Справа № 635/2052/13-к
Провадження № 1-кс/635/106/2013
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2013 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

сторони звинувачення: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

сторони захисту адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001024 від 27 лютого 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, що проживає АДРЕСА_1 , не судимого,

УСТАНОВИВ:

1 березня 2013 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Необхідність обрання такого запобіжного заходу обґрунтована наступним.

Стороною обвинувачення зазначено, що 27 лютого 2013 року, приблизно о 01:00 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_9 та невстановленими особами, знаходячись біля кафе Чернігівське, яке розташоване в районі залізничного вокзалу м. Мерефи, з метою заволодіння майном ОСОБА_10 напав на нього, та спричинив останньому тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_10 втратив свідомість, після чого заволодів його майном, а саме грошима в сумі 800 гривень, мобільним телефоном Нокіа, золотою обручкою, курткою, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди.

Сторона звинувачення вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_11 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв злочин, передбачений ст. 187 ч. 2 КК України.

В якості підстав застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою сторона звинувачення посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від семи до десяти років, знаходячись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше правопорушення, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Доказами наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину підозрюваним наведено те, що у підозрюваного при затриманні вилучена квитанція про збут викраденого майна і показаннями потерпілого.

Стороною звинувачення у судовому засіданні підтримано заявлене клопотання з посиланням на наявність підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наведених в клопотанні та ухвалі причин.

Стороною захисту заявлено про відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний не визнав себе винним у скоєнні злочину, пояснивши, що і інший підозрюваний ОСОБА_9 і потерпілий є його знайомими. ОСОБА_6 не був учасником побиття потерпілого. Факт вилучення квитанції пояснив тим, що наступного дня ОСОБА_9 просив його реалізувати обручку, яку ОСОБА_9 видав як своє майно. При затриманні ОСОБА_6 відмовився давати показання без захисника, але все ж таки його допитували оперуповноважені.

Вислухавши в судовому засіданні доводи сторони звинувачення і захисту, дослідивши матеріали, подані разом із клопотанням, суд встановив такі обставини.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Оцінюючи надані стороною звинувачення і стороною захисту докази у їх сукупності суд вважає доведеним наступні обставини.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, відповідальність за який встановлена ст. 187 ч. 2 КК України є сумнівною, оскільки об`єктивні дані про застосування до потерпілого насилля, небезпечного для життя і здоров`я, такі як акт медичного огляду, проведеного у встановленому законом порядку відсутні, крім того, дані про те, що підозрюваний ОСОБА_6 є співучасником злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України є не достатньо обґрунтованими, оскільки потерпілий в протоколі допиту прямо не показав на ОСОБА_6 як на особу, що здійснила на нього напад, хоча зі слів підозрюваного вони є приятелями. Але враховуючи ту обставину, що ОСОБА_6 , був причетний до збуту викраденого майна не виключає можливості наявності в діях підозрюваного іншого складу злочину, або побічної причетності до скоєного нападу. Отже, обґрунтована підозра у причетності підозрюваного до подій злочину хоча і існує, але доказів співучасті підозрюваного як співвиконавця стороною звинувачення не надано.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в судовому засіданні не доведено наявність жодного із ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Доказів наявності об`єктивної необхідності застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою взагалі не надано. Наявність лише підозри у вчиненні злочину, кваліфікацію якого на підставі наданих суду доказів визначити без сумнівів неможливо, не є підставою не тільки для обрання стосовно підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а і взагалі не є підставою для обрання щодо підозрюваного будь-якого запобіжного заходу.

Суд також виходить із того, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Окремо слід зазначити про невідповідність клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вимогам закону, які полягають у наступному.

Відповідно до наказу Міністра внутрішніх справ України № 650 від 27.07.2012 року Про затвердження Інструкції з оформлення документів у системі МВС України документи, зокрема процесуальні документи, що подаються до суду з метою вирішення питання про обмеження конституційних прав громадян, повинні відповідати вимогам п. 3.14 наведеного Наказу, в якому зазначено, що документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву організації, назву виду документа, дату, реєстраційний індекс документа, заголовок до тексту документа, текст документа, відмітку про наявність додатків, підпис, гриф погодження документа, візи документа та відбиток печатки органу внутрішніх справ.

Клопотання слідчого подане суду не бланку і без відбитку печатки органу внутрішніх справ, що є неприпустимим і може викликати обґрунтовану підозру у нікчемності або фальсифікованості такого документу, а також підозру у відсутності повноважень особи, що звертається до суду із таким клопотанням. В такому випадку, єдиною підставою для розгляду по суті такого клопотання стало лише погодження з прокурором у встановленому законом порядку поданого суду клопотання.

Крім того, в судовому засіданні достовірно встановлено, що слідчим не вжито належних заходів по забезпеченню ОСОБА_6 права на захист при затриманні, оскільки при затриманні його допитував оперуповноважений Харківського РВ ОСОБА_12 , відбираючи пояснення без визначення будь-якого процесуального статусу особи, що була затримана, без доручення слідчого і без захисника, який був залучений до процесуальних дій лише 28 лютого 2013 року за постановою слідчого про надання підозрюваному безоплатної вторинної правової допомоги.

Таким чином, враховуючи всі докази сторони звинувачення і захисту у сукупності, вік підозрюваного, відсутність судимості, наявність постійного місця проживання на території Харківського району, позитивну характеристику, інші обставини, встановлені в судовому засіданні, суд вважає, що в задоволенні клопотання про обрання до підозрюваного ОСОБА_6 такого запобіжного заходу як тримання під вартою слід відмовити, а оскільки в судовому засіданні було доведено лише наявність обставин передбачених пунктом 1 частини першої ст. 194 КПК України, але не доведено наявність обставин, передбачених пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті, суд вважає необхідним зобов`язати ОСОБА_6 прибувати до Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області, Харківської міжрайонної прокуратури Харківської області та Харківського районного суду Харківської області за кожною вимогою слідчого, слідчого судді та суду.

Керуючись ст. 194 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати до Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області, Харківської міжрайонної прокуратури Харківської області та Харківського районного суду Харківської області за кожною вимогою слідчого, слідчого судді та суду.

ОСОБА_6 звільнити з під варти негайно в залі суду.

Ухвала підлягає апеляційному оскарженню виключно в частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З цих підстав скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Харківської області в строк 5 днів з моменту її ухвалення.

З інших підстав ухвала оскарженню не підлягає.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному, негайно після її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1