Справа
№ 1-329/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня
2008 р. Тячівський районний суд Закарпатської області в особі
головуючого судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар Г.М.

з участю прокурора Дьолог
Я.В.

захисника
ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тячів справу про обвинувачення
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, неодруженого, освіта
вища, громадянина України, раніше не
судимого, в злочині передбаченому ст.
286 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.06.2008 р. біля 1.30 год., підсудний ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Мазда СХ-7» держномер НОМЕР_1 у стані
алкогольного сп'яніння, у зоні дії дорожнього знаку, «обмеження швидкості 50
км.год.», в порушення п. п. 2.9 «а»,
12.1., 12.3, 13.1., 13.3., Правил дорожнього руху рухався зі швидкістю 80-100
км. год., не вибрав безпечної швидкості руху, яка б відповідала дорожній
обстановці, не дотримався безпечного бокового інтервалу, а при виникненні
небезпеки для руху, яка полягала у виїзді на вузький міст, не вжив заходів для
зменшення швидкості та безпечного об'їзду перешкоди, і допустив наїзд
керованого ним автомобіля на бетонну опору моста на вул. Леніна в с. Грушево. В
результаті цього наїзду, пасажир керованого ним автомобіля ОСОБА_5 отримав
тілесні ушкодження, які потягли за собою його смерть.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину свою визнав повністю. Показав,
що 28.06.2008 року він зі своїми знайомими, серед яких був і ОСОБА_5,
знаходився на солених озерах у смт. Солотвино де відпочивали та вживали спиртні
напої. Приблизно о 1-й годині 29.06.2008
р. вони з ОСОБА_5 вирішили поїхати в м.
Хуст. У зв'язку з тим, що вони обидва були у нетверезому стані їхні знайомі
відібрали у ОСОБА_2 ключі від його автомобіля, а свої він не віддав. Тому поїхали на його
автомашині «Мазда». Їхали зі швидкістю приблизно 80 км.год. і при в'їзді в с.
Грушево, десь за 50 метрів перед мостом, його засліпив зустрічний автомобіль і
тоді він прийняв вправо і його автомобіль зіткнувся із бетонною опорою моста.
Цивільний позов визнає повністю, однак через те, що у нього немає таких грошей
відразу, буде виплачувати їх по частинах. 16 жовтня він по пошті перерахував на
ім'я матері ОСОБА_5 одноразово 30000 грв.

Розглянувши матеріали кримінальної справи суд приходить до висновку, що
вина підсудного ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена
повністю. Крім його визнання це стверджується наступними доказами.

Так потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що
28 червня він відпустив свого сина ОСОБА_5 на відпочинок на солені озера у смт.
Солотвино. Про те що син загинув у ДТП він дізнався зранку наступного дня від
керівника ДВС, де працював його син. Підтримує свій цивільний позов про
стягнення з підсудного 27911 грв. матеріальної шкоди, 50000 грв. моральної
шкоди та 287520 грв. за принципом дискреції. Гроші про які говорив підсудний
вони не отримували і навряд чи отримають, так як ОСОБА_4 сказав що їх
відправили на ім'я ОСОБА_6, а його дружину звати ОСОБА_7. За час що минув від
аварії підсудний жодного разу не підходив до нього або членів його родини, не
просив вибачення, не висловлював співчуття, не надавав коштів на поховання сина
і не пробував вирішити питання про добровільне відшкодування шкоди. Тому він
згідний з прокурором щодо міри покарання на яку заслуговує підсудний.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що біля 1-ї
години 29.06.2008 р. він на власній автомашині повертався додому з солених
озер. На перехресті доріг, при виїзді із
зони відпочинку, його на великій
швидкості обігнав автомобіль «Мазда СХ 7». Через декілька хвилин, коли він
виїхав на центральну дорогу, на початку
села Грушево, на мості, він побачив що той автомобіль ударився у опору моста.
Біля автомобіля лежало тіло молодого хлопця, а ОСОБА_4 ходив біля нього і по
його ході та поведінці було видно що він перебуває у стані алкогольного
сп'яніння

