АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/644/14 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.173 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 , скаржника ОСОБА_7 ,

розглянула 16 жовтня 2014 року в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя матеріали кримінального провадження №0000318 від 24 вересня 2014 року, які в порядку ст.217 КПК України виділені із кримінального провадження №0001510 від 5 листопада 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 6 жовтня 2014 року клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_8 задоволено, та на автомобіль «ЗАЗ-DEWOO Т1311071», р/н НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_7 , накладено арешт шляхом заборони його використання та відчуження.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_7 звернулася до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд безпідставно послався на положення ч.2 ст.167 КПК України, оскільки злочин було скоєно у 2013 році, та весь наступний рік він використовувався нею як власником, а тому на ньому не могли зберегтися сліди злочину. Крім того, на думку апелянта, дія ч.1 ст.170 КПК України, на яку послався слідчий суддя в ухвалі, поширюється лише на підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність, якими вона не являється. Також апелянт вказує на те, що автомобіль, на який накладено арешт, знаходиться у кредиті, який вона сплачує, та цей автомобіль є її єдиним способом пересування, оскільки вона працює та проживає в різних населених пунктах, які розташовані на суттєвій відстані один від одного.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що 3 жовтня 2014 року старший слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_8 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «ЗАЗ-DEWOO», р/н НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_7 .

У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням, в рамках кримінального провадження №0001510 від 5 листопада 2013 року встановлено, що 5 листопада 2013 року в період часу з 07-00 год. до 07-29 год., ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , знаходячись на автодорозі «Якимівка-Кирилівка» поблизу с.Мала Тернівка Якимівського району Запорізької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, та з метою заволодіння чужим майном поєднаним з насильством небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , скоїли напад на останніх із застосуванням пістолета та ножа, заподіявши ОСОБА_12 та ОСОБА_13 тілесні ушкодження, після чого заволоділи їх грошовими коштами в сумі 24 500 доларів США та GPS навігатором «Піонер».

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , 5 листопада 2013 року в період часу з 07-00 год. до 07-20 год., знаходячись на автодорозі «Якимівка-Кирилівка» поблизу с.Мала Тернівка Якимівського району Запорізької області, після скоєння розбійного нападу на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , незаконно заволоділи їх автомобілем «Мазда 6», р/н НОМЕР_2 .

5 листопада 2013 року за вказаними фактами розпочато досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України.

11 листопада 2013 року постановою прокурора Запорізької області досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001510 доручено слідчому управлінню ГУМВС України в Запорізькій області.

28 травня 2014 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.289 КК України.

24 вересня 2014 року, в порядку ст.217 КПК України, матеріали кримінального провадження відносно невстановленої в ході досудового розслідування особи, яка за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скоїла вказані кримінальні правопорушення, були виділені в окреме провадження під №0000318.

1 жовтня 2014 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.289 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, і наполягав на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження, та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу (в тому числі якщо вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення).

У вищевказаному клопотанні слідчого про накладення арешту на майно, відповідно до вимог ст.171 КПК України, зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, перелік і вид майна, що належить арештувати, до клопотання додані документи та інші матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно зазначене у клопотанні слідчого, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, а саме: дослідив додані до клопотання матеріали провадження, врахував правову підставу для арешту майна, достатність доказів про вчинення кримінальних правопорушень, та інші обставини провадження.

Таким чином, висновки слідчого судді про те, що слідчий довів необхідність вищевказаного арешту, є обґрунтованими, а доводи викладені в апеляційній скарзі, на думку колегії суддів, правильність цих висновків слідчого судді не спростовують.

Крім того, твердження апелянта про те, що автомобіль, на який накладено арешт, знаходиться у кредиті, є безпідставними, оскільки з наданого кредитного договору №014/17-29/6957-80 від 24 липня 2007 року вбачається, що кредит було надано ОСОБА_7 на 84 місяці, тобто з 24 липня 2007 року по 24 липня 2014 року.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 409, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 6 жовтня 2014 року, якою задоволено клопотання слідчого та на автомобіль «ЗАЗ-DEWOO», р/н НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_7 , накладено арешт шляхом заборони його використання та відчуження, без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4