Справа № 1/2506/459/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2011 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді: Кузюри М.М.

при секретарі: Петренко І.В.

з участю прокурора: Деркач Г.І.

захисників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

потерпілих: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, Ясинуватського райну, Донецької області,

громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжньої, не

працюючої, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4

раніше не судимої,

обвинуваченої за ст. 115 ч. 1 КК України,-

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, Російської федерації, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_8, одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 08 серпня 1977 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. ст. 142 ч. 1, 14 КК України до 4-х років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 17 жовтня 1980 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. ст. 81 ч. 2, 140 ч. 2, 42, 43 КК України до 6 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 30 жовтня 1987 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. ст. 140 ч. 3, 215-3 ч. 2, 42 КК України до 6 років позбавленням волі з конфіскацією;

- 10 серпня 1994 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 94 КК України до 10 років позбавлення волі;

- 22 липня 2004 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. ст. 358 ч.2, 190 ч.2, 187 ч.2, 70 ч.1 України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

обвинуваченого за ст. 185 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового слідства ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочинів за наступних обставин.

06 червня 2011 року приблизно о 23 годині 45 хвилин ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_9, таємно викрав мобільний телефон марки OКІА- 3310, який належав ОСОБА_7, чим заподіяв матеріального збитку потерпілому на суму 137 грн. 03 коп.

07 червня 2011 року приблизно в 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_10, під час сварки, що виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, з метою вбивства, завдала ОСОБА_7 близько трьох ударів ножем в область грудної клітки, одного удару в область плеча лівої руки та одного удару в область спини, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді колото- ріжучого ушкодження грудини з пошкодженням правого шлуночка серця, від яких останній помер на місці події.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ст. ст. 115 ч. 1 КК України як умисне вбивство, а дії ОСОБА_6 за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Потерпілими у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заявлено клопотання про направлення справи на додаткове розслідування як по причині істотних процесуальних порушень при проведенні судового слідства, так і його однобічності та неповноти.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання потерпілих обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, у разі неповноти або неправильності досудового слідства у справі, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні, справа повертається на додаткове розслідування.

Дана кримінальна справа підлягає поверненню прокурору м. Чернігова на додаткове розслідування з мотивів неправильності, суттєвої неповноти та однобічності досудового слідства в звґязку з необхідністю проведення ряду процесуальних слідчих дій для усунення недоліків та прогалин досудового слідства, які неможливо усунути в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Підсудна ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому їй діянні за ст. 115 ч. 1 КК України визнала повністю та пояснила, що підсудний ОСОБА_6 є її чоловіком, з яким вони проживали в його однокімнатній квартирі за адресою АДРЕСА_1. Потерпілого ОСОБА_7 знала наглядно, він іноді приходив до її чоловіка за цигарками.

