Справа № 159/499/15-к
Провадження № 1-кп/159/49/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 03 березня 2015 року
Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001153 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чарджоу, Туркменістан, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, відповідно до ст. 89 КК України несудимого, про обвинувачення у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 164 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , будучи зобов`язаним згідно з рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 вересня 2011 року сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно, починаючи з 20 червня 2011 року та до досягнення дитиною повноліття, у період з 01 січня по 01 грудня 2014 року злісно ухилявся від сплати аліментів. У цей період аліменти на утримання дитини він не сплачував, заходів з метою сплати аліментів не вжив, не працевлаштовувався, у пошуках роботи в Ковельський міськрайонний центр зайнятості не звертався, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`явив. Внаслідок таких дій ОСОБА_5 за вказаний період утворилась заборгованість по аліментах у розмірі 5500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, тобто умисно злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), що перебуває на його утриманні.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у злісному ухиленні від сплати аліментів визнав повністю та показав, що дійсно у період з 01 січня по 01 грудня 2014 року не сплачував потерпілій аліменти на утримання дочки, не працював. Причиною цього є неможливість влаштування на роботу, напружені стосунки з потерпілою щодо спілкування з дитиною.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що за рішенням суду з червня 2011 року обвинувачений не сплачував аліменти, будь-яку допомогу не надавав, з дитиною не спілкується, за цей час лише одного разу приніс дитині 200 грн.

Згідно з свідоцтвом про народження обвинувачений ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копій рішення Луцького міськрайонного суду від 05 вересня 2011 року та виконавчого листа № 2-4721/11, виданого цим судом 30 листопада 2011 року, слідує, що із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 500 грн. щомісячно з 20 червня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з довідкою Відділу ДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції від 12 грудня 2014 року №1431 за період з 01 січня по 01 грудня 2014 року включно сума боргу аліментів за ОСОБА_5 складає 5500 гривень, наявна заборгованість за попередній період в розмірі 15183,33грн.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово викликався у виконавчу службу та попереджався про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів. Будучи працездатним, не працевлаштовувався та не звертався до центру зайнятості за місцем проживання у пошуках роботи.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид і розмір покарання, суд згідно з вимогами ст. ст. 50, 65 КК України враховує те, що вчинений ним злочини належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, сам обвинувачений негативно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття; обставин, що його обтяжують, не знаходить.

З урахуванням наведеного, а також того, що обвинувачений не працює, інвалідності не має, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе при призначенні покарання у виді громадських робіт.

Судові витрати у справі не заявлено. Речові докази у відсутні.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання слід залишити обвинуваченому без зміни до вступу вироку у законну силу.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 374, 477 КПК України, суд

у х в а л и в:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк, з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1