Справа № 11-968/ 2007 р.
в 1 інстанції-Лисюк О.Д.
Категорія : ч.3 ст.187, ч.1 ст.396 КК України
Доповідач : - Черкасов
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2007
року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Київської області

в складі:

Головуючого,
судді : - Миколюка О.В.

суддів : - Черкасова В.М., Авраменка М.Г.

за участю
прокурора : - Бобко І.В.

захисника : - ОСОБА_1

засуджених : - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції,
засуджених ОСОБА_2. ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на вирок Баришівського районного суду Київської області від 25 червня
2007 року. -

Встановила:

Цим вироком
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.
Романівна Тальнівського району Черкаської області, українець, громадянин
України, освіта середня, одружений, не працюючий, мешканецьАДРЕСА_1, раніше
судимий: 26.01.1996 року Білоцерківським міським судом за ст.ст. 19, 140 ч.3,
180, 42 КК України ( в редакції 1960 р.) на 6 років позбавлення волі із
конфіскацією майна; 08.10.2003 року Фастівським районним судом Київської
області

2

15.08.2006 року
постановою Ірпінського міського суду
від 07.08.2006 року на підставі
ст. 81
КК України звільнений умовно-достроково від подальшого відбуття з не відбутим
строком 1 рік 8 місяців 24 дні. -

засуджений
за ч.3 ст. 187 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі. На підставі ст. 71
КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком,
частково приєднане невідбуте покарання за вироком Харківського районного суду
м. Києва від 19.06.2001 року і остаточно визначено покарання 7 (сім) років 1
місяць позбавлення волі із конфіскацією всього майна, що є його власністю.

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Києва, українець, громадянин України, освіта
неповна середня. одружений, працюючий таксистом в ТОВ ..Престиж'', мешканець
АДРЕСА_2, раніше судимий: 10.02.1992 року Ватутінським районним судом м. Києва
за ст.ст. 81 ч.3. 140 ч.3, 42 КК України ( в редакції 1960 року) на 3 роки
позбавлення волі із конфіскацією майна; 22.07.1996 року Жовтневим районним
судом м. Києва за ст.ст. 86-1, 142 ч.2, 193 ч.3, 42 КК України (в редакції 1960
року) на 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна; звільнений від
відбування покарання 11.04.2001 року по відбуттю строку покарання. -

засуджений
за п.5 ст.27. ч.3 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5-ть
(п'ять) років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, що є його
власністю; за ч.1 ст. 396 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі. На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання 5-ть (п'ять)
років позбавлення волі. У відповідності до ст.ст. 75,76 КК України звільнений
від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим
строком 3 роки. Зобов'язано під час випробування не виїжджати за межі України
на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи
та періодично з'являтися в ці органи для реєстрації.

Також вирішено
питання щодо цивільного позову та речових доказів.

Згідно
вироку ОСОБА_2, ОСОБА_3. ОСОБА_4та ОСОБА_5 визнані винними та засуджені за те,
що 03.09.2006 року близько 04 години ОСОБА_2 за попередньою змовою із ОСОБА_3.
з метою заволодіння чужим майном здійснили розбійний напад на АЗС
„СпецТрансСервіс", що знаходиться по вул. Кутузова,2 в м. Бровари
Київської області, де погрожуючи застосуванням пістолету для відстрілу гумових
куль та із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров'я
громадянину ОСОБА_6, заволоділи грошима в сумі 2 959 грн. 69 коп., які належать
ТОВ „СпецТрансСервіс", та майном, яке належить ОСОБА_6 на загальну суму 1
587 грн.. а всього заволоділи чужим майном на загальну суму 4 546 грн. 69 коп..

Про обставини
скоєного злочину стало безпосередньо відомо ОСОБА_7 від ОСОБА_3 при їх зустрічі
в кафе „Аждот" м. Києва. За недонесення ОСОБА_7-в правоохоронні органи
ОСОБА_3 заплатив 2 000 грн..

3

за ст. 185 ч.3
КК України на 4 роки
позбавлення волі: 22.02.2006 року ухвалою Ірпінського міського суду на підставі
ст. 81 КК України звільнений від подальшого відбування покарання з не відбутим
строком 1 рік 2 місяці 18 днів умовно-достроково. -

засуджений
за ч.3 ст. 187 КК України на 10 (десять) років позбавлення волі. На підставі
ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним
вироком, частково приєднане невідбуте покарання за вироком Фастівського
районного суду від 08.10.2003 року і остаточно визначено покарання 10 (десять)
років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна, що є його
власністю.

