АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0013296за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, освіта середня, яка не працює, не одружена, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та їй призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років. Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів по справі.
Згідно з цим вироком, 28 листопада 2013 року приблизно о 01-00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилась за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 . В квартирі також знаходився її батько ОСОБА_9 , з яким, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виникла суперечка, в ході якої обвинувачена, відчуваючи до вказаної особи раптово виниклу неприязнь, вирішила позбавити життя останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_9 бажаючи цього, ОСОБА_10 взяла зі столу кухонний ніж, підійшла спереду до потерпілого та нанесла два удари в життєво важливі органи грудну клітину та живіт ОСОБА_9 . В результаті отриманих тілесних пошкоджень потерпілий на місці скоєння злочину помер.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи правильність встановлених судом фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченої, яка обвинувачується у заподіянні смерті своєму батьку, спочатку не визнавала себе винною та відмовлялась від дачі показань в суді, а згодом, бажаючи уникнути відповідальності, заявила що цей злочин вчинила її мати, проте ця версія не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання внаслідок м`якості, та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 12 років.

Обвинувачена ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, або закрити дане кримінальне провадження у зв`язку з тим, що цього злочину вона не вчиняла, а його скоїла її мати. Єдиним доказом її винуватості у вчиненні злочину є висновок експерта №317/ц від 06.01.2014 року, згідно якого кров, виявлена на ножі походить від потерпілого. В той же час вона стверджує, що цим ножем вона намагалась порізати собі вени, і відсутність на ньому її крові та наявність крові потерпілої пояснюється її показаннями в суді першої інстанції, згідно яких, після вбивства батька її мати звернулась до неї з проханням взяти вбивство на себе, і вона, перебуваючи в шоковому стані, погодилась на це, не розуміючи на що йде. Після цього, в той час коли вона перебувала біля батька та викликала швидку медичну допомогу, її мати взяла ножі та пішла з ними до ванної кімнати, де ганчіркою та папером, знайденими там, стерла кров з ножа №2 та вимила його, а також помила ніж №1, після чого, з допомогою ганчірки та паперу, нанесла на нього кров батька, яка перед цим була стерта з ножа №2. Таким чином було фальсифіковано матір`ю ключовий доказ у справі, а всі інші докази, на які послався суд у вироку, не спростовують цих її тверджень, так як її руки та речі були вимазані кров`ю батька, коли вона відводила того, після поранення матір`ю, до кімнати. Показання всіх свідків є суперечливими та прямо не підтверджують, що саме вона вбила батька. Виходячи з викладеного, вона вважає судовий розгляд неповним, висновки суду невірними, а її вину недоведеною.

Обвинуваченою також подані заперечення на апеляцію прокурора, в яких вона виходить з тих же позицій, які зазначені і в її апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному у провадженні та заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченої, доводи обвинуваченої та захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченої та заперечували проти апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати та надавши обвинувачуваній останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів, переглянувши відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 в умисному протиправному заподіянні смерті потерпілого ОСОБА_9 за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються перевіреними судом першої інстанції доказами.

Так, в основу вироку суд поклав сукупність даних, отриманих під час дослідження у суді наступних доказів:

- показань потерпілої ОСОБА_11 , матері обвинуваченої, яка засвідчила, що вона знаходилась в кухні, коли у ОСОБА_6 з батьком виникла якась сварка, і вони в коридорі чи у кімнаті розмовляли на підвищених тонах. Почувши крик, вона пішла у велику кімнату та побачила ОСОБА_9 , який лежав поранений на підлозі біля дивана. Вона не бачила хто саме вдарив ножем потерпілого, не пам`ятає, чи був ніж в руках у ОСОБА_6 та не мила ніж від крові у ванній. Вона не вбивала свого чоловіка та не просила обвинувачену взяти провину на себе;

- показань свідка ОСОБА_12 , який підтвердив, що сім`я ОСОБА_13 зловживала алкоголем. Обвинувачена часто сварилася з батьками, оскільки вони вимагали від неї, щоб вона приносила алкогольні напої. Сама ОСОБА_6 не зловживала алкогольними напоями;
- показань свідка ОСОБА_14 , згідно яких він є братом обвинуваченої по матері. В день подій він разом із своєю співмешканкою ОСОБА_15 біля 18-00 год. повернулися додому з роботи, пішли до своєї кімнати, повечеряли та лягли спати. Близько 01-00 год. він прокинувся від крику ОСОБА_6 : «Поріжу». Кому вона це кричала він не зрозумів та заснув далі. Біля 04-00 год. до них у кімнату забігла ОСОБА_6 , крикнула, що вона вбила батька, та вибігла. Він вийшовши з кімнати, побачив тіло ОСОБА_9 , матір та ОСОБА_6 . В той день остання вживала алкоголь, він це відчув, коли вона його розбудила та повідомила, що батько помер. ОСОБА_9 також вживав в той день алкоголь. У нього та у батьків часто виникали словесні конфлікти із ОСОБА_6 , проте бійок ніколи не було. Обвинувачена не часто вживає алкогольні напої, іноді буває агрессивна;
- показань свідка ОСОБА_15 , які співпадають з показаннями ОСОБА_16 ;
- показань свідка ОСОБА_17 , котра показала, що в день подій вона прийшла біля 22-23 год. в квартиру ОСОБА_13 , де разом з ними та іншими особами вживала спиртні напої. Потім вона знаходилась із ОСОБА_6 на кухні, де вживали алкоголь. Вона заспокоювала останню після сварки з батьком. Ті взагалі дуже часто сварилися. Потім ОСОБА_6 вийшла з кухні та через деякий час повернулась із криком: «Батька вбили». Вона пішла у кімнату, де побачила, що ОСОБА_9 лежить на підлозі біля ліжка, в кімнаті було темно, ножа вона не бачила. Оскільки працює молодшою медичною сестрою, то пересвідчилась, що ОСОБА_9 помер, так як він вже був холодний. Хтось викликав «швидку», хто саме не пам`ятає, можливо ОСОБА_6 ,так як у неї був мобільний телефон в руках. Це було біля 02-00 год. Потім вона зібрала речі та пішла додому;
- показань свідка ОСОБА_18 який засвідчив, що він перебував із ОСОБА_19 у фактичних шлюбних відносинах. Того дня він ні з ким з них не спілкувався, весь час перебував на кухні, вживав горілку. ОСОБА_6 пила слабоалкогольний напій. Потім, близько 21-00 год. мати обвинуваченої вигнала його з квартири, він вийшов на вулицю, чекав на ОСОБА_6 хвилин 30, а потім пішов до себе додому. Йому невідомо, які відносили були у ОСОБА_6 з батьками.
Оцінюючи вказані вище показання суд критично поставився до показань свідка ОСОБА_20 , які суперечать як показанням самої обвинуваченої, так і показанням потерпілої та свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та розцінив їх як спробу вказаного свідка полегшити покарання або допомогти уникнути обвинуваченій, з якою він перебував у фактичних шлюбних відносинах, відповідальності за скоєне. Також суд дійшов до висновку, що показання потерпілої ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом, а саме даними, які містяться у:

- висновку експерта №3437 від 05.02.2014 року, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлені два сліпих проникаючих поранення грудей та живота, що проникає в праву плевральну та в черевну порожнину. Враховуючи характер та зовнішній вид ушкоджень, судово-медичних даних, та дані судово-криміналістичного дослідження, можна вважати, що вказані ушкодження виникли від дії колючо-ріжучого предмету, типу клинка ножа, що мав «П»-подібну сторону (обушок) та гостре лезо з протилежної сторони. Ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_9 наступила в результаті проникаючих колото-різаних ушкоджень грудей та живота з ушкодженням печінки з крововтратою та розвитком шоку. Враховуючи причину смерті, виразність трупних явищ, умови та місцезнаходження трупа, можна вважати, що смерть потерпілого настала приблизно за 24-36 годин до його огляду у морзі (29.11.2013 року о 9-30 год.). Враховуючи характер та локалізацію ушкоджень, наявність в них крововиливів, а також дані судово-гістологічного дослідження можна вважати, що ушкодження виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті, з моменту їх отримання до моменту смерті пройшов проміжок часу до 30 хвилин, на протязі якого потерпілий міг здійснювати активні дії, обсяг яких невідомий. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_9 виявлене в крові етиловий спирт в концентрації 4.28 проміле, що при житті відповідає тяжкому ступень оп`яніння (Т.1 а.с. 65-70);

- акті судово-медичного дослідження №264-МК від 25.12.2013 року, згідно якого рани ОСОБА_9 спричинені внаслідок дії колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обушок П-подібного профілю та лезо з протилежного боку (Т. 1 а.с. 77-82);

- висновку експерта №317/ц від 06.01.2014 року, котрим встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні клинка та рукоятки ножа №1 виявлена кров особи чоловічої генетичної статі, яка може походити від потерпілого ОСОБА_9 та виключається її походження від ОСОБА_6 за статевою ознакою. При судово-цитологічному дослідженні ножів №№2,3 кров та клітини з ядрами не знайдені (Т.1 а.с. 117-121);

- протоколі огляду предметів від 02.12.2013 року, згідно якого при відкритті експертного поліетиленового пакету встановлений його зміст, а саме три ножі. Один з ножів, а саме довжиною приблизно 18,8 см. найширша ширина леза 2 см. лезо з плямами бурого кольору, рукоятка теж брудна. На лезі відсутні будь-які надписи. Рукоятка чорного кольору, яка містить три заклепки по середині. Кінчик леза ножа надламаний (Т.1 а.с. 1.38-142);

- висновку експерта №319/ц від 25.12.2013 року, згідно яких при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук ОСОБА_11 кров та клітини людини не знайдені (Т. 1 а.с. 237-239);
- висновку експерта №316/ц від 06.01.2014 року, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового змісту рук ОСОБА_6 (об. 1) виявлена кров та одиничні епітеліальні клітини людини, статева належність яких не встановлена через непридатність клітинних елементів крові та малу кількість клітин з ядрами. При визначені групової належності крові виявлені антигени А і В , що не виключає домішків крові від потерпілого ОСОБА_9 (антиген А) та підозрюваної ОСОБА_6 (антиген А) (Т.1 а.с. 107-111 );

- висновку експерта №503 від 26.12.2013 року, згідно кого в крові потерпілого ОСОБА_9 виявлені антигени А і Н. На наданих на дослідження двох ватних тампонах на гігієнічних паличках зі змивами з рук ОСОБА_6 , виявлена кров людини. При визначенні її групової належності виявлені антигени А і Н. що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_9 (Т.1 а.с. 112-116).

- висновку експерта №502 від 24.12.2013 року, яким встановлено, що на наданих на дослідження светрі та спідниці ОСОБА_6 виявлена кров людини. При визначенні її групової належності виявлені антигени ОСОБА_21 що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_9 (Т.1 а.с. 122-126).

Оцінивши зазначені докази, суд прийшов до логічного та обґрунтованого висновку про те, що не знайшли свого підтвердження показання обвинуваченої ОСОБА_10 в частині того, що маленьким ножем ( Т. 1 а.с. 91. №1 на фото) вона нанесла собі тілесні ушкодження, а ножем № 2 (Т.1 а.с. 91) її мати вбила батька, адже, саме на тому ножі, на який ОСОБА_6 вказала, що ним вона порізала собі руки, була знайдена кров потерпілого. На інших ножах сліди крові не виявлені.
Судом першої інстанції також ретельно перевірено версію обвинуваченої про наявність у неї стану сильного душевного хвилювання, яке спонукало її вчинити спробу самогубства. При цьому суд правомірно послався на дані акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи №1050 від24.12.2013 року, згідно висновків якої у період правопорушення (27.11.2013 року з 23.30 год. до 28.11.2013 року 01-00 год.) ОСОБА_6 не страждала будь-яким психічним розладом, а виявляла ознаки акцентуації рис особистості, за своїм психічним станом могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.У період, до якого відноситься кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , вона не перебувала у стані фізіологічного афекту або іншому значущому емоційному стані (T. 1 а.с. 176-181). Вказане, за вмотивованим висновком суду, спростовує версію обвинуваченої в цій частині.
Детально перевірені та оцінені судом першої інстанції також показання обвинуваченої в частині того, що вона намагалася надати допомогу ОСОБА_9 та викликала декілька разів швидку допомогу. Вони спростовуються даними карти виїзду швидкої медичної допомоги, відповідно до якої виклик був прийнятий о 05-10 год., час прибуття на місце зазначений 05-15 год., та показаннями свідка ОСОБА_22 , який повідомив, що ОСОБА_6 розбудила його та співмешканку біля 04-00 год., повідомила про смерть потерпілого та почала викликати швидку допомогу.

Також суд вмотивувавши свої висновки, критично оцінив інші показання обвинуваченої, які постійно змінювались, в тому числі і ті,котрі викладені в її апеляційній скарзі, вважаючи їх намаганням ОСОБА_9 уникнути відповідальності за скоєне, або її пом`якшити.

За таких обставин, суд обґрунтовано визнав показання потерпілої, свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 дані, які містять протоколи слідчих дій та додатки до них, всі наведені вище висновки експертів, а також показання обвинуваченої, в частині, що їм не суперечать, належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить вчинення ОСОБА_6 умисного вбивства потерпілого ОСОБА_9 . При цьому, суд виходив із сукупності всіх встановлених обставин події, яка відбулася на фоні давніх конфліктних стосунків між обвинуваченою та її батьком ОСОБА_9 , умов, за яких виникла дана конкретна сварка (стан алкогольного сп`яніння, в якому перебували всіучасники конфлікту), обстановку, в якій вона відбувалася (взаємні образи), що вказує на наявність у ОСОБА_6 мотиву вбивства, який виник раптово на фоні неприязні. Суд врахував також спосіб та знаряддя заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 (проникаючі колото-різані поранення від дії гострого предмету з властивостями колото-ріжу її типу), їх кількість, характер і локалізацію (тяжкі поранення грудей та живота). Про спрямованість умислу обвинуваченої свідчать: раптовість нанесення ударів, предмет нанесення ударів, кількість ударів та незначний проміжок часу між ударами, характер пошкоджень, а саме спричинення ударів в область життєво важливих органів. Крім того обвинувачена після нанесення вказаних вище небезпечних для життя та здоров`я потерпілого ударів деякий час не вживала будь-яких заходів з метою надання допомоги потерпілому, який ще був живий протягом ЗО хвилин, що також вказує на наявність у обвинуваченої умислу саме на позбавлення життя ОСОБА_9 .
Цих висновків суду не спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченої, яка посилаючись на дані протоколів огляду місця події від 28.11.2013 року з фототаблицею, згідно яких у ванній кімнаті знайдені ганчірка, папір зі слідами речовини бурого кольору, на полу сліди бурого кольору, у великій кімнаті на дивані виявлені речі з плямами бурого кольору, на столі виявлена ганчірка з плямами бурого кольору (Т.1 а.с. 143-149. а.с. 164-174), стверджує про штучне створення її матірю доказів, шляхом перенесення, з допомогою зазначених вище ганчірки та паперу крові батька, яка перед цим була стерта з ножа №2, на ніж №1. Дана версія спростовується сукупністю наведених вище доказів, якими підтверджується, що саме ОСОБА_6 28 листопада 2013 року скоїла умисне вбивство ОСОБА_9 , не узгоджується з жодним із наявних по справі доказів, та на думку колегії суддів є черговою спробою обвинуваченої уникнути, або пом`якшити відповідальність за вчинене.

За таких обставин, доводи ОСОБА_6 про вчинення вбивства ОСОБА_25 іншою особою, а саме її матір`ю ОСОБА_11 колегія суддів вважає необґрунтованими. А відтак, немає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої в цій частині.

Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Призначене обвинуваченій ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, тяжкості вчиненого злочину та обставинам його вчинення. Судом також враховано дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не має негативних характеристик з місця проживання, на спеціальних обліках не перебуває, незаміжня та не має постійного місця роботи, стан її здоров`я та відношення до скоєного. Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено. Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, з урахуванням наведеного, призначене покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляції прокурора, який просив постановити новий вирок та призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років, вмотивовуючи це невизнанням обвинуваченою вини та зміною нею показань, що відноситься до обраного обвинуваченою способу захисту, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням наведених у вироку обґрунтувань, немає підстав також і для задоволення прохання захисника та обвинуваченої, висловленого нею в останньому слові, про пом`якшення покарання ОСОБА_6 .

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли зміну чи скасування вироку, колегія суддів не знаходить.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВ И Л А :

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на дану ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченою, яка тримається під вартою в той же строк, з часу отримання цього рішення.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3