06 червня 2011 року ОСОБА_7 запросив її з чоловіком до себе на дачу, де запропонував їм спиртне, але вони відмовились і тоді ОСОБА_7 сам почав пити горілку. Десь о 22 год. 00 хв. вони вони зібрались їхати додому та пішли на зупинку, а ОСОБА_7 мав їхати до своєї матері. В останню хвилину ОСОБА_7 передумав та поїхав з ними. Вдома у них ОСОБА_7 випив пляшку вина і її чоловік десь о 24 год. 00 хв. вирішив піти в магазин, щоб купити пиво, а вона та ОСОБА_7 курили на балконі. Коли вона пішла на кухню, ОСОБА_7 пішов за нею та почав до неї чіплятися, сував руки їй під юбку. Вона відштовхнула його та повернулася на балкон покурити, але ОСОБА_7 пішов за нею та продовжував її домагатися. Вона забігла до кімнати, де ОСОБА_7 її наздогнав, схопив за плечі, правою рукою потянув за волосся та, погрожуючи розкладним ножем, який приставив до шиї, став вимагати від неї інтимних стосунків, порвав на ній одяг. Вона намагалась звільнитися від нього, при цьому впала на підлогу, але він схопив її за ногу і почав тягнути на ліжко, вона впала на нього. Злякавшись, вона почала шукати будь-який предмет, щоб зупинити ОСОБА_7, при цьому просунула руку під подушку, де виявила розкладний ніж, котрим напередодні ремонтувала зарядний пристрій до мобільного телефону, який був у розкладеному стані. Цим ножем вона стала наносити йому удари, але в яку частину тіла і скільки, вона не памятає. Потім вона вийшла в коридор квартири, де чекала повернення чоловіка, який прийшов приблизно через годину. Він її став заспокоювати та відвів на кухню, а сам пішов у кімнату. Через деякий час він провів її до кімнати, де тіла ОСОБА_7 вже не було. Вона випила пиво, яке приніс її чоловік, віддала одяг чоловіку та лягла спати. Потім чоловік розбудив її та попросив прибрати у ванній кімнаті, наказав їй вирізати плями крові з речей, які були на ліжку, поклав ці речі в пакет та вийшов. Коли повернувся, наказав прибрати на сходах біля квартири, після чого вони лягли спати. Вранці вони пішли на ринок Ниваза цигарками, по дорозі ОСОБА_6 показав мобільний телефон, який належав ОСОБА_7 та запропонував його продати. Вони продали телефон за 40 грн., а на отримані гроші купили цигарки та продукти.

Підсудний ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому діянні за ст. 185 ч. 2 КК України визнав повністю та дав суду аналогічні свідчення, додавши, що ОСОБА_7 він знає давно, як сусіда з третього поверху, він іноді пригощав його цигарками, мали нормальні стосунки.

Коли 06 червня 2011 він з дружиною та ОСОБА_7 повернулися до них додому, з холодильника він дістав пляшку з вином, яке ОСОБА_7 випив сам, він лише пригубив, дружина його зовсім не пила. Коли його дружина та ОСОБА_7 пішли на балкон курити, він вирішив піти купити пива в магазин Ватесна вул. Рокосовського, який працює цілодобово. Коли виходив з квартири, побачив мобільний телефон, який належав ОСОБА_7, тому вирішив його викрасти та продати, щоб купити горілки для ОСОБА_7 У магазині була перерва, тому він чекав тривалий час, щоб купити пиво.

Повернувшись додому, він побачив в коридорі квартири дружину, яка перебувала в шоковому стані, її одяг був розірваний, волосся розтріпане, а її всю трясло. На його запитання вона не відповіла, а лише показала на кімнату квартири, де він побачив на на ліжку в положенні на спині ОСОБА_7 та одразу зрозумів, що він мертвий, в чому переконався, перевіривши відсутність пульсу та серцебиття.

Він відвів дружину на кухню, заспокоїв, а сам повернувся до кімнати та перетягнув тіло ОСОБА_7 до ванної. Дружину після цього відвів у кімнату, роздягнув її та поклав у ліжко, налив їй пиво, попросив заспокоїтись та заснути, після чого зачинив двері та повернувся до ванної кімнати. Спочатку він вирішив перенести тіло ОСОБА_8 до його квартири, однак не знайшов ключів, тому розчленив тіло в ванній кімнаті за допомогою сокири. Голову та ноги потерпілого, а також сокиру та полотенце він поклав до пакету, а решту тіла до господарської сумки.

Ці частини тіла він відніс на вулицю в район приватного сектору до перехрестя вулиць Таратущенка та Ломоносова, де підпалив, попередньо обливши розчинником для фарби. Іншу сумку з розчленованим тілом потерпілого він відніс на спортивний майданчик школи № 22, при цьому також облив сумку розчинником для фарби та підпалив. Повернувшись знову додому, зібрав у пакет окривавлений килимок, ганчірки та одяг, знятий з дружини, та викинув у смітник біля будівлі гуртожитку. Після цього розбудив дружину та попросив її допомогти прибрати у квартирі та на сходовій клітині сліди крові.

