Справа № 383/1795/13-к
У Х В А Л А

08 листопада 2013 року м.Бобринець

Слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Хрусталенко І.П.,

при секретарі Одінцовій Н. Г.,

за участю:

скаржника захисника ОСОБА_1,

прокурора Неклеси Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець в залі судового засідання Бобринецького районного суду Кіровоградської області скаргу адвоката ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_3 про незадоволення клопотання захисника підозрюваного від 28.10.2013 року,

В С Т А Н О В И В :

05.11.2013 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_2, в інтересах підзахисного ОСОБА_4 на постанову слідчого про незадоволення клопотання захисника підозрюваного.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначив, що 28 жовтня 2013 р. слідчим СВ Бобринецького PB УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_3 винесено постанову про незадоволення клопотання захисника підозрюваного, з даною постановою скаржник згоден та вважає, що вона є передчасною та незаконною, а тому її слід скасувати.

28.10.2013 р. захисником підозрюваного, було заявлено клопотання про допит свідків в кримінальному провадженні № 0000128, 0000835 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 підозрюється у тому, що 28.09.2011 року, близько 23 години, він разом із ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 за попередньою змовою, вчинили хуліганські дії в приміщенні кафе-бару «Фанат», який розташований по вул. Комсомольська,130 в м. Бобринець, із застосуванням предметів, спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у в тому, що 28.09.2011 року, близько 23 години, він разом із ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 за попередньою змовою, в приміщенні кафе-бару «Фанат», який розташований по вул. Комсомольська,130 в м. Бобринець, наніс потерпілому ОСОБА_9, тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Під час допиту ОСОБА_4 пояснив, що на момент вчинення кримінального правопорушення, він знаходився у м. Кременчуці, Полтавської області, надавав медичну допомогу хворому сину та даний факт можуть підтвердити свідки.

28.10.2013 року захисником підозрюваного ОСОБА_2, слідчому заявлене клопотання в кримінальному провадженні про допит свідків які мають суттєве значення по справі та можуть підтвердити факт перебування ОСОБА_4, на момент вчинення кримінального правопорушення в іншому місці:

- ОСОБА_10 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1;

- ОСОБА_11 мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 Чкалова

22;

- ОСОБА_12 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3;

- ОСОБА_13 мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4;

- ОСОБА_14 мешкає АДРЕСА_1.

Клопотання захисника постановою слідчого від 28.10.2013 року залишено без задоволення у звязку з тим, що по справі зібрано достатньо доказів вини ОСОБА_4, які унеможливлюють спростування причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. 296 ч.4 ст. 121 ч.2 КК України. Свідки заявлені захисником підозрюваного являються знайомими підозрюваного, громадянка ОСОБА_14 є дружиною підозрюваного, тому зазначені свідки, на думку слідчого, можуть дати недостовірні свідчення по справі з метою уникнення притягнення до відповідальності ОСОБА_4 по вказаному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні адвокат підтримав доводи скарги і просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засідання заявила, що постановою прокурора від 07.11.2013 року оскаржувану постанову слідчого скасовано, слідчого зобовязано допитати свідків, зазначених у клопотанні захисника підозрюваного.

Заслухавши пояснення заявника, прокурора суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 305 КПК України визначено, що слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачене пунктом 3 частини першої статті 303 цього Кодексу і оскаржується в порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, п.7 - рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відтак, суд прийшов до висновку про відсутність повноважень прокурора стосовно скасування рішення слідчого, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно ст. 223 гл.20 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Процедуру проведення допиту визначено ст. 224 КПК України.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Статтею 17 КПК України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Презумція невинуватості це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою, цей принцип обовязковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобовязані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на вказаних осіб законом покладається обовязок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ст. 9 КПК України).

Відтак, суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова слідчого прийнята всупереч вимог кримінального процесуального законодавства України, порушує принцип презумпції невинуватості особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення і така постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 25,306,307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу адвоката ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_3 про незадоволення клопотання захисника підозрюваного від 28.10.2013 року задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_3 про незадоволення клопотання захисника підозрюваного від 28.10.2013 року.

Зобовязати слідчого СВ Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000128 провести допит свідків, заявлених у клопотанні захисника:

- ОСОБА_10 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1;

- ОСОБА_11 мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 Чкалова

22;

- ОСОБА_12 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3;

- ОСОБА_13 мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4;

- ОСОБА_14 мешкає АДРЕСА_2.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя І.П. Хрусталенко