Дата документу Справа № 219/3527/2014-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/799/15
Єдиний унікальний № 219/3527/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 186 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку дистанційно в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001257 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18 вересня 2014 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК УК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 посилаючись на незаконність вироку зазначає, що судом були проігноровані його клопотання щодо об`єднання вказаного кримінального провадження з іншим відносно нього, яке перебувало на розгляді у Дзержинському міському суді Донецької області. Не надано судом і уваги порушенню його права на захист, внаслідок неякісного виконання захисником своїх функцій по його захисту, зокрема через незаявлення клопотання про застосування до нього акту амністії та відсутності останнього на проголошенні вироку. Крім того, посилаючись на суворість призначеного йому покарання, зазначає, що він вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, у скоєному щиросердно розкаявся, сприяв установленню істини у провадженні під час досудового розслідування та судового розгляду, його матір`ю частково відшкодовано потерпілим завдану його діями матеріальну шкоду, а також, що він підпадає під дію ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році, оскільки ним вчинено злочин, який не відносить до категорії тяжких або особливо тяжких злочинів, покарання він відбуває вперше, а тому просить застосувати до нього акт амністії.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги, в судових дебатах: обвинуваченого, зокрема в останньому слові, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який вважав, що вирок необхідно залишити без змін, колегія суддів перевіривши матеріали провадження та доводи скарги вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Дзержинського міського суду Донецької області від 18.09.2014 р., остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 05 червня 2014 року. До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишено у вигляді тримання під вартою.

Також вказаним вироком засуджено ОСОБА_8 , стосовно якого вирок не оскаржується.

Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь: ОСОБА_9 9 591 грн. 60 коп., ОСОБА_10 3 915 грн., ОСОБА_11 597 грн. 20 коп., ОСОБА_12 2 873 грн. 30 коп., ОСОБА_13 5 336 грн. 89 коп.

Також ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди по 900 грн. з кожного на користь ОСОБА_11 , по 500 грн. з кожного на користь ОСОБА_12 , по 500 грн. з кожного на користь ОСОБА_10 , по 2 000 грн. з кожного на користь ОСОБА_13 .

Згідно вироку, 28 травня 2014 року приблизно об 11 годині, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою між собою, з метою вчинення відкритого викрадення чужого майна, на автомобілі таксі приїхали з м. Костянтинівка до м. Артемівська Донецької області. Попередньо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розподілили між собою ролі злочинного наміру, відповідно до якого ОСОБА_6 повинен був зривати золоті прикраси, а ОСОБА_8 знаходитись поруч і стежити за обстановкою та забезпечувати безпеку злочинних дій ОСОБА_6 . Після чого, 28 травня 2014 року приблизно о 12 годині ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знаходячись біля магазину Свіжий хліб, який розташований за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул. Артема буд. 52, діючи умисно та повторно, за попередньою змовою між собою та сумісно, переслідуючи корисливі цілі, спрямовані на відкрите викрадання чужого майна, здійснюючи свій злочинний намір, згідно раніше розподілених ролей, відповідно до яких ОСОБА_6 підійшов позаду потерпілої ОСОБА_12 , а ОСОБА_8 в цей час знаходився поруч і стежив за обстановкою і забезпечував безпеку злочинних дій ОСОБА_6 , а останній відкрито зірвав з шиї ОСОБА_12 ланцюжок із золота 585 проби вагою 5 г вартістю 2 587 грн. 50 коп., хрестик із золота 585 проби вагою 1,5 г вартістю 685 грн. 80 коп., які належать ОСОБА_12 .

Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , діючи умисно та повторно, за попередньою змовою між собою та сумісно, скоїли відкрите викрадення майна ОСОБА_12 на загальну суму 3273 грн. 80 коп., чим завдали потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 28 травня 2014 року приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , знаходячись біля аптеки, розташованої у будинку № 113 по вул. Леваневського в м. Артемівську Донецької області, діючи умисно та повторно, за попередньою змовою між собою та сумісно, переслідуючи корисливі цілі, спрямовані на відкрите викрадання чужого майна, здійснюючи свій злочинний намір, згідно раніше розподілених ролей, відповідно до яких ОСОБА_6 , знаходячись попереду потерпілої ОСОБА_9 , в той час як ОСОБА_8 знаходився поруч і стежив за обстановкою і забезпечував безпеку злочинних дій, і відкрито зірвав з шиї потерпілої ланцюжок із золота 585 проби вагою 15 г вартістю 7 762 грн. 50 коп. та хрестик із золота 585 проби вагою 4 г вартістю 1 828 грн. 80 коп., які належать ОСОБА_9 .

Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , діючи умисно та повторно, за попередньою змовою між собою та сумісно, скоїли відкрите викрадення майна ОСОБА_9 на загальну суму 9 591 грн. 30 коп., чим завдали потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

29 травня 2014 року приблизно о 13 годині, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою між собою, з метою вчинення відкритого викрадення чужого майна, на автомобілі таксі приїхали з м. Костянтинівка до м. Артемівська Донецької області. Попередньо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розподілили між собою ролі злочинного наміру, відповідно до якого ОСОБА_6 повинен був зривати золоті прикраси, а ОСОБА_8 знаходитись поруч і стежити за обстановкою та забезпечувати безпеку злочинних дій ОСОБА_6 . Після чого, 29 травня 2014 року приблизно о 15 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , знаходячись біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно та повторно, за попередньою змовою між собою та сумісно, переслідуючи корисливі цілі, спрямовані на відкрите викрадання чужого майна, здійснюючи свій злочинний намір, згідно раніше розподілених ролей, відповідно до яких ОСОБА_6 підійшов позаду потерпілої ОСОБА_11 , а ОСОБА_8 в цей час знаходився поруч і стежив за обстановкою і забезпечував безпеку злочинних дій ОСОБА_6 , а останній відкрито зірвав з шиї потерпілої хрестик із золота 585 проби вагою 1 грам вартістю 475 грн. 20 коп., кулон із золота у вигляді ключа 585 проби вагою 1 грам вартістю 540 грн., які належать потерпілій.

Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , діючи умисно та повторно, за попередньою змовою між собою та сумісно, скоїли відкрите викрадення майна ОСОБА_11 на загальну суму 997 грн. 20 коп., чим завдали потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 30 травня 2014 року приблизно об 11 годині, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою між собою, з метою вчинення відкритого викрадення чужого майна, на автомобілі таксі приїхали з м. Костянтинівка до м. Артемівська Донецької області. Попередньо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розподілили між собою ролі злочинного наміру, відповідно до якого ОСОБА_6 повинен був зривати золоті прикраси, а ОСОБА_8 знаходитись поруч і стежити за обстановкою та забезпечувати безпеку злочинних дій ОСОБА_6 . Після чого, 30 травня 2014 року приблизно о 12 годині 10 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно та повторно, за попередньою змовою між собою та сумісно, переслідуючи корисливі цілі, спрямовані на відкрите викрадання чужого майна, здійснюючи свій злочинний намір, згідно раніше розподілених ролей, відповідно до яких ОСОБА_6 підійшов позаду потерпілої ОСОБА_13 , а ОСОБА_8 в цей час знаходився поруч і стежив за обстановкою і забезпечував безпеку злочинних дій ОСОБА_6 , а той відкрито зірвав з шиї потерпілої ланцюжок із золота 585 проби вагою 8,3 г вартістю 4 295 грн. 25 коп., хрестик із золота 585 проби вагою 3,7 грам вартістю 1 691 грн. 64 коп., які належать ОСОБА_13 .

Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , діючи умисно та повторно, за попередньою змовою між собою та сумісно, скоїли відкрите викрадення майна ОСОБА_13 на загальну суму 5 986 грн. 89 коп., чим завдали потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свої злочинну діяльність, 30 травня 2014 року приблизно о 12 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно та повторно, за попередньою змовою між собою та сумісно, переслідуючи корисливі цілі, спрямовані на відкрите викрадання чужого майна, здійснюючи свій злочинний намір, згідно раніше розподілених ролей, відповідно до яких ОСОБА_6 , знаходячись попереду потерпілої ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 в цей час знаходився поруч і стежив за обстановкою і забезпечував безпеку злочинних дій ОСОБА_6 , який відкрито зірвав з шиї потерпілої ланцюжок із золота 585 проби вагою 6 грам вартістю 3 105 грн., кулон із золота 585 проби вагою 1,5 грам вартістю 810 грн., які належать ОСОБА_10 .

Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , діючи умисно та повторно, за попередньою змовою між собою та сумісно, скоїли відкрите викрадення майна ОСОБА_10 на загальну суму 3 915 грн., чим завдали потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Висновки місцевого суду про наявність вини ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, яким надана належна правова оцінка, та які не оскаржуються в апеляційній скарзі.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 місцевим судом було враховано, що останній щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, посередньо характеризується за місцем проживання, добровільно частково відшкодував матеріальну шкоду потерпілим, а тому призначив обвинуваченому покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 186 КК України близьке до мінімального.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає правових підстав для подальшого пом`якшення ОСОБА_6 призначеного місцевим судом покарання, зокрема і у зв`язку з тим, що його матір має двох малолітніх дітей, оскільки він вчинив п`ять тяжких корисливих злочинів.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що судом не були об`єднанні кримінальні провадження щодо нього, є безпідставними, оскільки судом при призначенні покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України було застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим. Стосовно посилань обвинуваченого на те, що захисник неякісно виконував свої функцій по його захисту, зокрема не з`явився на проголошення вироку, то ці обставини не можуть бути підставою для скасування чи зміни вироку, оскільки вони не перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. При цьому колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що не в компетенції апеляційного суду давати оцінку діям адвоката, який здійснює захист обвинуваченого.

Необґрунтованими є і доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування до нього ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році, оскільки стаття 1 цього Закону на нього не поширюється, так як згідно до вимог ч. 4 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, колегія суддів, в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України, не вбачає правових підстав для прийняття рішення на користь обвинуваченого ОСОБА_8 , в інтересах якого апеляційні скарги не надходили, оскільки вирок місцевого суду відносно нього, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2015 року відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її оголошення, а засудженими, які утримуються під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4