Вранці 07 червня 2011 року на ринку Нивабіля кафе Гранатзнайомому на імя Ігор він продав телефон, який належав потерпілому, за 40 грн.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що він проживав за вище вказаною адресою разом зі своїм покійним батьком ОСОБА_7. 06 червня 2011 року вони були вдома, а вечері він поїхав в смт. Гончарівське, де проходить військову службу. 08 червня 2011 року його начальник повідомив, що його батька вбили, і він одразу поїхав в Чернігів. Він приїхав додому до своєї бабусі і вона розповіла про обставини смерті батька.

Раніше, 04 червня 2011 року, батько повідомив йому, що хоче помінятися квартирами з сусідами з кв. № 26, тобто з ОСОБА_5. Після цього вони разом з батьком пішли до вказаної квартири. ОСОБА_9 наполегливо настоював на обміні квартир, при цьому пропонував на певний час здавати батькову квартиру щодобово в оренду. Потім сказав, що він має порадитися зі своєю матір'ю, яка на даний час знаходиться в м. Москві, і якій належить ця квартира.

Додав, що ніж, який вилучений на квартирі підсудних і на який ОСОБА_5 вказує як на той, яким ОСОБА_7 їй погрожував, не належить його батьку, оскільки у нього був інший ніж, з додатковим елементом ножицями. Звертає також увагу на виявлену у ОСОБА_6 частину підсвічника, що належав його батьку і раніше був трьохрожковим бронзовим підсвічником та стояв у нього в квартирі.

Потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що її син ОСОБА_7, після того як її паралізувало, здійснював за нею догляд, але проживав у своїй квартирі в АДРЕСА_2.

06 червня 2011 року її син зателефонував і сказав, що приїде, але так і не приїхав. Вона йому зателефонувала на мобільний телефон, але він був вимкнутий. 07 червня 2011 року від працівників міліції вона дізналась про те, що її сина вбили.

При цьому категорично стверджує, що вбивство її сина ОСОБА_7 вчинив саме підсудний ОСОБА_6, а не його дружина, і це вбивство вчинено із корисних мотивів, а саме, з метою заволодіння квартирою сина, у зв'язку з чим раніше ОСОБА_6 і вів мову про обмін квартирами. Наголошує на неправдивості свідчень ОСОБА_6 стосовно того, що він не зміг знайти ключі від квартири потерпілого, щоб перенести до неї тіло ОСОБА_7 Зазначає, що після вбивства у квартирі вона виявила повний безлад та зовнішня обстановка у квартирі вказувала на те, що в ній щось шукали. Вважає, що ОСОБА_6 був у цій квартирі після вбивства її сина і шукав документи на квартиру, але не знайшов, так як вони знаходились у неї.

Потерпіла також повідомила, що зі слів сусідів квартири сина, які відкрито не бажають давати свідчення, їй відомо, що всю ніч 07 червня 2011 року у квартирі сина стояв шум, що вказує на присутність там сторонньої особи.

Крім того, у підсудного виявлено частини бронзового підсвічника, який належав його сину і стояв у нього в квартирі, мав значну матеріальну цінність. Ще на стадії досудового слідства вона наголошувала слідчому, що з квартири, окрім бронзового підсвічника, зникли інші речі, зокрема, годинник, набір мельхіорових ложок, від яких залишився лише футляр, але слідчий повідомив їй, що це не має ніякого відношення до вбивства і такі її свідчення відсутні в протоколах допиту, на що в той час вона не звернула уваги, так як не є юридично обізнаною.

Вважає, що саме первинні покази ОСОБА_5 щодо обставин вчиненого вбивства є вірними, у зв'язку з чим просить повернути справу на додаткове розслідування.

Підсудні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не заперечують факту вилучення двох частин підсвічника, які ОСОБА_6 викинув у мусорний бак, відчувши переслідування, але при цьому пояснює, що вказаний пакет з підсвічником саме ОСОБА_7 брав з собою на дачу, а потім він залишився у них в квартирі.

