Дата документу Справа № 226/1904/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єд. унікальний № 226/1904/14-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
№ пров. 11-кп/778/245/15 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2015 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_2

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянула в у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою прокурора прокуратури Донецької області на вирок Димитровського міського суду Донецької області від 13 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Димитров Донецької області, українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 20.01.2009 року Димитровським міським судом Донецької області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільнився 18.05.2012 року за відбуттям строку покарання;

2) 06.06.2014 року Димитровським міським судом Донецької області за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України до 3 місяців арешту;

3) 28.07.2014 року Димитровським міським судом Донецької області за ст.ст.15 ч.3,185 ч.2, 71 КК України до 5 місяців арешту, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі; за ст.190 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі; за ст.185 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.ч.І, 2 КК України призначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за кожний злочин за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2, 190 ч.2 КК України по даному вироку та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.ст.70 ч.4, 72 КК України призначено покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного даним вироком в порядку ст.70 ч.ч.І, 2 КК України, і покарання, призначеного вироком Димитровського міського суду Донецької області від 28.07.2014 року, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 8 (вісім) місяців.

На підставі ст.71 ч.ч.1, 2 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 призначено за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання, призначеного даним вироком в порядку ст.70 ч.4 КК України, до покарання, призначеного даним вироком за ст.185 ч.2 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, з часу затримання засудженого.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання чинності вироку суду залишено особисте зобов`язання.

В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно з вироком суду, 10.07.2014 року приблизно о 15 годині 53 хвилини ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні магазину Продукти-547 ТОВ АТБ-Маркет, що розташований за адресою: м. Димитров Донецької області, м-н Западний, 75, із корисливим умислом, направленим на таємне, повторне викрадення чужого майна, підійшов до лікеро-горілчаного відділу вказаного магазину, а саме до стелажів із спиртними напоями, де, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливою метою таємного повторного викрадення чужого майна, а саме спиртних напоїв, узяв із полиці одну пляшку коньяку Арарат Ані ємкістю 0,5л вартістю 206,99 гривень, яку заховав під складками одягу та з метою викрадення цієї пляшки пройшов через касу, не оплативши гроші за вказаний товар, став прямувати до виходу із приміщення торгового залу. Однак, свій злочинний намір, направлений на умисне, таємне, повторне викрадення майна, яке належить ТОВ АТБ-маркет, ОСОБА_8 не довів до кінця, оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тому що його протиправні дії були виявлені та припинені охоронцем магазину Продукти-547 ТОВ АТБ-маркет, який зупинив ОСОБА_8 на виході із приміщення торгового залу.

Крім того, ОСОБА_8 17.07.2014 року приблизно о 23.00 годині, знаходячись у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_9 , вживав з нею та своїми знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 спиртні напої. В цей час ОСОБА_8 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, побачив на кухні вказаної квартири мікрохвильову піч SAMSUNG СЕ 287 GNR, білого кольору та в нього раптово виник корисливий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна. Скориставшись тим, що ОСОБА_9 вийшла до іншої кімнати та за його діями ніхто не спостерігає. ОСОБА_8 реалізуючи свій корисливий намір таємно повторно з корисливою метою викрав мікрохвильову піч SAMSUNG СЕ 287 GNR білого кольору, що належить ОСОБА_9 , вартістю 700 грн., після чого покинув місце скоєння злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд. У результаті умисних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 було завдано матеріальної шкоди в розмірі вартості викраденого майна на суму 700 гривень.

