Справа №: 1-17/2012
Провадження №: 1/906/89/12
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2012 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , захисників - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Вигода справу по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна ,неодруженого, не працюючого, в минулому згідно ст.89 КК України не судимого,
в пред`явленому обвинуваченні за ст. 125 ч.2 КК України,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, в минулому не судимого, в пред`явленому обвинуваченні за ст.125 ч.2 КК України -
встановив:
Підсудні умисно заподіяли легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Злочин вчинено за наступних обставин;
15 січня 2011 року, близько 00 годин 30 хвилин перебуваючи в кафе- барі ПП ОСОБА_8 , яке знаходиться в селі Тростянець Долинського району ОСОБА_9 вийшов із приміщення на вулицю. В цей час до кафе підійшли підсудні і між ними виникла суперечка, під час якої ОСОБА_6 безпричинно наніс ОСОБА_10 декілька ударів руками по обличчі та голові. Після чого до них підбіг ОСОБА_7 та наніс удар потерпілому головою по носі, внаслідок нанесених ударів у потерілого мались закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, перелом кісток носа без зміщення та без порушення функцій носового дихання, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, та синці в ділянці обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
ОСОБА_6 вину не визнав та пояснив, що
1)
року, в селі Тростянець хотів зайти в кафе ,на дверях якого стояв ОСОБА_11 ,який зловивши його за груди виштовхував з кафе. В цей час до них підійшов ОСОБА_12 і потерпілий його відпустив.Пояснення дільничому інспектору давав,однак їх не читав. Цивільний позов не визнав,та пояснив ,що не заподіяв збитків ОСОБА_10 .
ОСОБА_7 вину не визнав та пояснив,що 15.01.2011 року, ідучи в кафе побачив як ОСОБА_13 тримав брата за груди,а побачивши його відпустив, натомість зловив його руками за шию та бив до стіни. Після чого викинув на вулицю, від чого він частково втратив свідомість. Потерпілому тілесних ушкоджень не завдавав. Цивільний позов не визнав та пояснив, що не заподіяв збитків ОСОБА_10 .
Не зважаючи на невизнання вини підсудними, їх винуватість у вчиненому злочині доведена показаннями потерпілого, свідків ,іншими доказами, зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні.
Показаннями потерпілого ОСОБА_9 про те, що 15.01.2011 року близько 00.30 години, вийшов з кафе на вулицю покурити. В цей час до кафе підійшли підсудні, де ОСОБА_14 запитав що він тут робить, отримавши відповідь, між ними виникла суперечка, яка перейшла у бійку, під час якої підсудний наніс йому декілька ударів руками по обличчі та голові. В цей час до них підбіг ОСОБА_15 та забрав ОСОБА_16 . Після чого з іншого боку підійшов ОСОБА_12 та наніс йому удар головою по носі. Наступного дня він звернувся із заявою в міліцію та в Долинську центральну районну лікарню за медичною допомогою, а потім в обласну лікарню з приводу перелому носу. Цивільний позов підтримує, просить його задоволити.
Свідок ОСОБА_17 суду дала показання про те, що зі слів брата їй стало відомо,що його побили брати ОСОБА_18 .
З показань свідка ОСОБА_19 в суді встановлено, що від знайомих він дізнався, що ОСОБА_20 побили брати ОСОБА_18 .
Даючи суду свідчення свідок ОСОБА_21 , зазначив, що 15.01.2011 року біля 24 години, вийшов покурити та побачив в коридорі бару як брати Сливоцькі тягали ОСОБА_22 . Коли він прийшов конфлікт уже тривав ,в його присутності удари ніхто нікому не наносив. Він не бачив,щоб ОСОБА_23 душив ОСОБА_7 .
З показань свідка ОСОБА_24 ,в судовому засіданні встановлено, що в нього на розгляді була заява потерпілого ОСОБА_25 . Під час відібрання пояснень йому стало відомо, що бійку спричинили брати ОСОБА_18 . Сама бійка мала місце в коридорі, який освічується.
Свідок ОСОБА_26 , в суді дав показання про те, що ОСОБА_9 ,тримав ОСОБА_7 за шию та притиснув до стіни, після чого виштовхав його на вулицю. ОСОБА_12 свідомість повністю не втрачав.