Зазначені обставини, повідомлені суду потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_3, є новими і такими, що не були предметом розслідування на стадії досудового слідства, судження органу досудового слідства з приводу можливих корисливих мотивів убивства, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, суд звертає увагу на ряд неузгодженостей та розбіжностей в частині встановлення обставин вбивства потерпілого ОСОБА_7

Так, допитана на досудовому слідстві як підозрювана, 10 червня 2011 року ОСОБА_5 стверджувала, що спиртне у їх квартирі вживали усі втрьох, після чого вона пішла спати та швидко заснула. Перед її уходом ОСОБА_7 теж збирався йти, вийняв ключі з кишені, але не бачила, чи виходив він з квартири насправді. Близько 04 години ранку її розбудив чоловік та вона допомагала нести йому якісь сумки на вулицю, що в них не знала. Вранці близько 08 год. вони фарбували у ванній кімнаті двері, дверну коробку та плінтуси. Невідомий їй телефон, що з'явився в чоловіка, вранці також продали знайомому. Особисто засвідчила про відсутність тиску на неї в ході допиту (т. 1 а.с. 136-139).

Наступного дня, 11 червня 2011 року, ОСОБА_5 написала явку з повинною, де в дрібних деталях виклала обставини вчиненого вбивства потерпілого ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 140-141), але того ж дня при допиті як підозрюваної відмовилась від своїх свідчень, посилаючись на тиск з боку працівників міліції (т. 1 а.с. 142-144).

При цьому, у підсудної ОСОБА_5 не було виявлено жодних тілесних ушкоджень, на які вона вказувала, та начебто пошкодженого потерпілим її одягу. Службовою перевіркою не встановлено факту неправомірних дій з боку працівників міліції при проведенні процесуальних дій з підсудними ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Досудовим слідством не аргументовано, чому саме одні свідчення підсудної ОСОБА_5 покладені в основу обвинувачення, а інші, отримані того ж дня та напередодні, проігноровані.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 561, травматичне відділення голови та нижніх кінцівок могли утворитися від дії рублячого та колото-ріжучого предмету, яким може бути сокира та ніж, і, найбільш ймовірно, могли бути спричинені в короткий проміжок часу після настання смерті, про що свідчить наявність крововиливів в ділянці ушкоджень при гістологічному дослідженні (т. 2 а.с. 12-17).

У зв'язку з цим, суд вважає також за необхідне звернути увагу на ту обставину, що підсудна ОСОБА_5 наголосила на тому, що після вбивства нею ОСОБА_7 чоловік повернувся додому десь через годину, при цьому, перетягнув тіло потерпілого, уклав її спати, на що теж було витрачено певний час, після чого розчленив труп. За вказаних обставин підлягає уточненню термін короткий проміжок часу, рахуючи з моменту вбивства до розчленування трупу.

У відповідності до ст. 65 КПК України доказами по кримінальній справі є різні фактичні дані, на підставі яких у встановленому законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, вину особи, що вчинила це діяння, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому суд приходить до висновку, що наведені вище обставини вказують на неповноту та однобічність досудового слідства, що унеможливлює постановлення у справі законного та обґрунтованого рішення без проведення додаткового розслідування, в ході якого належить перевірити версію потерпілих щодо корисливих мотивів вбивства, у зв'язку з чим необхідно встановити та допитати сусідів потерпілого ОСОБА_7, а також на підставі додатково зібраних доказів дати належну та вірну юридичну оцінку діям підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Керуючись ст. ст. 281, 273 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст. 115 ч. 1 КК України та ОСОБА_6 за ст. 185 ч. 2 КК України - повернути прокурору м. Чернігова на додаткове розслідування.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без змін взяття під варту.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області.

Головуючий:

суддя М.М. КУЗЮРА