Крім того, 18.07.2014 року приблизно о 20.00 годині ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, разом зі своєю подругою ОСОБА_13 знаходився в гостях у малознайомих йому ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи на кухні квартири за вказаною вище адресою, ОСОБА_8 побачив на кухонному столі мобільний телефон SAMSUNG GT-E 1080і, яким вирішив заволодіти шахрайським шляхом. Реалізуючи свій злочинний умисел, що раптово виник, ОСОБА_8 під вигаданим приводом здійснення дзвінка попросив зазначений телефон у ОСОБА_14 , на що той дав згоду та, довіряючи ОСОБА_8 , вийшов у зальну кімнату. У цей час ОСОБА_8 пройшов із телефоном SAMSUNG GT-E 1080І до коридору, де зробив вигляд, що здійснює телефонний дзвінок, після чого поклав мобільний телефон до своєї кишені та направився до вхідних дверей. Почувши, що ОСОБА_8 завершив телефонну розмову, ОСОБА_14 нагадав щоб той перед уходом обов`язково залишив телефон на тумбочці в коридорі, на що ОСОБА_8 , відповів, що так і зробить, проте вийшов із квартири разом з телефоном SAMSUNG GT-Е 1080І вартістю 160 грн., у якому знаходилася сім-карта мобільного оператора МТС вартістю 10 грн., що належать ОСОБА_14 , таким чином умисно повторно заволодівши вказаним майном шляхом обману та зловживання довірою потерпілого. Після чого ОСОБА_16 покинув місце скоєння злочину, розпорядившись майном, яким незаконно заволодів, на свій розсуд. У результаті умисних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_14 завдано матеріальну шкоду в розмірі вартості викраденого майна на загальну суму 170 грн.

Крім того, 12.08.2014 року приблизно о 21.30 годині ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в гостях у свого знайомого ОСОБА_17 в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 . Перебуваючи в зальній кімнаті квартири за вказаною вище адресою, ОСОБА_8 побачив на тумбі біля телевізора мобільний телефон марки Nokia моделі С6-01.3 RM-718 у металевому корпусі чорного кольору, ІМЕІ: № НОМЕР_1 , після чого у нього виник корисливий намір на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, що раптово виник, ОСОБА_8 , впевнившись в тому, що ОСОБА_17 спить і за його діями ніхто не спостерігає, поклав мобільний телефон марки Nokia моделі С6-01.3 RM-718 вартістю 600 грн., що належить ОСОБА_17 , до своєї кишені та вийшов із квартири, таким чином умисно таємно повторно викрав чуже майно. Після чого ОСОБА_8 покинув місце скоєння злочину, розпорядившись майном на свій розсуд. У результаті умисних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_17 завдано матеріальну шкоду в розмірі вартості викраденого майна на загальну суму 600 грн.

В апеляції прокурор вважає вирок суду незаконним незаконним та таким, що підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку вказівку суду про застосування до ОСОБА_8 положень ст. 70 ч.4 КК України.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, за ст. 190 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.І КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_8 покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарання, призначеного даним вироком та покарання, призначеного вироком Димитровського міського суду Донецької області від 28.07.2014, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 1 року 8 місяців позбавлення волі.

У іншій частині вирок стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених в судовому засіданні, належним чином оцінених судом, і на думку колегії суддів є обґрунтованими.

Дії ОСОБА_18 судом кваліфіковані вірно за ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 190 ч.2, 185 ч.2 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Так, встановлено, що засудженим вчинено кримінальні правопорушення, які кваліфіковано за епізодом від 10.07.2014 за ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України, за епізодом від 17.07.2014 - ст. 185 ч.2 КК України, за епізодом від 18.07.2014 - ст. 190 ч.2 КК України та за епізодом від 12.08.2014 - ст. 185 ч.2 КК України. Тобто, кримінальні правопорушення, які кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України ним вчинено як до постановлення попереднього вироку від 28.07.2014, так і після.

Відповідно до ст. 33 КК України та роз`яснень, що містяться в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України призначається покарання у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно -17.07.2014 р. та 12.08.2014 р. Ці епізоди злочинної діяльності охоплюються єдиною самостійною кваліфікацією за ч.2 ст. 185 КК України і за кожний із зазначених епізодів не може бути призначено окреме покарання.

Згідно з п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70 КК України, так і ст.71 КК України: спочатку - за правилами ч.І ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 судом першої інстанції правильно застосовано вимоги закону України про кримінальну відповідальність та правильно трактовано зміст вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року.

За таких обставин вирок суду щодо ОСОБА_8 є законним, обгрунтованим і зміненню у частині призначення покарання не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора залишити без задоволення.

Вирок Димитровського міського суду Донецької області від 13 листопада 2014 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Головуючий:

Судді: