642/1425/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області Чугуївського району с. Кочеток, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 19.12.2003 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 21.06.2007 року умовно-достроково на невидбутий термін 1 рік 3 місяці 21 день,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
14.09.2013 року близько 14-05 години ОСОБА_6 , знаходячись в Північному тунелі поблизу входу до камер схову вокзалу ст. Харків-пасажирський, ДП Південна залізниця, який розташований у Ленінському районі м. Харкова, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, звернувся до раніше незнайомого йому ОСОБА_4 з проханням тимчасово скористатися його мобільним телефоном щоб здійснити дзвінок. ОСОБА_4 за власною волею, будучи впевненим в щирості намірів ОСОБА_6 , передав ОСОБА_6 свій мобільний телефон Samsung GT-E 200I, вартість якого згідно висновку експерта НДЕКЦ при управлінні МВСУ на ПЗ № 429 від 17.09.2013 року станом на 14.09.2013 року складає 158 грн., після чого ОСОБА_6 , скориставшись тим, що ОСОБА_4 відволікся збираючи з полу гроші які в нього випали з барсетки, з вказаним телефоном в руках вийшов з приміщення на Привокзальну площу та сховався за одну з торгівельних палаток, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, та спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 158 грн.
Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення як зазначено вище.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 скоїв злочин та кваліфікує його дії відповідно за ч.1 ст. 190 КК України, що виразилося у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину невеликої тяжкості, його наслідки, а саме, матеріальна шкода потерпілому відшкодована, шляхом повернення майна, дані про особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, є пенсіонером по інвалідності 2 групи з дитинства, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на Д обліку у лікаря психіатра з 2001 року, за місцем проживання характеризується задовільно, має постійне місце реєстрації, де проживає разом із батьками, які є пенсіонерами.

Відповідно до висновку судово- психіатричної експертизи № 114 від 10.02.2015 року, ОСОБА_6 на теперішній час ознак психозу не виявляє, виявляє легку розумову відсталість з порушеними формами поведінки. В даний час за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому підозрюється, ОСОБА_6 знаходився поза будь-якого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 на теперішній час в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_6 повинен нести покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 190 КК України, та необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину у виді штрафу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн. (пятьсот десять грн..)

Речові докази мобільний телефон Samsung GT-E 200I переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити у його розпорядженні.
Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати за проведення судово-економічної експертизи у сумі 195,60 грн. на користь держави.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1