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець с.
Крехаїв Козелецького району Чернігівської області, українець, громадянин
України, освіта середня, не одружений, не працюючий, мешканець АДРЕСА_3, раніше
судимий: 05.03.2002 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.3 КК
України на 4 роки. 03.03.2004 року звільнений з місць позбавлення волі у
зв'язку із Указом Президента України від 25.02.2004 року „Про помилування"
і іспитовим строком 1 рік 6 місяців. -

засуджений
за ч.3 ст. 187 КК України на 10 (десять) років позбавлення волі. На підставі
ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним
вироком, частково приєднане невідбуте покарання за вироком Дніпровського
районного суду м. Києва від 05.03.2002 року і остаточно визначено покарання 10
(десять) років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, що є його
власністю.

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець с
Білогородка Києво - Святошинського району Київської області, українець,
громадянин України, освіта середня, одружений, працюючий пакувальником в ПП
„Нагелфенстер" м. Бориспіль, мешканець АДРЕСА_4, раніше судимий:
02.06.1993 року Бориспільським районним судом за ст.ст. 17, 81 ч.2, 81 ч.2, 42
КК України ( в редакції 1960 року) на 2 роки позбавлення волі із конфіскацією
майна; 25.01.1996 року Святошинським (Радянським) районним судом м. Києва за
ст.ст. 141 ч.2. 43 КК України ( в редакції 1960 року) на 4 роки 3 місяці і 8
днів позбавлення волі із конфіскацією майна: 19.06.2001 року Харківським
районним судом м. Києва за ст.ст. 142 ч.2, 142 ч.3, 141 ч.2, 193 ч.3, 42 КК
України ( в редакції 1960 року) на 7 років 6 місяців позбавлення волі
із конфіскацією майна.

4

12.09.2006 року
близько 06 год. 15 хв.
ОСОБА_2 за попередньою змовою із ОСОБА_3 та при співучасті ОСОБА_5, з метою
заволодіння чужим майном, із застосуванням пістолету для відстрілу гумових куль
та помпової рушниці 12 калібру ІЖ-81, здійснили розбійний напад по вул.
Радянській, 2-б в с. Гостра Могила Ставищанського району Київської області на
працівників АЗС ЗАТ „Компанія Інтерлогос" ОСОБА_8 і ОСОБА_9, яким заподіяли
тілесні ушкодження та заволоділи мобільними телефонами „Нокіа 1110" і
„Сіменс С-65", які їм належали.

Окрім
того, заволоділи грошима в сумі 17 884 грн. 58 коп. і супутніми товарами, що
належали ЗАТ „Компанія Інтерлогос", а всього заволоділи чужим майном на
загальну суму 19 309 грн. 18 коп..

22.09.2006
року близько 02 год. 45 хв.
ОСОБА_2 за попередньою змовою із ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з метою
заволодіння чужим майном, на автомобілі БМВ-525 НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_3. приїхали до АЗС № 09/031. що розташована на 56 км автошляху
Київ-Харків неподалік від с. Бзів Баришівського району Київської області,
власником якої є відкрите акціонерне товариство „Укрнафта". де із
застосуванням пістолету для відстрілу гумових куль та рушниці 12 калібру ІЖ-81.
здійснили розбійний напад і заподіяли тілесні ушкодження працівникам АЗС
ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

В
апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції,
не оспорюючи вирок в частині кваліфікації та доведеності вини, просить вирок
суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд у зв'язку з
невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи,
неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного
покарання тяжкості злочину та особі засудженого ОСОБА_5.

Засуджений
ОСОБА_2 в апеляції
та доповненнях до неї просить вирок суду скасувати, а справу повернути на
додаткове розслідування у зв'язку з однобічністю та неповнотою досудового і
судового слідства, не проведенням експертизи та неправильною кваліфікацією
злочинів. Також при розслідуванні справи на нього здійснювався тиск з боку
працівників міліції.

Засуджений
ОСОБА_3 в апеляції просить вирок суду скасувати, справу направити на новий
судовий розгляд, оскільки вирок є незаконним, було порушено його право на
захист, досудове слідство і судове слідство проведено неповно, однобічно.
Матеріали справи сфабриковані працівниками міліції. При розслідуванні справи на
нього здійснювався тис з боку працівників міліції.

Засуджений
ОСОБА_4в апеляції
просить вирок суду скасувати, справу повернути на додаткове розслідування,
оскільки вирок є незаконним. Досудове і судове слідство проведено неповно,
однобічно. Під час судового слідства було порушено його право на захист.
Матеріали справи сфабриковані працівниками міліції. При розслідуванні справи на
нього з боку працівників міліції здійснювався тиск.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засуджених ОСОБА_2. ОСОБА_4, ОСОБА_3, які підтримали
свої апеляції з доповненнями, засудженого ОСОБА_5 та його захисника, які
апеляції прокурора та засуджених не підтримали, а вирок суду вважають законним
і обгрунтованим, думку прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, а апеляції
засуджених вважає такими, що не підлягають задоволенню, перевіривши матеріали
кримінальної справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції
засуджених із доповненнями та прокурора підлягають частковому задоволенню.

5

Відповідно
до вимог ст. 367 КПК України підставами для скасування або зміни судових
рішень, зазначених у частині першій ст. 347 КПК України, при розгляді справи в
апеляційному суді є:

1)
однобічність або неповнота дізнання, досудового чи
судового слідства;

2)
невідповідність висновків суду, викладених у
вироку (постанові), фактичним
обставинам справи;

3)
істотне порушення кримінально-процесуального закону;

4)
неправильне застосування кримінального закону;

5)
невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину
та особі засудженого.

Однак,
ці та інші вимоги кримінально-процесуального закону судом першої інстанції
дотримані не були.

Як
убачається з матеріалів кримінальної справи, судом першої інстанції під час
судового слідства не були допитані потерпілий ОСОБА_6 та свідки ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 які б могли підтвердити чи спростувати обставини,
які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З
протоколу судових засідань т.6 а.с. 196-217 та звіту судового засідання т.6
а.с. 241-250 убачається, що висновки суду у вироку не підтверджуються доказами,
дослідженими в судовому засіданні. Так. у вироку суд посилається на покази
потерпілого ОСОБА_6 т.6 а.с. 224, свідків ОСОБА_19 т.6 а.с.225. ОСОБА_15 т.6
а.с. 229, ОСОБА_16 т.6 а.с. 229. ОСОБА_20 т.6 а.с. 230, ОСОБА_18 т.6 а.с. 230,
ОСОБА_17 т.6 а.с. 235. але в судовому засіданні ці свідки не допитувалися, і
питання про оголошення ії показів в суді не обговорювалося.

Крім
того, санкція ч.3 ст. 187 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді
конфіскації майна, але суд в резолютивній частині вироку при призначені
покарання за цією статтею додаткове покарання засудженим ОСОБА_2.ОСОБА_4,
ОСОБА_3 цього не зазначив, а вирішив це питання при призначені покарання на
підставі ст. 71 КК України, що с незаконним.

Призначаючи
покарання засудженому ОСОБА_5, суд визначив покарання за п.5 ст. 27. ч.3 ст.187
із застосуванням ст. 69 КК України 5 років позбавлення волі із конфіскацією
всього майна, що є його власністю і у відповідності до ст. 75 КК України
звільнив його від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим
строком 3 роки. Але у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням
не може бути призначене додаткове покарання у виді конфіскації майна.

За таких
обставин, вирок суду підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий
розгляд у зв'язку з однобічністю та неповнотою досудового слідства та істотним
порушенням вимог кримінально-процесуального закону, при якому усунути зазначені
в ухвалі однобічність, неповноту та неправильність судового слідства, вжити мір
до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи і в
залежності від встановленого вирішити питання про винуватість чи не винуватість
підсудних у вчинених злочинах.

Крім того, суду
першої інстанції слід ретельно перевірити всі заявлені клопотання підсудних про
застосування до них тиску з боку працівників міліції, а також перевірити чи
повністю відбув покарання ОСОБА_3 за попереднім вироком.

6

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Київської області, -

Ухвалила:

Апеляцію
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та
апеляції засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Вирок
Баришівського районного суду Київської області від 25 червня 2007 року щодо
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за ч.3 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 за п.5 ст. 27, ч.3
ст. 187, ч.1 ст. 396 КК України - скасувати, справу повернути до Баришівського
районного суду Київської області на новий судовий розгляд в іншому складі.