В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуюча ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувальний акт у підготовчому судовому засіданні внесений в Єдиний реєстр судових розслідувань за № 0000015 від 06.02.2015 р. по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця Мукачівського район, с. Микулівці, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.2 ст. 263 та ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 263 КК України,-

встановив:
ОСОБА_4 в покрівлі сараюу с. Микулівці знайшов та привласнив багнет-ніж, переніс його та в подальшому зберігав в приміщенні комори власного будинку за адресою АДРЕСА_1 чим умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу придбав його. Згідно висновку експерта № 123 від 11.02.2015 р., багнет-ніж є багнетом гвинтівки «Мосіна» калібру 7,62 взірця 1894 року та відноситься до військової холодної зброї колючої дії, який виготовлений заводським способом..

05.02.2015 р. ОСОБА_4 з метою збуту, умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу переніс багнет до гвинтівки «Мосіна» у рукаві лівої руки в яку був одягнений із місця проживання до ВП «Вокзал Ужгород» ДТГО «Львівська залізниця», що по вул. Станційній в м. Ужгороді де близько 18:00 год. намагався умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, продати його ОСОБА_5 за грошові кошти в сумі 200 грн. однак злочин не було закінчено з причин, що не належали від його волі, оскільки ОСОБА_6 відмовився купувати багнет та повідомив про дану подію працівників міліції, які й затримали ОСОБА_4 .

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю відповідно до обвинувального акту та щиро розкаявся.

Оскільки обвинуваченим та учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений правильно розумів зміст вчиненого, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та матеріалів справи, які характеризують обвинувачену як особу. При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 263 КК Українинезаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу та ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 263 КК України закінчений замах на збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

При призначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно та конкретні обставини справи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено

Згідно ч.2 ст. 50 КПК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а згідно ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищенаведене, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі та обтяжуючі обставити вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати а саме - 393,12 грн. за проведення експертизи суд покладає на ОСОБА_4 .

Речові докази по справі багнет-ніж є багнетом гвинтівки «Мосіна» конфіскувати на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винними у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 263 та ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
- ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання звільнити ОСОБА_4 з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 393,12 грн. 45 коп. за проведення експертизи.

Речові докази по справі багнет-ніж є багнетом гвинтівки «Мосіна» конфіскувати на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд на протязі 30 діб з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1