У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Жука В.Г.,

суддів

Пивовара В.Ф. і Редьки А.І.

розглянула
в судовому засіданні 18 січня 2007 року в
м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_1 на вирок
Красилівського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2005 року,
яким

ОСОБА_2,

раніше
не судимого,

засуджено
за ст. 126 КК України до 6 місяців виправних робіт з відрахуванням 10 %
заробітку в доход держави.

ОСОБА_3 ,

раніше не судимого,

виправдано
за ч. 1 ст. 125 КК України за недоведеністю вини.

Постановлено стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 300
грн.моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 8
червня 2005 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він
3.06.2004 року в смт. Антоніни Красилівського району на грунті неприязнених
стосунків наніс потеропілій ОСОБА_1 два удари по голові рукою, завдавши їй фізичного болю.

У касаційній скарзі потерпіла
ОСОБА_1 порушує питання про скасування судових рішень в частині виправдання
ОСОБА_3 та направлення справи на новий судовий розгляд. Посилається на однобічність та неповноту у дослідженні
обставин справи. На її думку, ОСОБА_3 необґрунтовано виправдано. Крім того,
посилається на неправильність вирішення судом цивільного позову щодо
відшкодування їй матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведенність вини ОСОБА_2 у заподіянні
ОСОБА_1 фізичного болю грунтуються на зібраних та перевірених в судовому
засіданні доказах, а саме, показаннях потерпілої ОСОБА_1, свідка ОСОБА_4.

Дії засудженого ОСОБА_2 за ст. 126 КК України
кваліфіковано правильно.

Призначене покарання відповідає вимогам кримінального
закону і є справедливим.

Посилання потерпілої на те, що суд необгрунтовано виправдав
ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України безпідставні.

Як видно з матеріалів справи потерпіла не надала доказів
про те, що ОСОБА_2 наносив їй удари і тому суд дійшов правильного висновку про
недоведеність вини ОСОБА_3 та виправдав його за ч. 1 ст. 125 КК України.

Як вбачається із матеріалів справи, як
судом першої, так і апеляційної інстанцій досліджені всі обставини, які могли
мати б значення для справи, тому посилання у скарзі на однобічність і
неповноту судового слідства у справі
безпідставні.

Рішення суду щодо відшкодування ОСОБА_1
моральної шкоди є обґрунтованим і
відповідає вимогам ст. 440-1 ЦК України та роз'ясненням Пленуму Верховного Суду
України, що містяться у постанові №4 від 31.03.1995 року, з наступними змінами
“Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”.

Крім того, суд дійшов правильного висновку про залишення
без розгляду заявленого потерпілою цивільного позову про стягнення матеріальних
збитків, оскільки заявлені в ньому вимоги до даної справи відношення не мають.

Підстав для призначення справи до
касаційного розгляду з повідомленням зазначених у ст. 384 КПК України осіб не
вбачається.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

У задоволенні касаційної скарги
потерпілої ОСОБА_1 відмовити.

С у д д і:

В.Г. Жук В.Ф. Пивовар А.І. Редька