Справа № 457/859/15-к
провадження №1-кп/457/99/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2015 року м.Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд
ОСОБА_5 , 28.05.2015 року, перебуваючи у приміщенні боксу для ремонту автомобілів, по вул. Помірецькій, 10 у м. Трускавці, який належить ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та корисливий мотив, з метою власного збагачення, підійшов до автомобіля марки «Мазда 626», який належить потерпілому ОСОБА_4 та скориставшись тим, що за ним на його думку ніхто не спостерігає, з салону даного автомобіля, повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «НТС» модель «HD7», вартістю 1650 грн., який належить ОСОБА_4 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 1650 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто скоїв злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
23 липня 2015 року між підозрюваним та потерпілим була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, потерпілий ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 претензій не має, між обвинуваченим та потерпілим узгоджено покарання у виді позбавлення волі на строк один рік та звільнення від відбування покарання з іспитовим строком один рік.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного висновку.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, щиро покаявся у вчиненому, просив суд затвердити угоду про примирення, та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.
Потерпілий також просив суд затвердити угоду про примирення, збитки завдані злочином йому відшкодовано. Претензій до обвинуваченого немає, наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України йому зрозумілі.
Прокурор вважає можливим затвердження угоди про примирення, оскільки вона відповідає вимогам закону.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який визнав свою вину повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, його матеріальне та сімейне становище, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі на строк один рік та звільнення від відбування покарання з іспитовим строком один рік.
У відповідності до вимог ст. 71 КК України до покарання призначеному обвинуваченому за цим вироком слід приєднати невідбуте покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04.04.2014 року у виді штрафу в розмірі 6000 грн. та позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки, яке допустити до самостійного виконання.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення від 23.07.2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком один рік.
Оскільки ОСОБА_5 був засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04.04.2014 року до штрафу в сумі 6000,00 грн. та позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки, покарання не відбуте, то у відповідності до ст. 71 КК України, засудженому ОСОБА_5 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком один рік зі сплатою штрафу в розмірі 6000,00 грн. та позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком один рік.
На підставі ст. 72 КК України призначене ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 6000,00 грн. та позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки виконувати самостійно.
Речовий доказ мобільний телефон марки «НТС» модель «HD7», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити потерпілому ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1