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що
29.06.2008 року близько 1-ї години на
території солених озер, його обігнав
автомобіль «Мазда СХ 7» на великій швидкості, і він зі своїм автомобілем
змушений був з'їхати на узбіччя дороги.
Потім водій цього автомобіля різко загальмував і вийшов на вулицю та почав запрошувати
покататися дівчат, які в цей час знаходилися на вулиці, але вони
відмовилися. По ході та поведінці цього водія було зрозуміло, що він був у
стані алкогольного сп'яніння. По статурі водій був дуже схожим на підсудного
ОСОБА_4

Також вина ОСОБА_4 підтверджується протоколом огляду
місця ДТП, план-схемою та фототаблицею
до нього з яких вбачається, що місцем пригоди являється міст через річку
Апшиця на ділянці дороги в с. Грушево по
вул. Леніна. На місці пригоди знаходиться пошкоджений автомобіль «Мазда» держномер НОМЕР_1 (а.с.
5-13).

Протоколами огляду автомобіля «Мазда» держномер НОМЕР_1
стверджено, що він має значні механічні пошкодження / а. с. 19, 20/.

Висновком судової токсикологічної експертизи стверджено,
що у крові ОСОБА_4 виявлено 2.14 % етилового спирту, що відповідає середньому
ступеню алкогольного сп'яніння (а.с 57-59).

Висновком судової медичної експертизи за № 80 стверджено, що у ОСОБА_5 мали
місце тілесні ушкодження у вигляді розриву грудного відділу аорти, множинних
переломів ребер з прониканням кісткових уламків в ліву плевральну порожнину та
пошкодженням серця, двобічний гемоторакс, забій органів середостіння, перелом
грудного відділу хребта на piвнi 3-4 хребців з зміщенням та повним розривом спинного
мозку, розрив правої долі печінки, гемоперітоніум 600 мл., крововиливи на
внутрішній поверхні м'яких тканин голови в потиличній області зліва, забійна рана правого колінного суглобу та
1-го пальця правої ступні, множинні
садна та поверхневі рани обличчя,
передніх поверхонь грудної
клітки та правої верхньої кінцівки. Вказані ушкодження могли виникнути від дії тупих
твердих та тупо - гранних предметів, цілком можливо при ударі у деталі салону
легкового автомобіля «Мазда СХ 7» та виступаючі частини землі при ДТП що мало
місце 29.06.2008 р. Відносяться до групи
тяжких тілесних ушкоджень, так-як потягли за собою смерть потерпілого /
а.с.49-53/.

Висновком судової автотехнічної експертизи від 14.07.2008
р. стверджено, що умовою виникнення
даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, стала обставина,
пов'язана з діями водія автомобіля
«Мазда» держномер НОМЕР_1 ОСОБА_4, який втратив контроль за рухом
керованого ним транспортного засобу, рухався зі швидкістю 80-100 км/год.,
більшою за допустиму як для руху по умовам обмеження швидкості заборонними
знаком 3.29 до 50 км/год., так і по
умовам безпеки в темний час доби, з'їхав на праве узбіччя, не застосував
вчасного екстреного гальмування, не дотримався необхідного інтервалу безпеки до
бетонної опори моста, чим він себе і позбавив можливості уникнути зіткнення з
перешкодою (бетонною опорою) /а.с.71-73/.

Таким чином, зібрані та оцінені судом належні і допустимі
докази, які повністю узгоджуються між собою та не суперечать один одному, у їх
сукупності, дають можливість суду
зробити категоричний висновок про те, що дорожньо-транспортна пригода у результаті якої загинув ОСОБА_5 сталася по
вині підсудного ОСОБА_4, який у порушення п.п. 2.9«а» Правил дорожнього руху
керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, у порушення п.12.1
цих же правил перевищив дозволену знаком та дорожньою обстановкою швидкість на
30-50 кілометрів, тобто не вибрав безпечної швидкості яка б відповідала
дорожній обстановці, всупереч п.п. 13.1,
13.3 не вибрав безпечного інтервалу, і допустив наїзд керованого ним автомобіля
на бетонну опору моста. Отже між
допущеними ОСОБА_4 порушеннями правил дорожнього руху та смертю ОСОБА_2 є
причинний зв'язок.

Посилання підсудного на ту обставину, що його осліпив
зустрічний автомобіль суд до уваги не бере, так як у відповідності з п. 19.3
правил дорожнього руху, у разі осліплення світлом фар зустрічного транспортного
засобу водій повинен не змінюючи смуги руху зупинитися. Однак, як ствердив у
судовому засіданні сам підсудний, він цього не зробив, а втративши орієнтацію
продовжив рух і допустив зіткнення з бетонною опорою моста.

Дії підсудного ОСОБА_4 суд
кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України по
кваліфікуючій ознаці - порушення правил безпеки руху особою, яка керує
транспортним засобом що спричинили смерть потерпілого.

Обираючи міру покарання підсудному суд
враховує обставини, які пом'якшують покарання: характеризується позитивно, вину
свою визнав, молодий за віком; а також обставину, яка обтяжує покарання: вчинив
злочин у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року та п. 1 ч.1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання
в межах, установлених санкцією статті, яка передбачає відповідальність за
вчинення злочину. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його
наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення
передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на
ґрунті пияцтва і менш суворого - особам,
які відшкодували завдані збитки.

Враховуючи наведене, а також особу
підсудного, тяжкість вчиненого ним злочину, його поведінку після вчинення
злочину, яка проявилася у ненаданні потерпілому ніякої допомоги з фінансування
поховання загиблого, суд вважає за необхідне призначити йому міру покарання у
межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України. Крім того, суд вважає, що
ОСОБА_4 слід призначити і додаткову міру покарання передбачену санкцією
названої статті, у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами,
так він керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння та допустив
порушення відразу кількох пунктів ПДР, що свідчить про неповне усвідомлення ним
всієї відповідальності яка покладена на особу, що керує джерелом підвищеної небезпеки.

Цивільний позов слід задовольнити частково
виходячи з наступного. Так потерпілим надано суду рахунок про вартість
пам'ятника в сумі 24251.20 грв., а також рахунок за ритуальні послуги та
вартість одягу для поховання на суму
2725 та 935 грв. відповідно на загальну суму 27911.2 грв. Згідно п. 23
постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику
застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти
безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на
транспорті» потерпілий, якому внаслідок учинення транспортного злочину
заподіяно моральну, фізичну чи майнову шкоду, вправі пред'явити цивільний позов
про її відшкодування, який має бути розглянутий разом із кримінальною справою.
Пред'явлений потерпілим позов є документально підтвердженим і крім того його
визнав підсудний.

Також на думку суду підлягає задоволенню і
цивільний позов у частині відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних
та моральних стражданнях які потерпілий змушений був пережити і ще довго буде
переживати у зв'язку з смертю сина, спадкоємця, продовжувача роду та його опори
у майбутньому, у порушенні нормальних життєвих зв'язків та постійному
усвідомленні непоправності втрати. У
відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, керуючись принципом розумності та
справедливості при вирішенні питання про суму моральної шкоди, суд вважає, що
50000 грв. буде адекватною компенсацією моральної шкоди заподіяної підсудним
потерпілому. Позов у цій частині підсудний також визнав. Отже всього стягненню
з підсудного ОСОБА_4 підлягає 77911.20
грв.

В частині позову про стягнення з підсудного
287520 грв. за принципом дискреції слід відмовити, так як такий принцип діючим
законодавством України не передбачений.

Тому, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України
суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі
на чотири роки, з позбавлення права керувати транспортними
засобами на два роки.

Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 сімдесят сім тисяч дев'ятсот одинадцять гривень та 20 коп.

Запобіжний захід щодо
засудженого ОСОБА_4 залишити попередній - заставу - в сумі 8500
грв. до вступу вироку в законну силу.

Після набрання вироком
законної сили суму застави звернути на виконання вироку в частині майнових
стягнень.

Речовий доказ: автомобіль
«Мазда СХ 7» держномер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4

На
вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Закарпатської області на
протязі 15 діб з моменту його проголошення через Тячівський районний суд.

Головуючий:
Гримут
В.І.