Справа №1-175/2007 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада
2007 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Устіченко К.І.,

при секретарі - Борсук І.С.,

з участю прокурора - Гамери Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Снігурівка кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Краснокамська, Пермської області, Російської
Федерації, росіянки, громадянки України, з середньою - спеціальною освітою,
неодруженої, має на утриманні неповнолітню дитину, робітниці Фермерського
господарства „Владам”, мешканки АДРЕСА_1, відповідно до ст. 89 КК України не судимої,

за ст. 121 ч.2
КК України,

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2007
року біля 20-30 год. в домоволодінні за місцем свого проживання в с. Куйбишеве
Снігурівського району Миколаївської області, підсудна ОСОБА_1 перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті сварки між нею та її співмешканцем
ОСОБА_2, захищаючись від нападу останнього, який дерев'яним стільцем, завдав
підсудній удар по голові та в інші частини тіла, умисно, нанесла потерпілому, ножем, один удар в область
черевної порожнини, заподівши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани в
правому нижньому відділі передньої черевної стінки, рани правих відділів товстого
та тонкого кишечнику, за черевної гематоми, які по критерію небезпеки для
життя, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя
в момент спричинення.

ІНФОРМАЦІЯ_2
потерпілий ОСОБА_2 від отриманих тілесних ушкоджень помер в Снігурівській
центральній районній лікарні.

Підсудна
ОСОБА_1 у судовому засіданні винною себе визнала частково та пояснила, що 31 липня 2007 року у вечері вона повернулася
додому з роботи, де в стані алкогольного сп'яніння знаходився її співмешканець
ОСОБА_2 Між нею та співмешканцем виникла сімейна сварка, під час якої
потерпілий на ґрунті ревнощів ображав її
нецензурними словами, погрожував застосуванням фізичної сили. Підсудна зайшла в
одну з кімнат домоволодіння і з метою уникнути конфлікту, лягла спочивати на
ліжко. ОСОБА_2 взявши дерев'яний
стілець, умисно наніс підсудній, ним, удар по голові та іншим частинам тіла. З метою припинення суспільно небезпечного
діяння з боку потерпілого підсудна схопила з підлоги біля ліжка, на якому вона
лежала кухонний ніж і нанесла ним один удар в область живота ОСОБА_2 і з
домоволодіння вибігла на вулицю. Вранці наступного дня доставила потерпілого
ОСОБА_2 в Снігурівську центральну районну лікарню.

Відповідно
до ст. 27 ч.3 Конституції України кожен має право захищати своє життя і
здоров'я, життя і здоров'я інших людей від протиправних посягань.

Згідно з ч.1
ст. 36 КК України необхідною обороною
визнаються дії, вчиненні з метою
захисту, охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається або
іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно
небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і
достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення
посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Як в ході
досудового слідства, так і в судовому засіданні підсудна стверджувала, що між
нею та співмешканцем виникла сімейна сварка на ґрунті того, що останній
перебував у стані алкогольного сп'яніння. З метою уникнути конфлікту підсудна в
одній із кімнат домоволодіння лягла спочивати на ліжко. ОСОБА_2 перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння та взявши в руки дерев'яний стілець, умисно наніс
ОСОБА_1 вказаним стільцем удар по голові та став наносити удари в інші частини
тіла. Підсудна з метою припинення неправомірних дій з боку потерпілого схопила
на підлозі ніж, який лежав неподалік
від ліжка і нанесла один удар ОСОБА_2 в область черевної порожнини.

Вказані
пояснення підсудної в ході досудового та судового слідства, знайшли своє
підтвердження в акті №181 судово - медичного освідування від 07.08.2007 року, заключенні експерта №2237
від 08.10.2007 року (а.с. 156), показаннях свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, згідно з
якими 31.07.2007 року між підсудною та її співмешканцем, який перебував у стані
алкогольного сп'яніння, за місцем їхнього проживання, виникла сварка, під час
якої ОСОБА_2 дерев'яним стільцем наніс підсудній удар по голові та в інші
частини тіла, а ОСОБА_1, захищаючись схопила з підлоги біля ліжка, де вона
лежала ніж і нанесла ним один удар в область черевної порожнини потерпілому. У
підсудної виявленні тілесні ушкодження у вигляді забою м'яких тканин голови,
садна верхніх кінцівок, синця в поперековій ділянці. Вказані тілесні ушкодження
утворилися від дії тупого предмета неодноразово (не менше 4-х ударів),
31.07.2007 року.

Із заключення
експерта №123 (а.с.24-26) вбачається, що у ОСОБА_2 виявленні тілесні ушкодження
у вигляді рани в правому нижньому відділі передньої черевної стінки, рани
правих відділів товстого та тонкого кишечнику, за черевної гематоми, які по
критерію небезпеки для життя, відносяться до категорії тяжких тілесних
ушкоджень небезпечних для життя в момент спричинення. Смерть потерпілого
настала внаслідок проникаючого, колото - різаного поранення передньої черевної
стінки з пошкодженням тонкого та товстого кишечнику, що ускладнене розвитком
розлитого гнойно - фібрінозного
перитоніту, що обумовило порушення, а потім припинення функцій
центральної нервової системи, зупинку серцевої діяльності та дихання.

Протоколом
огляду домоволодіння (а.с.3-6), з якого вбачається що в домоволодінні виявлено
розламаний дерев'яний стілець, а в літній кухні ніж та футболку синього кольору
з слідами крові.

Суд вважає, що
підсудна ОСОБА_1 діяла в межах необхідної оборони у зв'язку з тим, що вона
заподіяла шкоду ОСОБА_2, з метою захисту від суспільно небезпечних посягань на
свої законні права та інтереси, але перевищила її межі, так як заподіяла
нападнику умисно, тяжкої шкоди і ця
шкода явно не відповідає небезпечності посягання, яке відверталося та
обстановці в якій здійснювався захист. Відвернути або припинити посягання
реально можна було без заподіяння нападнику тяжких тілесних ушкоджень.

Дії підсудної
органами досудового слідства кваліфіковано за ч.2 ст. 121 КК України, як
умисне, тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що
спричинило смерть потерпілого.

Дослідивши
докази, суд вважає, що пред'явлене обвинувачення підсудній за ч.2 ст. 121 КК
України не знайшло свого підтвердження в ході судового слідства.

Суд
перекваліфіковує дії підсудної з ст. 121 ч.2 КК України на ст. 124 КК України,
як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж
необхідної оборони.

Призначаючи
покарання , суд враховую тяжкість та суспільну небезпечність вчиненого злочину,
вчинено злочин невеликої тяжкості, особу
винної, що характеризується негативно, її першу судимість, визнання вини і
розкаяння у вчиненому.

Як обставина,
що обтяжує відповідальність, вчинення злочину у стані алкогольного сп”яніння.

Суд вважає, що
особа підсудної є небезпечною для суспільства, а тому застосовує до неї
покарання у вигляді обмеження волі.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винною у скоєні злочину передбаченого ст. 124 КК України і призначити покарання
у вигляді 01 (одного) року обмеження волі.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 залишити попередню
- тримання під вартою.

Міру покарання
рахувати з 04 серпня 2007 року.

Речові докази
вказані в постанові від 08 жовтня 2007 року (а.с.177), які зберігаються в
кімнаті речових доказів прокуратури Березнегуватського району Миколаївської
області - знищити, як такі що не представляють цінності.

На вирок може
бути подана апеляція до Миколаївського Апеляційного суду через місцевий
суд протягом 15 діб з моменту вручення
копії вироку засудженій, а потерпілим з моменту проголошення.

СУДДЯ: