Справа №1-181/07
ПОСТАНОВА

17 квітня 2007
року м.
Полтава

Ленінський
районний суд м. Полтави в складі:

головуючого
судді - Новака
Ю.Д.,

при
секретарі -
Каленіченко В.О.,

за
участю прокурора -
Глазкова Ю.В.,

та
адвокатів ОСОБА_4,
ОСОБА_5,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця с.Харанор, Борзинського району, Чітинської області, РФ, росіянина,
громадянина України, жителя АДРЕСА_1, раніше не судимого, освіта вища,
одруженого, працюючого начальником Полтавського загону воєнізованої охорони
Південної залізниці ( ВОХР ),

у скоєнні злочину, передбаченого
ч.І ст.366 КК України

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженки м.Львова, українки, громадянки України,
жительки АДРЕСА_2, раніше несудимої, освіта вища, заміжньої, маючої на
утримання неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н., працюючої старшим
інспектором по кадрам Полтавського загону воєнізованої охорони Південної
залізниці,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст.27 - ч.І ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

2 вересня 2004 року начальник Полтавського загону
воєнізованої охорони Південної залізниці ( ВОХР ) ОСОБА_1, являючись службовою
особою, у співучасті зі старшим інспектором по кадрам ВОХР ОСОБА_2, достовірно
знаючи, що ОСОБА_6 не працює у ВОХР, внесли у службове посвідчення стрільця
НОМЕР_1 завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_6 працює на посаді
стрільця ВОХРу, хоча, насправді, даний громадянин працював у товаристві з
обмеженою відповідальністю «Оріон Агро» на посаді експедитора-охоронця.

За вказаним фактом Полтавською міжрайонною транспортною
прокуратурою 25 лютого 2005 року порушено кримінальну справу за ознаками
злочину, передбаченого ч.І ст.366 КК України, у скоєнні якого і обвинувачуються
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Досудовим слідством злочин, скоєний ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кваліфіковано вірно
вину доведено повністю.

До початку судового розгляду даної кримінальної справи
адвокатами заявлені клопотання на підставі
рішення загальних зборів
трудового колективу ВОХРу
про

передачу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на поруки із
звільненням їх від кримінальної відповідальності.

Суд, вивчивши надані клопотання з додатками, прийшов до висновку, що вони
оформлені належним чином та відповідають дійсності.

З матеріалів справи видно, що за місцем роботи та проживання підсудні
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 характеризується виключно позитивно, ніколи не притягувались
до дисциплінарної та іншого виду відповідальності, мають неодноразові
заохочення від керівництва, авторитет та повагу серед колег.

У клопотанні трудового колективу ВОХРу зазначено, що
протягом тривалого періоду роботи у Полтавському загоні ВОХР з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 налагоджені доброзичливі, довірливі, дружні професіональні стосунки, що
слугувало передумовою прийнятого рішення даного колективу щодо порушення
клопотання перед судом про передачу даних працівників на поруки із звільненням
їх від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 12 КК України, інкримінований підсуднім злочин
класифіковано, як злочин невеликої тяжкості.

Водночас, ст.47 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила злочин
невеликої або середньої тяжкості та щиро розкаялась, може бути звільнено від
кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства,
установи чи організації за їхнім клопотанням на підставі рішення зборів даного
колективу.

Трудовий колектив працівників вищевказаного загону вирішили одноголосно про
можливість перевиховання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, сумлінно працюючі на займаних
посадах, про що свідчать надані суду протоколи загальних зборів трудового
колективу ВОХРу .

Адвокати підсудних зазначили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, протягом досудового
слідства, тобто 2-х років, довели своєю поведінкою, що вони не являють
суспільної небезпеки та на даний час вину визнали повністю, щиро розкаялись у
скоєному.

Таким чином, враховуючи те, що злочин підсудними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скоєно
вперше, не являє великої суспільної небезпеки, не призвів до тяжких наслідків,
не потяг нанесення збитків, а підсудні вину у скоєному визнали у повному
обсязі, щиро розкаялись, мають виключно позитивні характеристики та трудовий
колектив Полтавського загону воєнізованої охорони Південної залізниці у своєму
клопотанні просить про передачу їх на поруки для перевиховання та виправлення,
суд, беручи до уваги вимоги ст.47 КК України і ст. 10 КПК України, вважає за
можливе виправлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без застосування до них мір
кримінального покарання.

Керуючись ч.І
ст.282 та ст. 10 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню начальника та старшого інспектора по
кадрам Полтавського загону воєнізованої охорони Південної залізниці відповідно
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - провадженням закрити.

Передати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на поруки для перевиховання
та виправлення трудовому колективу Полтавського загону воєнізованої охорони
Південної залізниці.

Міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд відносно ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 - скасувати.

Речові докази по справі ( а.с.97 т.2) - посвідчення
НОМЕР_1 від 02.09.2004 року на ім'я ОСОБА_6 та аркуш з Журналу обліку видачі
посвідчень працівникам Полтавського загону воєнізованої охорони, що
зберігається в Полтавській міжрайонній транспортній прокуратурі - знищити,
Журнал обліку видачі посвідчень

працівникам Полтавського
загону воєнізованої охорони
Південної залізниці на 98

аркушах, що
зберігається в Полтавській
міжрайонній транспортній прокуратурі
-

повернути до
Полтавського загону воєнізованої охорони Південної залізниці.

На постанову
протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції

до апеляційного суду.