Справа № 1-39/ 2007 p.
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

26 березня 2007 року

Чигиринський районний
суд Черкаської області в складі: головуючої - судді Ткаченко С.Є при секретарі - Жошкіній І.В. з
участю прокурора - Павленка
О.А.,

потерпілої
- ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чигирині справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.Олександрівка

Кіровоградської області, українця,
громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого,
проживаючого в с.Медведівка Чигиринського району, судимого в 1998 році
Олександрівським райсудом
по ч.1 ст.2153 КК України /1960р./ до 2 років п/волі з
застосуванням ст.461 КК України /1960р./ на 2роки; в 2000році Чигиринським райсудом по ч.2 ст.81, ст.43
КК України /1960р./ до З років п/волі з конфіскацією майна; в 2002 році
Олександрівським райсудом
по ч.З ст.185, ст.71 КК України до 4
років п/волі, звільненого 02.02.2006
року умовно-достроково на Зміс.18дн. в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2007 року в період з
9год. до 12год.30хв.ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння та
знаходячись в домовлодінні ОСОБА_2, що за адресою: АДРЕСА_1, умисно з
хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок в частині
забезпечення спокійних умов проживання та відпочинку громадян, виражаючи явну
неповагу до суспільства, ігноруючи існуючими в суспільстві елементарними
правилами поведінки, моральності і добропристойності, почав виражатися грубою
нецензурною лайкою та безпричинно з особливою зухвалістю, нахабністю та
грубістю став обзивати власника будинку ОСОБА_2 та її дочку ОСОБА_3 брутальною
лайкою і принижуючими жіночу гідність

словами,
погрожуючи при цьому фізичною розправою.

На зауважеання
вести себе пристойно та припинити свої хуліганські дії, не реагував та
продовжував вперто, на протязі тривалого часу, порушувати громадський порядок,
в ході чого періодично з великою силою бив по віконних рамах та у вхідні двері
будинку, вимагаючи , виражаючись
при цьому нецензурними словами, щоб йому відчинили, чим наніс їм образу,
заподіяв значну морадьну шкоду, яка виразилася в перенесенні фізичного болю,
нервового стресу та переляку.

Будучи допитаним
в судовому засіданні, підсудний вину свою в пред"явленому йому
обвинувачені визнав повністю і пояснив суду, що того дня він, знаходячись в
стані сп"яніння, прийшов до будинку, де проживала ОСОБА_2, з якою він
раніше проживав, щоб помиритися, але вона не відчиняла двері. Тому він,
виражаючись нецензурними словами, став стукати в двері та вікна, вимагаючи, щоб
вона відчинила. Коли ж ОСОБА_2 відкрила двері, то він наніс їй удар в обличчя і
повалив на підлогу, а через деякий час відпустив. Все це продовжувалося на
протязі години.

Крім визнання
своєї вини підсудним, його
вина підтверджується показами потерпілої ОСОБА_2 про те, що того дня підсудний
прийшов до неї додому в нетверезому стані і вона не хотіла йому відчиняти, а
він, нецензурно лаючись, став стукати у вікна і двері. Згодом вона відчинила
двері і в цей час він вдарив її по обличчю, а потім вони впали на підлогу. Коли
вона вирвалась, то побігла і викликала працівників міліції.

В даний час вони помирилися і вона просить суворо його не
карати.

Також вина підсудного підтверджується й іншими доказами,
добутими в ході дізнання.

Оцінюючи докази в їх сукупності,
суд вважає, що обвинувачення знайшло своє підтвердження і кваліфікує дії
підсудного по ч.1 ст.296
КК України як хуліганство, тобто грубе порушенння громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Враховуючи, що
потерпіла на даний час співмешкає з підсудним, суд в частині того, що вона не
відчула фізичного болю від нанесеного їй підсудним удару в область обличчя та
не перенесла переляку від його дій підходить критично, які, крім того
спростовуються показами свідка ОСОБА_3,
оголошеними в судовому засіданні.

При призначенні
покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який
раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності,
характеризується з позитивної сторони, не працює, а також думку потерпілої щодо
призначення підсудному не суворого покарання.

Обставиною, яка пом"якшує покарання, суд визнає щире
каяття підсудного.

Обставиною, яка
обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані
алкогольного сп"яніння та рецидив злочинів.

З врахуванням
викладеного суд вважає, що виправлення підсудного можливе лише в умовах
ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у вигляді арешту, не
вбачаючи підстав для застосування ст.75 КК України.

Також,
враховуючи матеріальний стан підсудного, який не пррацює і не має постійного
заробітку, суд вважає недоцільним призначати йому покарання у вигляді штрафу..

Цивільний позов
по справі не заявлено.

заробітку, суд
вважає недоцільним призначати йому покарання у вигляді штрафу.. Цивільний позов
по справі не заявлено. Речові докази по справі відсутні. На підставі
викладеного і, керуючись ст.,
ст., 323, 324 КПК України, суд

З А
С У Д И В:

Визнати винним
ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбаченого ч.1
ст.296 КК України і призначити йому покарання - один місяць
арешту.

Строк відбування покарання визначати з 26 березня 2007 року.

Обрати щодо
засудженого міру покарання у вигляді взяття під варту, взявши його під варту із
залу суду.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 днів з моменту
його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії
вироку.