Справа № 157/1583/14-к Провадження №11-кп/773/112/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.ч.1,2 ст.345, ч.2 ст.342 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на вирок Камінь-Каширського районного суду від 09 січня 2015 року, яким

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не працюючий, одружений, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст. 342 КК України на 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі;

за ч.2 ст. 345 КК України на 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_11 покарання 2 (два) роки обмеження волі.

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, одружений, пенсіонер, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст. 342 КК України на 1 (один) місяць арешту;

за ч.1 ст. 345 КК України на 4 (чотири) місяці арешту.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_12 покарання у виді арешту на строк (чотири) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 постановлено рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд,
ВСТАНОВИВ:
Згідно вироку суду ОСОБА_11 29 червня 2014 року біля 19 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на автодорозі в с. Гута Боровенська Камінь-Каширського району, під час документування працівниками міліції інспектором відділення ДАІ Камінь-Каширського РВ УМВС України у Волинській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_10 та дільничним інспектором міліції сектору ДІМ Камінь-Каширського РВ УМВС України у Волинській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_9 адміністративного правопорушення, вчиненого його батьком ОСОБА_12 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 є працівниками правоохоронного органу, діючи умисно, повністю усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою перешкодити працівникам міліції виконувати свої службові обов`язки та запобігти притягненню свого батька до адміністративної відповідальності, вчинив активну фізичну протидію здійсненню працівниками міліції покладених на них службових обов`язків, а саме, схопив ОСОБА_10 за кисть правої руки з метою вирвати в нього кулькову ручку і тим самим перешкодити виконанню покладених на нього обов`язків, шарпав ОСОБА_9 за формений одяг сорочку, внаслідок чого зірвав на ній один ґудзик та пошкодив дві кишені, умисно наніс ОСОБА_9 один удар кулаком руки в обличчя, чим спричинив йому фізичний біль, та умисно шарпав ОСОБА_9 руками за плечі, чим заподіяв йому легке тілесне ушкодження.

Крім того, ОСОБА_11 під час вчинення опору працівникам міліції 29 червня 2014 року біля 19 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на автодорозі в с. Гута Боровенська Камінь-Каширського району, під час документування працівниками міліції інспектором відділення ДАІ Камінь-Каширського РВ УМВС України у Волинській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_10 та дільничним інспектором міліції сектору ДІМ Камінь-Каширського РВ УМВС України у Волинській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_9 адміністративного правопорушення, вчиненого його батьком ОСОБА_12 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 є працівниками правоохоронного органу, діючи умисно, повністю усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою перешкодити працівникам міліції виконувати свої службові обов`язки та запобігти притягненню свого батька до адміністративної відповідальності, умисно наніс ОСОБА_9 один удар кулаком руки в обличчя, чим спричинив йому фізичний біль, після чого умисно шарпав ОСОБА_9 руками за плечі, чим заподіяв йому легке тілесне ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником міліції службових обов`язків.

ОСОБА_12 29 червня 2014 року біля 19 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на автодорозі в с. Гута Боровенська Камінь-Каширського району, під час документування працівниками міліції інспектором відділення ДАІ Камінь-Каширського РВ УМВС України у Волинській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_10 та дільничним інспектором міліції сектору ДІМ Камінь-Каширського РВ УМВС України у Волинській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_9 вчиненого ним адміністративного правопорушення, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 є працівниками правоохоронного органу, діючи умисно, повністю усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою перешкодити працівникам міліції виконувати свої службові обов`язки, вчинив активну фізичну протидію здійсненню працівниками міліції покладених на них службових обов`язків, а саме шарпав ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за формений одяг сорочку, внаслідок чого зірвав із сорочки ОСОБА_10 два ґудзики, словесно погрожував вказаним працівникам міліції фізичним насильством та, розмахуючи руками, намагався нанести їм удари.

Крім того, ОСОБА_12 під час вчинення опору працівникам міліції 29 червня 2014 року біля 19 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на автодорозі в с. Гута Боровенська Камінь-Каширського району, під час документування працівниками міліції інспектором відділення ДАІ Камінь-Каширського РВ УМВС України у Волинській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_10 та дільничним інспектором міліції сектору ДІМ Камінь-Каширського РВ УМВС України у Волинській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_9 вчиненого ним адміністративного правопорушення, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 є працівниками правоохоронного органу, діючи умисно, повністю усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою перешкодити працівникам міліції виконувати свої службові обов`язки в нецензурній формі погрожував застосуванням насильства щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та, розмахуючи руками, намагався нанести їм удари у зв`язку з виконанням цими працівниками міліції службових обов`язків.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації своїх дій, вважає вирок суду в частині призначення покарання надто суворим. Зазначає, що вину у вчиненому він визнає повністю, щиро розкаюється, на його утриманні перебуває дружина, потерпілі до нього претензій не мають, моральну та матеріальну шкоду відшкодував повністю. Просить вирок суду скасувати та постановити новий, яким призначити йому покарання не пов`язане з обмеженням волі.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 також не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації своїх дій, вважає вирок в частині призначеного покарання надто суворим. Посилається на те, що вину у вачиненому він визнає повністю, щиро розкаюється, моральну та матеріальну шкоду відшкодував повністю. Просить вирок суду скасувати та постановити новий, яким призначити йому покарання не пов`язане з арештом.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 їх захисників та потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які подані апеляційні скарги підтримали, думку прокурора, який апеляційні скарги заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні ними кримінальних правопорушень, за які їх засуджено, ґрунтується на об`єктивно досліджених доказах, які всебічно і повно перевірені судом з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства, яким суд дав належну оцінку, і які обвинуваченими в апеляційних скаргах не оспорюються.

Твердження обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в апеляційних скаргах про призначення ним надто суворого покарання є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, суд першої інстанції урахував характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, дані про особу винного, а саме те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його молодий вік, однак посередньо характеризується за місцем проживання, під час досудового слідства та судового розгляду вину у вчиненому не визнавав.

Крім того, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, дані про його особу, а саме те, що він хоча і рахується не судимим, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину, за місцем проживання характеризується посередньо.

Суд першої інстанції вірно визначив обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

Не заслуговує на увагу посилання ОСОБА_11 в апеляційній скарзі на те, що в нього на утриманні перебуває його дружина, оскільки ці обставини матеріалами кримінального провадження не підтверджуються.

Хоча обвинувачені в своїх апеляційних скаргах і в судовому засіданні апеляційної інстанції вину визнали та щиро розкаялися у вчинених кримінальних правопорушеннях, однак це не зменшує ступінь їх вини і не дає підстав для пом`якшення їм покарання.

Доводи обвинувачених, які наведені в поданих апеляційних скаргах, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_11 та ОСОБА_12 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,-

УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 залишити без задоволення, а вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 09 січня 2015 року щодо них - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: