АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем
України

6 березня 2007
року

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого:
Романова О.В.

суддів: Велидчука В.М., Зав 'язуна C.M.

з участю прокурора: Воронухи Д.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1
на вирок Олевського районного суду Житомирської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
громадянина України, уродженця смт.Діброва Олевського району Житомирської
області, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 Рожищанського району Волинської
області, судимого:

ІНФОРМАЦІЯ_3р.
Рожищанським районним судом Волинської області за ч.2 ст. 15, ч.З ст. 185 КК України на
три роки позбавлення волі;

ІНФОРМАЦІЯ_4р. тим же судом
за ст. 162 ч.2 КК
України до штрафу в сумі 850
грн.,-

засуджено за ст.
185 ч.З КК
України на 3 роки 3 місяці
позбавлення

волі.

Справа № 11 -180/2007 Головуючий у суді 1 -ї інстанції
Охрімчук І.Г.

Категорія ст. 185 ч.3 КК України Суддя-доповідач Романов
О.В.

2

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_1. залишений попередній -
тримання під вартою.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження,
громадянина України, уродженця смт. Діброва Олевського району Житомирської
області, не працюючого, проживаючого в с.Дубище Рожищенського району Волинської
області, не судимого,-

засуджено за ст.
185 ч.З КК
України на 3 роки
позбавлення волі.

На підставі
ст.ст. 75, 76 КК
України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки та на нього
покладено ряд зобов'язань.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишений попередній - тримання під
вартою.

Стягнуто з
засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України 71,60 грн. за
проведення експертизи в солідарному порядку.

Згідно вироку
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засуджені за те, що ІНФОРМАЦІЯ_6
року близько 13 години
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в с.Білокоровичі Олевського району
зірвали навісний замок на вхідних дверях житлового будинку АДРЕСА_2, який належить
потерпілій ОСОБА_3 та проникли всередину вказаного будинку, звідки викрали
гроші та майно потерпілої на загальну суму 890 грн.

В апеляції
засуджений ОСОБА_1 просить змінити вирок і призначити покарання із
застосуванням положення ст.ст. 75,
76 КК України. При цьому посилається на те, що він хворий на туберкульоз та
потребує лікування. Крім того вказує, що повернув викрадені гроші та речі
потерпілій і вона не має до нього ніяких претензій.

Вирок щодо
засудженого ОСОБА_2 ніким з можливих апелянтів не оскаржується.

з

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора, який заперечив проти доводів апеляції,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Вина засудженого
у викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з
проникненням в житло знайшла своє підтвердження в ході досудового розслідування
і стверджується доказами, здобутими слідчими органами і дослідженими під час
розгляду справи в суді та ніким з можливих апелянтів не оскаржується.

При призначенні
покарання ОСОБА_1. суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України і
врахував тяжкість скоєного злочину, особу засудженого, обтяжуючи та пом'якшуючи
покарання обставини.

Так, засуджений
ОСОБА_1 вчинив тяжкий злочин перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, раніше
неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини,
негативно характеризується за місцем проживання, свою вину у скоєному визнав
частково.

На підставі
викладеного, з урахуванням всіх обставин скоєного злочину суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого переконання про призначення засудженому реального
покарання, яке є майже мінімальним згідно санкції інкримінованого йому закону.

Твердження
засудженого про те, що він повернув викрадене майно потерпілій і вона не має до
нього претензій не відповідає дійсності. Так, згідно показів засудженого і
потерпілої в судовому засіданні, вона наздогнала ОСОБА_1 одразу після скоєння
ним крадіжки та сама відібрала у нього викрадені речі. В судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_3 сказала що підсудні повинні понести покарання за вчинене
відповідно до закону та відшкодувати завдані їй матеріальні збитки.

Щодо посилання
засудженого ОСОБА_1 що необхідність лікування від туберкульозу, то йому
надається кваліфікована медична допомога в установі виконання покарань.

За таких
обставин колегія суддів не вбачає підстав для пом'якшення призначеного
покарання судом першої інстанції ОСОБА_1. та застосуванням положення ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

4

ухвалила:

Судді:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Олевського районного суду
Житомирської області від ІНФОРМАЦІЯ_2
року щодо нього без зміни.