УХВАЛА

Іменем України

2007
року квітня «10» дня колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого
Безверхого О.М.

суддів Моїсеєнко
Т.М., Сахнюка В.Г.,

з участю
прокурора Шульги Л.О.

та засудженого
ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Лебединського районного суду від „6" лютого
2007 року, яким

ОСОБА_1, 1962
року народження, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, засуджений за ст.
296 ч. 1 КК України - до трьох місяців арешту.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 250 грн. і на користь ОСОБА_3 - 150 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Згідно з вироком ОСОБА_1 був визнаний винним і засуджений
за хуліганські діяння, вчинені при слідуючих обставинах .

15 травня 2006 року близько 6 - ї години в с. Забуги Лебединського району на вулиці ОСОБА_1, діючи з
хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, умисно наніс
два удари кулаками в обличчя і один удар ногою в область живота потерпілому
ОСОБА_2, чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження.

Коли через кілька хвилин до нього підбігла дочка
потерпілого ОСОБА_4 і запитала за що він побив батька, то ОСОБА_1 замахнувся,
щоб ударити кулаком її в обличчя , але вона відхилилась, а він ударив ногою її
в область живота, чим завдав фізичного болю.

Після цього 16 травня 2006 року близько 6 - ї години в тому ж с. Забуги
Лебединського району на вулиці ОСОБА_1, діючи знов з хуліганських спонукань,
грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю, умисно наніс удар кулаком в обличчя
потерпілій ОСОБА_3, чим спричинив їй легке тілесне ушкодження.

У поданій апеляції засуджений ОСОБА_1вважає, що висновки
суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки подія сталося в обох
випадках у такому місці, яке не є громадським; він діяв не з хуліганських
мотивів , а при конфліктних ситуаціях, побивши ОСОБА_2, бо той мав намір
напасти на нього першим; й ударивши ОСОБА_3 після того, як вона його образила.
Поставив питання про скасування вироку та призначення йому покарання за
санкцією ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_1,
який на зміну своїх апеляційних вимог стверджував про відсутність в його діях
складу злочину й прохав скасувати вирок і справу закрити; міркування прокурора
про необхідність залишення без зміни вироку як законного і обгрунтованого, а
також перевіривши матеріали 'кримінальної справи, колегія суддів вважає, що
апеляція засудженого не підлягає задоволенню.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 у скоєнні злочину за обставин,
викладених у вироку, підтверджуються перевіреними в судовому засіданні доказами
і є обгрунтованими.

Так, в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, не визнаючи своєї провини за
обвинуваченням, в той же час підтвердив факти побиття ним потерпілих, пояснивши
нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_2 тим, що той хотів напасти на нього з
метою вбивства; спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_3 тим, що вона
обізвала його грубим словом ; а

Справа № 11 -
281 /2007 р Головуючий
в 1-й інстанції - Гура А.О.

Категорія ст.296
ч. 1 КК України Доповідач
- Безверхий О.М.

нанесення ним
удару ногою в живіт ОСОБА_4 тим, що вона підійшла до нього і стала запитувати,
за що він побив її батька.

З показань потерпілих ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4
слідує, що ОСОБА_1 побив кожного з них безпричинно , а вони ніяким спонукаючих
до цього неправильних дій щодо нього не вчиняли.

Показаннями свідка ОСОБА_5 як сільського
голови стверджується, що у передуючий період жодних скарг і заяв від підсудного
і потерпілих щодо їх стосунків - до сільської ради не надходило і не
розглядалось.

Висновками судово - медичної експертизи підтверджується наявність, характер
і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за заявлених
ними обставин .

Протоколом огляду
місця події підтверджується, де саме у сільській місцевості було скоєно
діяння ОСОБА_1

Також суд взяв до уваги покази ОСОБА_1 під час досудового
слідства, якими він повністю визнавав факти вчинення ним діянь, кваліфікованих
як хуліганські дії.

З висновків прокурорської перевірки вбачається, що
ніякого тиску і недозволених заходів під час слідства до ОСОБА_1не
застосовувалось.

Давши належну оцінку дослідженим доказам, суд встановив
дійсні обставин справи і вірно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_1 саме за ст.
296 ч. 1 КК України за ознаками кримінально карного хуліганства.

При цьому суд мотивовано спростував твердження ОСОБА_1
про те, що він вчинив насильницькі діяння внаслідок неправильних дій потерпілих
і неприязних стосунків з

ними.

Суд, виходячи з вимог ст. 65 КК України, також належно
умотивував свої висновки і щодо покарання , яке визнав за необхідне призначити
ОСОБА_1. за скоєне.

Отже колегія суддів знаходить безгрунтовними доводи
зміненої апеляції засудженого, не вбачає підстав для її задоволення й до зміни
чи скасування вироку , вважаючи його законним і обгрунтованим.

Керуючись
ст. ст. 362, 365, 366 , 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Лебединського районного суду від 6 лютого 2007 року відносно засудженого
ОСОБА_1залишити без зміни, а його апеляцію без задоволення