Справа №
10-55/2007р. Категорія: кримінальна
Головуючий у 1 інстанції: Вишар І.Ю. Доповідач: Пасько Д.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого: Паська Д.П.

Суддів: Аляфанова Ю.Б.,
Шкановського Б.В.

За участю прокурора: Степанюк О.П.

Розглянула у відкритому засіданні 2 березня 2007р. в м.
Вінниці апеляцію помічника прокурора Ленінського району м. Вінниці на постанову
Ленінського районного суду м.Вінниці від 20 лютого 2007 року, якою відмовлено в
задоволенні подання слідчого (заступника начальника слідчого відділу) СВ Вишенського
ВМ ВМВ України у Вінницькій області про обрання запобіжного заходу у виді
взяття під варту щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, прож.

АДРЕСА_1
якому пред'явлено обвинувачення за ст. 186
ч. 2 КК України.

Як вбачається з подання слідчого
ОСОБА_1 02.02.2006 р. близько 1-ї
години ночі по вул. Космонавтів у м. Вінниці за попередньою змовою з іншими
особами відкрито заволодів мобільним телефоном «Самсунг-Ц 230» вартістю
560 гр., із стартовим пакетом вартістю 50 гр. та шнурком вартістю 4 гр.,
вихопивши його з рук потерпілого ОСОБА_2.

Обґрунтовуючи подання слідчий
зазначив, що ОСОБА_1 пред'явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, що він
тривалий час ухилявся від слідства, а перебуваючи на волі може продовжувати
злочинну діяльність та ухилятися від слідства і суду.

Відмовляючи в
задоволення подання слідчого суд зазначив, що в судовому засіданні не
було наведено безумовлених доказів, що ОСОБА_1 перебуваючи на волі буде ухилятися
від слідства та суду, а тому обрав відносно цього запобіжний захід у виді підписки про
невиїзд. Суд врахував також, що ОСОБА_1 раніше не судимий, має постійне місце
проживання. Суд зазначив також, що він врахував вік обвинуваченого, стан його
здоров'я, сімейний та матеріальний стан, вид його діяльності, а також те, що взяття під
варту є найбільш суворим запобіжним заходом, який обирається лише за наявності
підстав вважати, що інші запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання
обвинуваченим процесуальних обов'язків, що випливають із ч. 2 ст. 148 КПК
України, і його належної
поведінки.

В апеляції
прокурора, який приймав участь у розгляді подання слідчого в суді першої
інстанції, ставиться питання про скасування постанови районного суду та повернення
подання слідчого на новий судовий розгляд в суд першої інстанції оскільки, на думку
апелянта, постанова суду винесена незаконно, без дослідження обставин,
передбачених ст.ст. 150 та 155 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного
заходу у виді взяття під
варту.

Апелянт зазначає також, що
приймаючи рішення по поданню слідчого суд не врахував, що ОСОБА_1
обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що ОСОБА_1 тривалий час
ухилявся від слідства перебуваючи за межами України, а вину визнав частково, встановленню істини не
сприяє.

2

Заслухавши доповідача, виступ
прокурора, який підтримав доводи, викладені в апеляції, вивчивши матеріали
кримінальної справи і судової справи, обговоривши доводи апелянта
колегія суддів вважає, що апеляція не обгрунтована і задоволенню не підлягає.

На думку колегії
суддів приймаючи рішення по наданню слідчого стосовно ОСОБА_1 районний
суд дотримався положень, передбачених ст.ст. 148, 150, 165, 165і,
1622 КПК України щодо мети і підстав обрання запобіжних заходів,
обставин, що при цьому враховуються та порядку обрання запобіжного заходу. З
мотивацією прийнятого районним судом рішенням погоджується і колегія судців, яка
вважає, що доводи апелянта є непереконливими. Сама по собі тяжкість вчиненого
злочину ще не є підставою обрання найбільш суворого запобіжного заходу у
виді взяття під варту. Доводи про те, що ОСОБА_1 тривалий час ухилявся від слідства є
необгрунтованими, оскільки він виїхав за межі України на заробітки ще не
знаючи, що проти нього порушена кримінальна
справа, а ця не може вважати ухиленням від слідства.

Посилання апелянта на те, що
ОСОБА_1 вину визнав частково і не сприяє встановленню істини по справі не може впливати на
скасування постанови суду, оскільки ці фактори не віднесені ні до підстав обрання
запобіжного заходу, ні до обставин, які при цьому враховуються.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 366, 377,382 КПК України, колегія
суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора, який приймав участь у розгляді подання слідчого в суді першої
інстанції, залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 20
лютого 2007 року стосовно ОСОБА_1без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.