Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_8,
суддів:ОСОБА_9, ОСОБА_10,

розглянула 6 серпня 2015 року в м. Києві касаційні скарги прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 18 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 28 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5,

в с т а н о в и л а:

Вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 18 лютого 2015 року засуджено

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Климович Могилевської області, Республіка Білорусь, білоруса, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, без визначеного місця проживання, раніше неодноразово судимого, останній раз 06.10.2009 р. Суворовським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 17.06.2013 року у зв'язку з відбуттям покарання,

- за ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 5 років.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 28 квітня 2015 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

Як убачається з копій судових рішень, ОСОБА_5 засуджено за те, що він 12.01.2015 року близько 12.00 години знаходячись біля будинку № 6 по вул. Д.Ульянова у м. Херсоні, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, вчинив напад на потерпілого ОСОБА_6, із застосуванням до останнього фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров'я, яке виразилося у нанесенні одного удару дзеркальцем-косметичкою в область голови потерпілого, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забитої рани обличчя, крововиливу обличчя, крововиливу в білкову оболонку лівого ока, які відповідно до висновку експерта, виданого ХОБ СМЕ № 39, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, продовжуючи свій злочинний умисел заліз до внутрішніх карманів куртки потерпілого, після чого одразу був затриманий гр. ОСОБА_7 на місці події.

У касаційній скарзі прокурор, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_5 та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України та є немотивованою.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 порушує питання про скасування вироку районного суду та ухвали апеляційного суду та перекваліфікацію дій засудженого з ч. 1 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України. Посилається при цьому на неповноту та однобічність слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування кримінального закону, оскільки у ОСОБА_5 був відсутній умисел на заволодіння майном потерпілого.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Перевіривши касаційні скарги, долучені до них матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Захисником у касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5 у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та однобічністю і неповнотою досудового розслідування та судового слідства. Проте, зазначені обставини були предметом розгляду судів першої й апеляційної інстанцій, та їм дана належна оцінка. Відповідно до вимог ст. 433 КПК України, вони перегляду в касаційному порядку не підлягають. Тому, при розгляді доводів касаційної скарги захисника, колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судами.

Зокрема винність ОСОБА_5 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_6, показаннями свідка ОСОБА_7, протоколом огляду місця пригоди від 12 січня 2015 року, висновком судово-медичної експертизи № 39 від 23 січня 2015 року, протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого від 23 січня 2015 року, які суд дослідив у відповідності до вимог процесуального закону та обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку.

Зазначені у касаційній скарзі захисника доводи про те, що висновки в цій частині не ґрунтуються на матеріалах справи, є необґрунтованими, оскільки суд, у відповідності до вимог процесуального закону, дав оцінку доказам, ґрунтуючись на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, навівши у вироку мотиви прийнятого рішення.

Касаційним судом встановлено, що судом першої інстанції вимоги кримінального процесуального закону повністю дотримані, досліджені всі докази по справі, яким суд дав належну оцінку.

Доводи касаційної скарги захисника про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не доведена, були перевірені судами першої та апеляційної інстанцій та визнані непереконливими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 стверджує, що у засудженого не було умислу на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6

Зазначені посилання захисника є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження та дослідженими по справі доказами, на які послались суди в своїх рішеннях, зокрема, показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_7 про те, що коли потерпілий від удару впав, засуджений залазив до внутрішніх карманів його одягу, протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого від 23.01.2015 р., який детально розповів про обставини вчинення засудженим на нього нападу.

За встановлених судом фактичних обставин, дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 187 КК України кваліфіковано правильно, підстав для їх перекваліфікації колегія суддів не вбачає.

Даних, які б свідчили, що у справі неправильно застосовано кримінальний закон, не виявлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання ОСОБА_5 призначено з дотриманням загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого засудженим кримінального правопорушення, даних про особу засудженого, наслідків вчиненого, характеру посягання та інших обставин, і є справедливим.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду крім іншого має бути зазначено суть апеляції, мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положень закону яким він керувався, та докладні мотиви прийнятого рішення. Ухвала суду апеляційної інстанції поряд з іншим повинна містити зміст вироку суду першої інстанції, короткий виклад вимог апеляційної скарги, прийняте рішення по суті вимог апеляційної скарги, які статті порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку. При залишенні апеляції без задоволення в ухвалі мають бути зазначені підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Як убачається з копій судових рішень, долучених прокурором та захисником до касаційних скарг, апеляційним судом при розгляді даного кримінального провадження щодо ОСОБА_5 та винесенні ухвали було дотримано вимог вказаної норми кримінального процесуального закону.

Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Із копії вироку та ухвали, доданих скаржниками до касаційних скарг вбачається, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування кримінального закону, які були б підставою для зміни судових рішень щодо ОСОБА_5, колегією суддів не встановлено, а тому підстав для відкриття касаційного провадження та задоволення касаційних скарг прокурора та захисника немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Відмовити прокурору, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, та захиснику ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за їх касаційними скаргами на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 18 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 28 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5.

Судді:

_________________ ________________ ________________

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10