У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Нікітіна Ю.І., Школярова В.Ф.,

за участю прокурора

Казнадзея В.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 20
травня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 8 лютого 2008 року щодо ОСОБА_1.

Вказаною ухвалою кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 14, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 187, ч.1
ст.14, ч.3 ст. 27 ч.2 п.п.6, 11,12 ст.115 КК України, направлено прокурору
Харківської області на додаткове розслідування.

Органами досудового слідства ОСОБА_1. обвинувачується у тому, що він
організував готування до нападу на громадянина ОСОБА_2. з метою заволодіння
його майном в особливо великих розмірах, з застосуванням насильства, що є небезпечним
для життя потерпілого, а також організував готування до умисного вбивства
ОСОБА_2. на замовлення, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб
за наступних обставин.

У червні-жовтні 2006 року до ОСОБА_1звернувся ОСОБА_2з проханням допомогти
оформити на будь-яку особу кредит під заставу бази відпочинку “Прибій”,
розташованій по вул. Морській, 3 в с.
Орловка Приморського району Запорізької області, а також допомогти у подальшому
зняти кредитні грошові кошти готівкою і передати їх ОСОБА_2., у зв'язку з чим у
ОСОБА_1виник умисел на вбивство ОСОБА_2. з метою привласнення цих коштів.

Виконуючи прохання ОСОБА_2., ОСОБА_1.
домовився з підприємцем ОСОБА_3. і начальником відділення № 396 Акціонерного
Комерційного Інвестиційного Банку (далі АКІБ)
“УкрСиббанк”
м. Мелітополя ОСОБА_4. про видачу кредиту ОСОБА_3., а в жовтні-листопаді
2006 року запропонував ОСОБА_5. вбити ОСОБА_2. за винагороду в сумі 30 000
доларів США.

14 грудня 2006 року між ОСОБА_4. і
ОСОБА_3. було укладено кредитну угоду по видачу останньому 2 500 000 грн. для придбання і встановлення
збірних будиночків на базі “Прибій”. Поручителями цієї угоди були ОСОБА_1. і
ОСОБА_2., який передав в іпотеку АКІБ “УкрСиббанк” базу відпочинку у
забезпечення виконання ОСОБА_3. умов кредитної угоди.

15 грудня 2006 року на рахунок ОСОБА_3.
надійшли 2 500 000 грн., які він в той же день перерахував на вказаний ОСОБА_1.
рахунок в ТОВ “Строй-СМВ” АКБ “Тас-Комерцбанк” в м. Києві з вказівкою
призначення платежу - за збірні будиночки, хоча фактично це перерахування було
зроблено для переводу грошових коштів з безготівкової форми в готівку.

19 грудня 2006 року ОСОБА_1.,
реалізуючи розроблений ним план, запропонував ОСОБА_2. виїхати в м. Київ,
нібито для зустрічі з директором ТОВ
“Строй-СМВ”, а потім ОСОБА_5. запропонував прибути також в м. Київ для вчинення
вбивства.

20 грудня 2006 року в м. Києві ОСОБА_1.
від невстановленого слідством представника ТОВ “Строй-СМВ” отримав гроші в
доларах США і гривнах у загальній сумі еквівалентній 470 000 доларам США, з
яких приблизно 975 000 грн. привласнив, а приблизно 300 000 доларів США передав
ОСОБА_5. для передачі ОСОБА_2., під час якої ОСОБА_5. повинен був напасти на
потерпілого і вбити його. В якості авансу ОСОБА_1. також передав ОСОБА_5. 20
000 доларів США, після чого організував зустріч ОСОБА_2. з ОСОБА_5., на яку
останній приїхав разом з ОСОБА_6., повідомивши йому про замовлення на вчинення
злочинів.

Згідно розробленому плану ОСОБА_1.
представив ОСОБА_2. ОСОБА_5. і ОСОБА_6. представниками ТОВ “Строй-СМВ”, які
повинні були передати потерпілому гроші, однак ОСОБА_5. і ОСОБА_6. у машині
ОСОБА_2. відмовились від вчинення вбивства, а отримані від ОСОБА_1приблизно 300
000 доларів США віддали ОСОБА_2., не перерахувавши. Наступного дня ОСОБА_2.,
виявивши нестачу грошей, пред'явив ОСОБА_1. вимогу повернути 200 000 доларів
США.

6 січня 2007 року в м. Харкові ОСОБА_1.
зустрівся з ОСОБА_5. і в салоні автомобіля таксі знову запропонував останньому
разом з ОСОБА_6. за винагороду в сумі 50 000 доларів США вчинити розбійний
напад і вбивство ОСОБА_2., однак ОСОБА_5. і ОСОБА_6. відмовились від цього і
звернулись з відповідною заявою у правоохоронні органи.

12 січня 2007 року ОСОБА_5. в м.
Сімферополі повідомив ОСОБА_1. про вчинення вбивства ОСОБА_2. і передав йому
мобільний телефон потерпілого з фотознімками нібито трупа ОСОБА_2., після чого
ОСОБА_1. заплатив ОСОБА_5винагороду в
сумі 1000 грн., пообіцявши решту суми заплатити пізніше, але був затриманий
працівниками правоохоронних органів.

Направляючи справу на додаткове
розслідування, суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що підставою для цього є
неповнота і неправильність досудового слідства, які неможливо усунути в
судовому засіданні, а також, що органом досудового слідства не встановлено мотиву
вчинення злочинів.

У касаційному поданні прокурор, який
брав участь у розгляді справи, просить скасувати ухвалу суду у зв'язку з
істотним порушенням кримінально-процесуального закону і призначити справу до
судового розгляду, посилаючись на те, що неповнота досудового слідства може
бути усунута в судовому засіданні.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора, який підтримав
касаційне подання і просив ухвалу щодо
ОСОБА_1скасувати, направивши справу на новий судовий розгляд, перевіривши
матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи касаційного подання,
колегія суддів вважає, що касаційне подання задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 281 КПК України суд
повертає справу на додаткове розслідування з мотивів неповноти або
неправильності досудового слідства в разі, коли ця неповнота або неправильність
не може бути усунута в судовому засіданні.

З матеріалів кримінальної справи
вбачається, що органи досудового слідства не прийняли усі передбачені законом
заходи для встановлення особи представника ТОВ “Строй-СМВ” і обставин отримання
кредиту в АКБ “ТАС-Комерцбанк”, не виконали судові доручення апеляційного суду
Харківської області від 21 листопада, 4 і 19 грудня 2007 року по встановленню
місцезнаходження свідків ОСОБА_3., ОСОБА_4. і ОСОБА_6. та забезпеченню їх явки
в судове засідання.

Крім того, як обґрунтовано зазначив в
ухвалі суд, органами досудового слідства не оформлені належним чином
оперативно-слідчі дії по фіксації зустрічей ОСОБА_5. з ОСОБА_1 6 і 12 січня
2007 року, маються розбіжності у реєстрації дат заяв ОСОБА_6. і ОСОБА_5. у
правоохоронні органи, не встановлено і не допитано водія таксі, у салоні якого
проходила зустріч ОСОБА_5. і ОСОБА_1 6 січня 2007 року, не долучений до
матеріалів справи відеозапис цієї зустрічі, не виконані інші слідчі дії для
всебічного, повного і об'єктивного дослідження фактичних обставин справи.

Також суд правильно вказав органам
досудового слідства на необхідність проведення перевірки законності здійснення
оперативно-розшукових дій працівниками Червонозаводського РВ УМВС України у
Харківській області у період з 6 по 13 січня 2007 року, а також на необхідність
перевірити факти фальсифікації доказів, призначити і провести
судово-почеркознавчу експертизу підписів свідка ОСОБА_7. у процесуальних
документах, провести судово-фоноскопічні експертизи, які були призначені, але
не проведені.

Доводи касаційного подання про
незаконність ухвали суду є безпідставними, оскільки апеляційний суд дійшов
правильного висновку про неможливість постановлення по даній справі законного і
обґрунтованого вироку внаслідок неповноти і неправильності досудового слідства,
які можна усунути тільки при проведення додаткового розслідування, виконавши
усі викладені в ухвалі вказівки.

Керуючись статтями 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, а
ухвалу апеляційного суду Харківської області від 8 лютого 2008 року щодо ОСОБА_1
- без зміни.

с у д д і :

Присяжнюк Т.І.
Нікітін Ю.І.
Школяров В.Ф.