З показань свідка ОСОБА_27 ,встановлено, що того вечора він був біля кафе де побачив, як ОСОБА_9 з ловив за горло ОСОБА_7 і бив його до стіни і виштовхнув його на вулицю від чого ОСОБА_28 втратив свідомість.
З даних висновку експерта №62/9-248/9-Д-11ІВ-ІФ-Е від 14.03.2012 року встановлено про те, що у ОСОБА_25 мались тілесні ушкодження; закрита черепно-мозкова травма зі струсомголовного мозку, перелом кісток носа без зміщення та без порушення функцій носового дихання, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я. Синці в ділянці обличчя відносяться до легких тілесних ушкоджень.
З даних постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.01.2011 року ,в якій зазначається, що ОСОБА_14 та ОСОБА_12 у вчиненні зізнались та вказали, що бійка між ними виникла через довготривалі неприязні відносини.
Підсудні вини не визнали ,однак їх показання суд не приймає до уваги, вважає їх такими, що направлені на ухилення від кримінальної відповідальності ,вони спростовуються ;показання потерпілого, які є послідовними та узгодженими між собою ,як в судовому засіданні,так і при дачі пояснень дільничому інспектору Долинського РВ УМВС ОСОБА_29 ,; протокол -заявою ОСОБА_9 , де він вказує що його побили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;даними встановленими з пояснення ОСОБА_6 , де він зазначив, що брат ОСОБА_28 наніс ОСОБА_9 удар головою по носі; факт нанесення головою удару в ніс потерпілому встановлено з пояснення ОСОБА_7 , які знаходяться в матеріалах про відмову в порушенні кримінальної справи №176 від 15.01.2011 року.
Пояснення потерпілого в тій частині,що ОСОБА_14 наніс йому декілька ударів руками по обличчі та голові,знайшли підтвердження у висновку експерта №б2/9-248/9-Д-11ІВ-ІФ-Е від 14.03.2012 року в тому, що у потерпілого мались синці в ділянці обличчя .
Показання свідка ОСОБА_24 в суді, який підтвердив, що підсудні у вчиненні зізнались та вказали, що бійка між ними виникла через довготривалі неприязні відносини, судом беруться до уваги, оскільки, на думку суду, підстав наговорювати на підсудних у свідка немає. Підсудними постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.04.2011 року, винесена ДІМ Долинського РВ ОСОБА_30 не оскаржувалась.
Показання підсудного ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_9 , зловив його руками за шию та бив до стіни, судом не беруться до уваги, оскільки не підтверджені актом судово-медичного обстеження чи іншими доказами.
Даючи оцінку показам свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 в тій частині, що ОСОБА_12 втачав свідомість є суперечливі і судом до уваги не беруться, так як вони являються товаришами підсудних, їх покази не відповідають дійсним обставинам справи і спростовуються показами потерпілого та доказами дослідженими в суді.
Аналізуючи здобуті та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ст.125 ч.2 КК України, оскільки вони умисно заподіяли легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Обираючи покарання підсудним, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, їх особи та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання ОСОБА_6 обставин судом не встановлено.
До пом`якшуючих вину обставин ОСОБА_7 судом враховується те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності. Обтяжуючих вину обставин не встановлено.
Вивчення особи підсудних встановлено, що вони по місцю проживання характеризуються позитивно.
Беручи до уваги вищевказані обставини, суд вважає за необхідне обрати підсудним покарання, яке відповідало б вчиненому та особам винних в межах санкції статті 125 ч.2 КК України у виді громадських робіт.
Цивільний позов ОСОБА_25 в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає до задоволення в частині стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
У відповідності до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.
Розмір цивільного позову підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.
В частині стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, оскільки згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості, фізичний біль та тривалість страждання, які зазнав потерпілий.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, призначивши покарання у виді двохсот сорока годин громадських робіт.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, призначивши покарання у виді двохсот сорока годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в солідарному порядку на користь ОСОБА_9 шістсот шістдесять дев`ять гривень двадцять п`ять копійок матеріальної шкоди та чотири тисячі гривень моральної шкоди. Запобіжний захід підсудним до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку про невиїзд.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: