АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/7/15 Справа № 202/7271/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

03 березня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
потерпілої - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
обвинуваченого - ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 в його інтересах на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2014 року.
Цим вироком,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, освіта середня, не працюючий, розлучений, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 02.07.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 185 ч.3, 69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.09.2013 року звільнений від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 рік;
- 22.10.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 263 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки,
засуджений за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України остаточно визначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 , у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 3633, 50 гривень.
ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що 14 травня 2014 року, близько 16 години 20 хвилин, перебуваючи на ринку Калинівський, що розташований по вул. Калиновій у м. Дніпропетровську, маючи намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, побачив на шиї ОСОБА_7 ланцюг з хрестиком з жовтого металу, який визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_9 , вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, приблизився до ОСОБА_7 та умисно, відкрито, повторно шляхом ривку зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_7 ланцюг вагою 5 г. виготовлений із золота 585 проби, вартістю 3250 гривень та хрестик 0,59 г. виготовлений із золота 585 проби, вартістю 383,50 гривень. Після чого, обвинувачений ОСОБА_9 з викраденим майном втік з місця злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3633,50 гривень.
В апеляціях:
Адвокатом ОСОБА_8 ставиться питання про скасування вироку через невідповідність висновків суду фактичним обставинам. Суд використав суперечливі докази, які безпосередньо не вказують на причетність ОСОБА_9 до злочину, не вказав, чому прийняв до уваги одні докази та відкинув інші. Так, суд послався на покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які не підтвердили, що саме ОСОБА_9 зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок, не дав належної оцінки показам свідка ОСОБА_12 про те, що потерпіла шукала ланцюжок у кафе, тобто не знала, де знаходиться її прикраса і лише згодом зробила висновок про пограбування її обвинуваченим.
Просить ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_9 та закрити кримінальне провадження.
Обвинувачений ОСОБА_9 також просить скасувати вирок та виправдати його, оскільки доказів його вини немає, слідство проведено однобічно та неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам. У судовому засіданні не були досліджені обставини, які мають суттєве значення, а саме: про наявність у потерпілої золотого ланцюжка з хрестиком та їх вартість; про звернення потерпілої до міліції лише 17 травня 2014 року, а до експерта 19 травня 2014 року; про його взаємовідносини з потерпілою; про механізм спричинення їй тілесних ушкоджень та її дії у ході бійки у кафе; про те, що вона після бійки шукали свій ланцюжок. Обвинувачення проти нього побудовано на припущеннях, лише зі слів потерпілої, яка обмовила його. Крім того, суд не врахував наявності у нього на утриманні батьків інвалідів, те, що він страждає на ряд хронічних захворювань і позитивно характеризується за місцем проживання.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляції, прокурора та потерпілу, які просили залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія вважає апеляції такими, що не підлягають задоволенню.
Висновки суду про винність ОСОБА_9 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, при викладених у вироку обставинах, грунтуются на досліджених у судовому засіданні доказах.
Суд ретельно перевірив доводи ОСОБА_9 про те, що потерпіла та свідки його обмовили, про відсутність події злочину. Ці доводи спростовувалися показами потерпілої ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_9 , якого вона раніше знала, відкрито зірвав з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком; показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтвердили, що саме ОСОБА_9 підскочив до потерпілої, після чого та стала триматися руками в області шиї та повідомила, що ОСОБА_9 зірвав золотий ланцюжок з хрестиком; відповідно до висновку судово-медичної експертизи, у потерпілої виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді двох саден на поверхні шиї, які могли утворитися від дії твердого предмета можливо з обмеженою контактуючою поверхнею, що підтверджує покази ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_9 силою зірвав у неї з шиї ланцюжок; протоколами пред`явлення особи для впізнання, відповідно до яких потерпіла та свідок ОСОБА_10 впізнали ОСОБА_9 , як особу, що відкрито викрала майно ОСОБА_7 .
Оскільки покази потерпілої, вказаних свідків були послідовними, конкретними, узгоджувалися між собою та з іншими доказами, суд обґрунтовано визнав їх об`єктивними.
Посилання в апеляціях на те, що покази потерпілої спростовувалися свідком ОСОБА_12 необґрунтовані. Цей свідок підтвердив, що ОСОБА_7 вказувала на ОСОБА_9 , як на особу, що зірвала з неї ланцюжок, пояснювала, що бачила у потерпілої тілесні ушкодження на шиї, а також те, що потерпіла після того, що трапилось шукала ланцюжок у кафе. Потерпіла ОСОБА_7 не заперечувала, що заходила з вулиці всередину кафе, де знімала сукню, сподіваючись, що ланцюжок, після того, як був зірваний ОСОБА_9 , міг впасти за одяг, але так і не виявила його. Таким чином, дана обставина, а саме, пошук ланцюжка, не свідчить про відсутність події злочину, як на то посилаються в апеляціях.
Перевірив суд і твердження ОСОБА_9 про те, що потерпіла та свідки обмовили його, оскільки він винен гроші ОСОБА_7 . Дані твердження були голослівні, потерпіла наявність боргу заперечувала, пояснюючи, що ОСОБА_9
був їй малознайомий та ніяких стосунків із ним не підтримувала. Ніхто з свідків також не вказував на наявність якихось стосунків потерпілої з обвинуваченим.
Наявність у потерпілої саме золотого ланцюжка з золотим хрестиком та їх вартість, окрім показів потерпілої та свідків, підтверджені і товарною біркою до викраденого хрестика (а.с.59), довідкою про роздрібну вартість золотого виробу 585 проби (а.с.83). Та обставина, що 17 травня 2014року на потерпілій при її огляді судово-медичним експертом був ланцюжок з білого металу, не свідчить про відсутність у неї золотих виробів 14 травня 2014 року, як на те посилається обвинувачений.
Не вказує на відсутність події злочину і факт звернення потерпілої до міліції на третій день після того, що сталося - 17 травня 2014 року. ОСОБА_7 пояснила, що спочатку зателефонувала до міліції та повідомила про те, що сталося, а змогла звернутися особисто лише 17 травня 2014 року, де одразу вказала на ОСОБА_13 , як на особу, що її пограбувала.
Ніяких протиріч у висновках судово-медичної експертизи, між цими висновками та показами потерпілої, як на то посилається ОСОБА_9 , немає. ОСОБА_7 постійно вказувала, що ланцюжок був зірваний з шиї. Факт утворення при цьому двох саден на шиї її показів не спростовує, а навпаки, підтверджує, оскільки спричинені вони тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею (а.с.79), а не від якогось іншого предмета.
Доводи обвинуваченого про те, що потерпіла могла втратити ланцюжок, коли вона рознімала бійку, або хтось з учасників бійки міг випадково зірвати з неї ланцюжок також необґрунтовані.
З показів потерпілої та свідків випливало, що ОСОБА_7 у бійці участі не брала, а стояла неподалік від хлопців, що билися, одним з яких був ОСОБА_9 . Саме ОСОБА_9 підбіг до неї, а не навпаки, і зірвав ланцюжок. Всі вони категорично стверджували, що інші особи до ОСОБА_7 не підходили.
З урахуванням цих даних, необґрунтовані і доводи обвинуваченого про необхідність встановлення учасників бійки, осіб, що рознімали її, дій кожного.
Досудове та судове слідство проведені достатньо повно, об`єктивно та всебічно, зібраним доказам була дана належна оцінка, у тому числі і показам обвинуваченого, потерпілої, свідків, іншим даним і висновки суду про винність ОСОБА_9 обґрунтовані.
Дії ОСОБА_9 за ч.2 ст. 186 КК України кваліфіковані правильно.
Покарання ОСОБА_9 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, обставин справи, його особи і підстав до зміни покарання колегія не вбачає.
Кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких, раніше ОСОБА_9 судимий і також за скоєння тяжкого корисливого злочину, покарання йому призначено ближче до мінімального.
У зв`язку з викладеним, керуючись cm.cm.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляції обвинуваченого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2014 року відносно ОСОБА_9 , - залишити без змін.

Судді: