Справа № 1-33 2007 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
квітня 2007 року Диканський
районний суд Полтавської області в
складі

головуючої - судді Щабельської І.В.

при секретарі - Моргуновій В.В.

з участю
прокурора - Колотія А.В.

та захисників - ОСОБА_3

ОСОБА_4,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт.
Диканька кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця АДРЕСА_3, зареєстрованого
в АДРЕСА_1, фактично проживає в АДРЕСА_2 громадянина України, з неповною середньою освітою, що не навчається та не працює, допризовника,
неодруженого, раніше судимого 12
грудня 2006 року Диканським районним судом Полтавської області за ст.
289 ч.2 КК України до 120 годин громадських робіт;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродження та жителя АДРЕСА_3 громадянина України, з неповною середньою освітою, що не працює та не навчається, невійськовозобов'язаного, неодруженого,
раніше не судимого,

обох - у
вчиненні злочину, передбаченого ст.
185 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ.

Неповнолітній
підсудний ОСОБА_1, будучи раніше судимим
за вчинення умисного злочину, на шлях
виправлення не став та в період не відбутого покарання, визначеного йом попереднім вироком
суду, знову скоїв умисний злочин.

Так, 26 грудня 2006 року в денний час підсудний
ОСОБА_1 за попередньою змовою з підсудним ОСОБА_2, керуючись
корисливими спонуканнями, з метою
наживи, прийшли на територію
господарства потерпілої ОСОБА_5, яке
розташоване в с Борисівка
Диканського район Полтавської області,
де, впевнившись у відсутності
потерпілої та інших осіб, шляхом
зривання замків на вхідних дверях,
проникли до приміщення будинку,
звідки таємно викрали газовий балон ємністю 40 л. вартістю 192
грн., двох-конфорну газову плиту вартістю
320 грн., три дерев'яні стільці
загальною вартістю 120 грн., два
табурета загальною вартістю 48 грн.,
кухонний стіл вартістю 56 грн.,
два матраца загальною вартістю 80 грн.,
дві пухові подушки загальною вартістю 48 грн., чотири ковдри загальною вартістю 96 fpH., наволочку вартістю 8 грн., підодіяльник вартістю 12 грн., скляний графин вартістю 12 грн., тридцять фарфорових тарілок загальною
вартістю 72 грн., вісім скляних келихів
загальною вартістю 25, 6 грн., вісім скляних стаканів ємністю 100 гр.
загальною вартістю 9, 6 грн., три скляні
стакани ємністю 200 гр. загальною вартістю 4, 8 грн., п'ять фарфорових чашок загальною вартістю 24
грн., фарфоровий чайник вартістю 8
грн., п'ять фарфорових цукорниць
загальною вартістю 28 грн., кухонний ніж
вартістю 7, 2 грн., ополоник алюмінієвий
вартістю 8, 8 грн., електричний кип'ятильник вартістю 1, 6 грн.,
електричний настільний годинник вартістю 12 грн., друшляк металевий вартістю 6.4 грн., металевий чайник вартістю 20 грн., дві шерстяних ковдри загальною вартістю 96
грн., килим вартістю 192 грн. та
чоловічі кросівки вартістю 175 грн., а
всього майна на загальну суму 1 587 грн.,
завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_5 збитків на вказану суму.
Викраденим розпорядилися на власний розсуд.

В
судовому засіданні при розгляді справи підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
кожен, свою вину
у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 185 ч.3 КК України, визнали повністю, заявили,
що \

вчиненому
розкаюються, від дачі свідчень суду
відмовились, вказавши, що вказаний злочин дійсно вчинили, але заперечували факт зриву навісного замка з
дверей житлового будинку потерпілої ОСОБА_5,
заявивши, що замок вже був
зірваний.

Крім
визнання кожним із підсудних своєї вини їх вина у вчиненні вказаного злочину
підтверджується наступною сукупністю доказів:

·протоколом
допиту потерпілої ОСОБА_5 /а.с.
23/, дослідженим у судовому
засіданні, з якого вбачається, що з ЇЇ будинку була вчинена крадіжка
особистих речей шляхом зриву замків на вхідних дверях;

·протоколом
огляду місця пригоди - господарства потерпілої ОСОБА_5 /а.с. 4-5/ та схемою до нього, з яких вбачається, що з вказаного господарства була вчинена
крадіжка особистих речей і на вхідних дверях маються сліди зриву навісного
замка;

·протоколом
огляду та вилучення викраденого /а.с.
8-9/, з якого вбачається, що з будинку,
де проживав підсудний ОСОБА_1 у с.
Борисівка Диканського району були вилучені усі викрадені речі за
винятком кросівок;

·протоколом
особистого огляду та вилучення /а.с.
11/, з якого вбачається, що у підсудного ОСОБА_2 були вилучені
викрадені кросівки;

·протоколами
допиту свідків ОСОБА_6 /а.с. 15/, ОСОБА_7
/а.с. 16/, ОСОБА_8
/а.с. 17/ та ОСОБА_9 /а.с. 18/,
дослідженими у судовому засіданні,
про те, що вказані особи були
присутні у якості понятих при вилученні у підсудного ОСОБА_1 та підсудного
ОСОБА_2 викрадених речей;

·довідками
про вартість викраденого /а.с. 19-21/ та
висновком товарознавчої експертизи /а.с.
21/;

·розпискою
потерпілої ОСОБА_5 про одержання викрадених речей.

Кваліфікація
злочинних дій підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2. за ст.
185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб з
проникненням у приміщення є вірною, так
як 26 грудня 2006 року в денний час підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за
попередньою змовою між собою з метою крадіжки чужого майна шляхом зриву замка
на вхідних дверях проникли до приміщення будинку потерпілої ОСОБА_5, що в АДРЕСА_3, звідки таємно викрали належні потерпілій
товарно - матеріальні цінності на загальну суму 1 587 грн.

Суд
виключає з обвинувачення підсудного ОСОБА_1 таку кваліфікуючу обставину, як повторність вчинення злочину, так як
ст. 185 КК України повторним
визначає злочин, вчинений особою, яка раніше була засуджена за вчинення злочинів, передбачених
ст. ст. 185,
186, 187, 189-191 та 262 КК України, а підсудний ОСОБА_1 ні за однією з цих статей
КК України раніше засудженим не був.

Суд не
приймає до уваги пояснення у суді підсудних про те, що замка на вхідних дверях будинку потерпілої
ОСОБА_5 вони не зривали, так як вони
спростовуються наведеними по справі доказами,
і вважає, що це зроблено ними з
метою зменшити свою провину.

Призначаючи
покарання кожному з підсудних, суд
враховує тяжкість вчиненого ними злочину,
дані про особу кожного з підсудних та обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання кожному з
підсудних, суд враховує їх каяття, відсутність тяжких наслідків вчиненого, повне відшкодування завданих збитків шляхом повернення
викраденого, активне сприяння розкриттю
злочину; відносно підсудного ОСОБА_1 - вчинення злочину в неповнолітньому
віці, а відносно підсудного ОСОБА_2 - його
молодий вік та те, що він вперше
притягається до кримінальної відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання підсудних, суд по справі не вбачає.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_1 скоїв корисливий тяжкий
злочин в період не відбутого покарання за попереднім вироком суду, ухилявся від виконання попереднього вироку
суду у вигляді громадських робіт, що
підтверджується довідкою кримінально виконавчої інспекції, ніде не працював та не навчався, а займався злочинною діяльністю, що свідчить про його небажання стати на шлях
виправлення, суд приходить до
висновку, що необхідним і достатнім для
виправлення підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів буде
призначення йому покарання у вигляді реального позбавлення волі.

В той же
час з урахуванням його каяття,
відсутності тяжких наслідків та відшкодування завданої шкоди, а також особи підсудного ОСОБА_1, який є неповнолітнім, суд вважає,
що ці обставини суттєво пом'якшують покарання підсудному та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а тому вважає можливим застосувати ст. 69
КК України і призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ст.
185 ч.3 КК України.

Крім
того, призначаючи покарання підсудному
ОСОБА_1, суд враховує ту обставину, що вказаний злочин підсудний вчинив у період
не відбутого покарання у вигляді 104 годин громадських робіт за вироком
Диканського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2006 року, що у перерахунку відповідно до ст. 72
КК України відповідає 13 дням позбавлення волі,
і вважає необхідним призначити йому покарання відповідно до ст. 71
КК України за сукупністю вироків, шляхом
повного приєднання не відбутого за вказаним вироком покарання до покарання
за ст.
185 ч.3 КК України.

Хоча
підсудний ОСОБА_2 вчинив тяжкий
злочин, але з урахуванням його щирого
каяття . молодого віку, відсутності
тяжких наслідків вчиненого, повного
відшкодування завданої шкоди, суд
вважає, що ці обставини суттєво
пом'якшують покарання підсудного та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
ним злочину, а тому, з урахуванням вказаних обставин, вважає можливим при призначенні підсудному
покарання застосувати положення ст. 69 КК України та визначити йому покарання
нижче від найнижчої межі, ніж
передбачене санкцією ст. 185 ч.3 КК
України.

Враховуючи
обставини справи, активне сприяння
підсудного ОСОБА_2 розкриттю
злочину, а також першу судимість, суд вважає,
що виправлення підсудного можливе без відбування покарання у вигляді
реального позбавлення волі, а досягне
мети при застосуванні до нього положення ст 75 КК України і призначенні йому
покарання з випробуванням.

Приймаючи
до уваги той факт, що підсудний ОСОБА_1
повинен відбувати покарання у вигляді реального позбавлення волі, суд вважає необхідним запобіжний захід йому
змінити з підписки про невиїзд на утримання під вартою, взявши його під варту із залу суду.

Запобіжний
захід підсудному ОСОБА_2 до вступу
вироку в законну силу необхідно залишити у вигляді підписки про невиїзд з
постійного місця проживання.

Речові
докази по справі у вигляді газового балону,
двохконфорної газової плити,
трьох дерев'яних стільців, двох
табуретів, кухонного столу, двох матраців, двох пухових подушок, чотирьох ковдр, наволочки,
підодіяльника, скляного
графину, тридцяти фарфорових
тарілок, восьми скляних келихів, врсьми скляних стаканів ємністю 100 гр., трьох скляних стаканів ємністю 200 гр., п'яти фарфорових чашок, фарфорового чайника, п'яти фарфорових цукорниць, кухонного ножа, ополоника алюмінієвого, електричного кип'ятильника, електричного настільного годинника, друшляка металевого, металевого чайника, двох шерстяних ковдр, килима та чоловічих кросівок, які знаходяться на зберіганні у потерпілої
ОСОБА_5 - залишити цій потерпілій.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 321 - 324,
327, 330, 332 - 335,
338, 339, 343 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та за цією статтею із
застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у
вигляді одного року позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК
України до призначеного засудженому ОСОБА_1 покарання повністю приєднати не
відбуте покарання за вироком Диканського районного суду Полтавської області від
12 грудня 2006 року у вигляді 104 годин громадських робіт, що у перерахунку відповідно до ст. 72
КК України відповідає 13 дням позбавлення волі і остаточно визначити
засудженому ОСОБА_1 покарання у вигляді одного року 13 днів позбавлення волі.

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, та із застосуванням ст. 69
КК України призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

Згідно ст. 75
КК України засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового
строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно
до ст.
76 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_2 в період
іспитового строку не виїжджати за межі України без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця
свого проживання та роботи, періодично
з'являтися у вказані органи для реєстрації.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1 змінити з підписки про невиїзд з постійного місця
проживання на утримання під вартою,
взявши його під варту із залу суду. Строк відбування ним покарання
обчислювати з 12 квітня 2007 року.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_2 до вступу
вироку в законну силу залишити у вигляді підписки про невиїзд з постійного
місця проживання.

Речові
докази по справі у вигляді газового балону,
двохконфорної газової плити,
трьох дерев'яних стільців, двох
табуретів, кухонного столу, двох матраців, двох пухових подушок, чотирьох ковдр, наволочки,
підодіяльника, скляного
графину, тридцяти фарфорових
тарілок, восьми скляних келихів, восьми скляних стаканів ємністю 100 гр., трьох скляних стаканів ємністю 200 гр., п'яти фарфорових чашок, фарфорового чайника, п'яти фарфорових цукорниць, кухонного ножа, ополоника алюмінієвого, електричного кип'ятильника, електричного настільного годинника, друшляка металевого, металевого чайника, двох шерстяних ковдр, ковра
та чоловічих кросівок, які знаходяться
на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 - залишити потерпілій ОСОБА_5.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з
моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний
суд, а засудженим ОСОБА_1, який утримується під вартою, - в той же строк з моменту одержання копії
вироку.