Справа № 192/281/15-к
Провадження № 1-кп/192/63/15
В И Р О К
Іменем України
"23" березня 2015 р. смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000058 відносно

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Нова Русь Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, має середню освіту, невійськовозобовязаного, не працевлаштованого, холостого, що мешкає по АДРЕСА_1 , де зареєстрований по АДРЕСА_2 , в порядку ст.89 КК України несудимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч.3 ст. 185 КК України,

В с т а н о в и в:

22 грудня 2014 року близько 20-ї години 40 хвилин ОСОБА_4 у стані алкогольного спяніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з двору ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , таємно викрав 13 метрів мідної сітки, висотою 1 м на суму 260 гривень, яка слугувала огорожею для домашньої птиці.

05 січня 2015 року близько 20-ї години 40 хвилин ОСОБА_4 у стані алкогольного спяніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з проникненням до приміщення, діючи повторно, зірвавши скобу з навісним замком, на вхідних дверях, проникнув до приміщення погребу ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належні останній 12 м мідної сітки, висотою 1 м на суму 240 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в предявленому йому звинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вищевикладені обставини скоєних ним злочинів.

Пояснив, що він раніше працював у господарстві ОСОБА_6 і знає розташування будівель та майна на її садибі.

В інкримінований період часу він не мав заробітку, тому вирішив здійснити крадіжку майна у ОСОБА_6

22 грудня 2014 року вечірнім автобусом він приїхав до села Петриківка та прийшов на садибу ОСОБА_6 , де плоскогубцями вирізав13 м сітки з огорожі для птиці, скатав її в рулон та поклав у сумку. Переночував на автобусній зупинці, а ранковим автобусом поїхав до Дніпропетровська, де продав сітку.

Аналогічним способом викрав 12 м сітки з погребу ОСОБА_6 увечері 5 січня 2015 року. У погріб проник, зірвавши з дверей скобу з навісним замком. Цей рулон він привіз у с.Тритузне, де продав. На досудовому розслідуванні повернув його потерпілій. У скоєному щиро розкаявся, завірив суд, що більше крадіжок вчиняти не буде.

Обидві крадіжки вчинив у стані алкогольного спяніння.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений свою вину визнав повністю, сумніву в добровільності його позиції немає, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів обмежує допитом обвинуваченого.

Суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 :

- у таємному викраденні чужого майна, його дії кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України;

- у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, його дії кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, вартість викраденого майна, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив злочини, які відносяться до середньої тяжкості та тяжкий злочин.

Обвинувачений має постійне місце проживання, де характеризується посередньо.

Обставини, що помякшують покарання: повне визнання своєї вини обвинуваченим, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди потерпілій, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, який засудив свій вчинок, завірив суд у своїй наступній законослухняній поведінці.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочинів у стані алкогольного спяніння

Оскільки обвинувачений не працевлаштований та не має офіційного доходу, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, суд уважає недоцільним призначати йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу та виправних робіт.

Покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України повинно бути призначене у виді громадських робіт, а за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі у межах санкції. Призначаючи покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України, суд уважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Із врахуванням ступеню тяжкості скоєних злочинів, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, відношення обвинуваченого до скоєного, суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_4 від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 місяців.

Відповідно до ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_5 у період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, куди періодично зявлятися на реєстрацію.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий