№ 5 - 2552 ск 15
постанова

26 травня 2015 рокум. Київ
Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_3, розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

у касаційній скарзі порушується питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Проте, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки відповідно до ст. 387 ч. 2 КПК України 1960 року її зміст не відповідає вимогам, зазначеним у ст. 350 КПК України 1960 року, зокрема: касаційна скарга не містить вказівок на те, в чому саме полягає незаконність ухвали суду апеляційної інстанції згідно з вимогами ст. 398 ч. 1 КПК України 1960 року і доводи на обґрунтування цього.

Так, відповідно до ст. 398 ч. 1 КПК України 1960 року підставами для скасування або зміни вироку та ухвали касаційним судом є лише істотне порушення кримінально-процесуального закону (ст. 370 КПК України 1960 року), неправильне застосування кримінального закону (ст. 371 КПК України 1960 року) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого (ст. 372 КПК України 1960 року). Однобічність і неповнота досудового та судового слідства відповідно до зазначеної статті не можуть бути предметом розгляду касаційної інстанції.

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні судових рішень, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Крім того, в порушення ст. 387 ч. 1 КПК України 1960 року до касаційної скарги не додано копій вироку та ухвали, які мають бути завірені належним чином, як це передбачено п. 13.7 Інструкцією з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (у тексті судових рішень не допускаються дописування від руки, виправлення самого тексту рішення не уповноваженими на те особами - тобто ніким, крім судді, який ухвалив це рішення), а додані світлокопії судових рішень не відповідають вказаним вимогам.

Згідно зі ст. 388 ч. 2 КПК України 1960 року справа не витребується, якщо скарга відповідно до вимог ст.ст. 350, 398 КПК України 1960 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про витребування кримінальної справи.

За таких обставин, у витребуванні кримінальної справи необхідно відмовити.

Відмова у витребуванні справи не перешкоджає витребуванню справи при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у постанові суду недоліків і якщо вона надійшла в межах строку, передбаченого ст. 386 ч. 2 КПК України 1960 року, або протягом місяця з дня отримання даної постанови.

Керуючись ст. 388 КПК 1960 року, пунктом 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України,

п о с т а н о в и в:

відмовити засудженому ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи щодо нього для перевірки в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_3