверхні в нижній третині, на лівому плечі по передній поверхні у верхній третині, забою м`яких тканин грудної клітки.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного злочину не визнала та по суті пояснила, що 30 червня 2014 року близько 19.00 години вона на майданчику біля будинку по АДРЕСА_2 на прохання сусідок словесно розборонила ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Конфлікт між ними виник у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 попав м`ячем у лице її сину ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 заступився за нього. Коли розбороняла, то ОСОБА_7 взяв у руку цеглину, висловився на її адресу нецензурними словами, що її образило, та втік. А тому попросила хлопців привести до неї ОСОБА_7 . Коли ОСОБА_10 привів ОСОБА_7 і передавав їй, останній втратив рівновагу та впав на бік, а вона тримала його рукою за праве передпліччя. Після того як ОСОБА_7 вибачився, вона відпустила його. Потерпілого вона рукою не била, тілесні ушкодження міг отримати під час бійки із ОСОБА_8 або коли падав на землю. Цивільний позов не визнає.

З оголошених показань потерпілого ОСОБА_7 , допитаного слідчим суддею відповідно до вимог ст.225 КПК України, вбачається, що після того, як ОСОБА_10 привів його до ОСОБА_4 , остання взяла його рукою за шию, а іншою нанесла декілька ударів по спині та просила, щоб він вибачився за висловлені ним на її адресу нецензурні слова. Після того як він впав на землю ОСОБА_11 тримала його за руку, він вибачився і вона його відпустила, після чого пішов додому та розповів про побиття мамі ОСОБА_12 та бабусі ОСОБА_13 .

Представник потерпілого позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 550 грн. та моральної шкоди в сумі 10000 грн. підтримує повністю та просить задоволити.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 та відповідно до вимог ст.225 КПК України свідок ОСОБА_12 повністю підтвердили показання потерпілого ОСОБА_7 , яким останній повідомив про конфлікт із хлопцями та побиття його обвинуваченою ОСОБА_4 .

Показання потерпілого повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 щодо виниклого з ОСОБА_7 конфлікту під час гри м`ячем, з показаннями свідка ОСОБА_10 , а також свідків ОСОБА_16 , яка бачила як ОСОБА_4 замахувалася рукою на потерпілого, та ОСОБА_17 щодо механізму нанесення ОСОБА_18 ударів рукою по спині, тримаючи останнього за шию.

Згідно висновку експерта №235 у потерпілого ОСОБА_18 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден на правій лопатці в нижній та середній третинах (множинні), по задній поверхні шиї, біля хребта на 6,2см нижче від нижнього краю лівої лопатки, на лівому передпліччі по внутрішній поверхні в нижній третині, на лівому плечі по передній поверхні у верхній третині та при зверненні за медичною допомогою в травмпункт діагностовано «забій м`яких тканин грудної клітки» які виникли не менш як від шести травматичних дій (ударів) тупими предметами без відображення індивідуальних особливостей травмуючої поверхні з незначною силою нанесення та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися 30 червня 2014 року, їх виникнення при самопадінні з подальшим ударом об сторонні предмети або від власноручного спричинення є маловірогідним.

Механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 , який він показав під час проведення з ним слідчого експерименту відповідно до висновку експерта №243 не суперечить судово-медичним даним їх виникнення.

Допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_19 свої висновки підтримав повністю та показав, що множинні садна на правій лопатці в нижній та середній третинах можуть походити і від удару долонею руки, а на лівому передпліччі, на лівому плечі та шиї від (хватання) стиснення пальцями руки.

З огляду на досліджені судом докази показання допитаних у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 (племінниці обвинуваченої), які стверджували, що ОСОБА_4 не наносила потерпілому тілесних ушкоджень, суд оцінює критично.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненому злочині також підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 04 липня 2014 року, у ході якого останній показав обставини нанесення йому тілесних ушкоджень, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка наносила йому тілесні ушкодження..

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєному злочині доведена повністю.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 умисно нанесла потерпілому легке тілесне ушкодження, тому її дії суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченій суд враховує, що злочин, в якому вона обвинувачується, згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, є вчинення злочину щодо малолітнього.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої. судом не встановлено.

За таких умов суд рахує, що виправлення обвинуваченої та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування, не застосовувалися.

Судових витрат по справі немає.

Речові докази по справі, а саме: два фотознімка, які зберігаються в матеріалах справи та надані прокурором суду документи кримінального провадження №0000527, слід залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Доказів понесення витрат на консультацію лікаря в сумі 350 грн. та на придбання медпрепаратів в сумі 200 грн. на лікування потерпілого ОСОБА_7 позивач суду не представив, а тому вимоги про стягнення матеріальної шкоди на загальну суму 550 грн. є недоведеними та задоволеню не підлягають.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Згідно ст.23 ЦК України, роз`яснень, що містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, враховуються вимоги розумності і справедливості.

А тому, з приводу заявленого в інтересах малолітнього ОСОБА_22 цивільного позову про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 10000 грн., яка полягає у душевних стражданнях, понесені потерпілим протиправною поведінкою останньої суд, з урахуванням обставин справи, приходить до висновку про те, що позов у цій частині підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.129, 368-371, 374, 395 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 /шістсот/ грн. 00 коп.

Запобіжний захід по справі відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по справі, а саме: два фотознімка, які зберігаються в матеріалах справи та надані прокурором суду документи кримінального провадження №0000527, залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Цивільний позов ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь законного представника малолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_12 1000 (одна тисяча) грн. завданої злочином моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: