Справа №522/7965/15-к
Провадження №1-кп/522/649/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року місто Одеса

Місцевий Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

здійснивши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні №0001963 від 16.03.2015 р. на підставі угоди про примирення укладеної між потерпілим та обвинуваченим від 31.03.2015 р. та обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Республіки Грузія, громадянина Республіки Грузія, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з обвинувального акту, 15.03.2015 р., о 23.00 годині, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку №70, розташованому на вул. Катериненській, в м. Одесі, побачив припаркований автомобіль марки «ГАЗ», д.н. НОМЕР_1 , на якому був знак таксі, а водій даного автомобіля відкрив кришку капоту та почав ремонтувати бензонасос. Задні двері вказаного автомобіля з правого боку були відчинені, і ОСОБА_3 сів на пасажирське місце, де у ОСОБА_3 виник намір спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій намір, ОСОБА_3 , переконавшись, що його дії залишаться непоміченими, з лівої частини панелі приладів вказаного автомобіля таємно викрав GPS навігатор марки «Pioneer», в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , вартістю 500 гривень. Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 на досудовому слідстві кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно угоди про примирення від 31.03.2015 р., укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню по звинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України сторони примирилися між собою. Обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою провину у скоєнні кримінального правопорушення та щиро кається. Під час досудового розслідування 16.03.2015 р. потерпілому ОСОБА_5 повернуто викрадене майно - GPS навігатор марки «Pioneer», вартістю 500 гривень і, таким чином, ОСОБА_3 відшкодував матеріальну шкоду потерпілому у повному обсязі. З урахуванням щирого каяття, позитивної характеристики обвинуваченого ОСОБА_3 і тієї обставини, що потерпілому відшкодований матеріальний збиток у повному обсязі, сторони прийшли до угоди про те, що міра покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України повинна бути призначена у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення сторонам роз`ясненні та зрозумілі.

Розглянувши угоду про примирення, вивчивши обвинувальний акт, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду про примирення, суд вважає, що в затвердженні угоди про примирення укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 31.03.2015 р. слід відмовити, та повернути обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування по звинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України прокурору для продовження досудового слідства, з наступних підстав.

Ініціатива укладення угоди про примирення відповідно до вимог ч. 1 ст. 469 КПК України має походити тільки від потерпілого або підозрюваного чи обвинуваченого, лише після того, як потерпілий або підозрюваний чи обвинувачений виявили бажання примиритися з протилежною стороною, оскільки саме факт примирення є підставою для укладення угоди про примирення. Слід зазначити, що слідчий, прокурор зобов`язані згідно з ч. 7 ст. 479 КПК України, лише проінформувати підозрюваного та потерпілого про їхнє право на примирення, роз`яснити механізм його реалізації та в жодному разі не ініціювати її укладення та не вести перемовин - проводити домовленості щодо її змісту. В даному випадку, потерпілий пояснив, що він не був ініціатором укладення угоди про примирення, текст угоди він не складав, та навіть, повністю з ним не ознайомився, текст на підписання йому надав слідчий. Таким чином, під час укладення угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 вимоги ч. 1 ст. 469 КПК України дотримано не було, так як угоду укладено з ініціативи слідчого, тобто особи, яка не може бути її ініціатором.

Крім того, в угоді про примирення не вказано жодного обов`язку підозрюваного перед потерпілим, лише зазначено, що потерпілому ОСОБА_5 повернуто викрадене майно - GPS навігатор марки «Pioneer», вартістю 500 гривень і, таким чином, підозрюваний ОСОБА_3 відшкодував матеріальну шкоду потерпілому у повному обсязі. Але в судовому засіданні потерпілий пояснив, що підозрюваного затримали працівники міліції, привели його, та він з кишені дістав навігатор і віддав потерпілому, таким чином суд не може вважати це добровільним відшкодуванням завданого збитку, так як підозрюваний був затриманий фактично на місці злочину.

В угоді зазначено, що підозрюваний ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою провину у скоєнні кримінального правопорушення та щиро кається, проте, визнання підозрюваним своєї провини не є підставою для укладення угоди про примирення.

З огляду на сумніви, щодо відповідності угоди фактичним обставинам та враховуючи наявність обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, суд вважає, що в затвердженні угоди про примирення від 31.03.2015 р., укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню по звинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України слід відмовити, так як умови угоди про примирення не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам КПК України, або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирились.

Керуючись: ст.ст. 314, 469, 471, 474 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В затвердженні угоди про примирення від 31.03.2015 р. укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню по звинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України відмовити.

Обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування зареєстрований в ЄРДР за №0001963 по звинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України направити прокурору Приморського району м. Одеси для продовження досудового слідства.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Одеської області.

Суддя:

23.04.2015